Справа № К/9991/21645/11-С
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/21645/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Нечитайла О.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011

у справі № 2а-10380/09//2670

за позовом Заступника прокурора
Деснянського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
19.01.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011,
позов задоволено. Стягнуто з Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 податкову заборгованість
з податку на додану вартість в сумі
18906,63 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції та направити справу на новий
розгляд. Посилається на те, що суд
апеляційної інстанції не повідомив
представника відповідачки - ОСОБА_4 про
дату розгляду апеляційної скарги, що
позбавило представника можливості
надати заперечення проти позову, а
також вказує на залишення поза увагою
судом посилання в апеляційній скарзі
на недотримання позивачем вимог ст. 106
Кодексу адміністративного судочинства
України при поданні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 20.04.2011 відкрито
касаційне провадження за касаційною
скаргою, здійснено заміну відповідачки
у справі: Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 на
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 у
зв'язку з присвоєнням їй після
розірвання шлюбу іншого прізвища та
внесенням у зв'язку з цим нових даних до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача про обставини,
необхідні для ухвалення судового
рішення судом касаційної інстанції,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, судові рішення, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що до сум податкового
боргу, стягнення якого є предметом
позову, увійшли визначені за
податковими повідомленнями-рішеннями
від 13.03.2007 № /0 та від 13.03.2007 №
/0 суми податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та податку з
доходів фізичних осіб.

Суд касаційної інстанції
знаходить правильними висновки судів
про обґрунтованість позовних вимог, з
огляду на таке.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі Закону) податковим
боргом (недоїмкою) є податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону
сумою податкового боргу визнається
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6
Закону у разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до абз. 4 п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст.
6 Закону у разі коли податковий орган
або пошта не може вручити платнику
податків податкове повідомлення або
податкові вимоги у зв'язку з
незнаходженням посадових осіб, їх
відмовою прийняти податкове
повідомлення або податкову вимогу,
незнаходженням фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків, податковий орган
розміщує податкове повідомлення або
податкові вимоги на дошці податкових
оголошень, встановленій на вільному
для огляду місці біля входу до
приміщення податкового органу. При
цьому день розміщення такої податкової
вимоги вважається днем її вручення.

Таким чином, факт узгодження
податкового зобов'язання має наслідком
обов'язок платника податку сплатити
таке зобов'язання у встановлений
законом строк. Своєю чергою,
невиконання обов'язку зі сплати
узгодженого податкового зобов'язання у
встановлений законом строк має
наслідком включення такого
зобов'язання до податкового боргу
платника податків, процедура стягнення
якого визначається законом.

Враховуючи, що після узгодження
податкових зобов'язань у відповідачки
виник обов'язок їх сплатити у
встановлені законом строк і за
закінченням такого строку узгоджені
податкові зобов'язання стали
податковим боргом, зважаючи на факт
несплати відповідачкою податкового
боргу, надіслання (вручення у порядку
абз. 4 п.п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону)
контролюючим органом першої та другої
податкових вимог відповідачці, позов
про стягнення такого боргу задоволено
обґрунтовано.

Суди повно встановили обставини у
справі та надали їм правову оцінку на
підставі норм матеріального права, що
врегульовують спірні відносини.

В касаційній скарзі не наведено
доводів, які б ставили під сумнів
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права. Порушень судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи, судом
касаційної інстанції не виявлено.

З огляду на викладене, касаційна скарга
залишається без задоволення.
Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
19.01.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

О.М. Нечитайло