Справа № 875/27/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/27/14
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді
Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря
Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії, треті
особи: Уповноважений Верховної Ради
України з прав людини, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання протиправною,
скасування постанови, зобов'язання
вчинити певні дії та встановлення
факту,-

В С Т А Н О В И Л А :

10 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з позовом до
Центральної виборчої комісії (далі -
ЦВК), в якому просить суд:

1. визнати протиправною та скасувати
постанову Центральної виборчої
комісії від 06 травня 2014 року № 488 «Про
запит на інформацію ОСОБА_2,
зареєстрований у Центральній виборчій
комісії 28 квітня 2014 року за № 21-17-5362»;

2. прийняти ухвалу з повідомленням про
наявність порушень статті 212-3
(Порушення права на інформацію та права
на звернення) Кодексу України про
адміністративні правопорушення у діях
відповідача і надсилати її до органів
чи осіб, уповноважених вжити у зв'язку з
цим заходів, встановлених законом;

3. зобов'язати Центральну виборчу
комісію надати позивачу копії
автобіографії ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1),
ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_9
(ІНФОРМАЦІЯ_3), які були надані ними у 2014
році на паперовому носієві до
Центральної виборчої комісії;

4. встановити факт, що автобіографії
осіб, які були зареєстровані
кандидатами на пост Президента України
становлять суспільний інтерес.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем протиправно не надано
йому копії автобіографій ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки така
інформація у відповідності до положень
ст. 56-1 Закону України "Про вибори
Президента України" є відкритою.
Ненадання автобіографій, на думку
позивача, є порушенням його права
виборця щодо можливості доступу до
різнобічної, об'єктивної та
неупередженої інформації, потрібної
для здійснення усвідомленого,
поінформованого, вільного вибору.

Позивач вказує на те, що згода
кандидата на пост Президента України
на розповсюдження автобіографічних
даних щодо нього, за своїм змістом є
дозволом на розповсюдження їх
автобіографій. Тому, відмова у наданні
автобіографій кандидатів на пост
Президента України Членом Центральної
виборчої комісії ОСОБА_6 є
протиправним.

Позивач, також, вважає протиправною
постанову Центральної виборчої
комісії від 06 травня 2014 року № 488 «Про
запит на інформацію ОСОБА_2,
зареєстрований у Центральній виборчій
комісії 28 квітня 2014 року за № 21-17-5362» та
просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги
позовної заяви підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Центральної виборчої
комісії адміністративний позов не
визнав, просив в його задоволенні
відмовити, виклавши свою позицію,
аналогічно позиції викладеній в
запереченні на адміністративний позов.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, були
попереджені належним чином, причини
неявки в судове засідання та
заперечення на позов суду не надано.

Заслухавши пояснення, доводи та
заперечення сторін та вивчивши додані
до справи матеріали, з урахуванням
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження рішень, дій або
бездіяльності виборчих комісій,
комісій з референдуму, членів цих
комісій визначені статтею 172 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 172
Кодексу адміністративного судочинства
України право оскаржувати рішення, дії
чи бездіяльність виборчих комісій,
комісій з референдуму, членів цих
комісій мають суб'єкти відповідного
виборчого процесу (крім виборчої
комісії), а також ініціативна група
референдуму, інші суб'єкти ініціювання
референдуму.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що
позовні заяви щодо рішень, дій чи
бездіяльності виборчої комісії,
комісії з референдуму, членів цих
комісій може бути подано до
адміністративного суду у п'ятиденний
строк з дня прийняття рішення, вчинення
дії або допущення бездіяльності.

Досліджуючи питання строку звернення
до адміністративного суду, який
встановлений частиною 6 статті 172
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що
адміністративний позов ОСОБА_2 подано
без порушення п'ятиденного строку
звернення, оскільки спірну постанову
прийнято 06 травня 2014 року, а
адміністративний позов зареєстровано
10 травня 2014 року.

Також, відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_2 - виборець, що зареєстрований в
Державному реєстрі виборців.

Вирішуючи адміністративну справу по
суті, суд, керуючись частиною 1 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою встановлено, що суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, виходить з того, що,
оскільки позивачем, як спосіб захисту
порушеного права, обрано оскарження
рішення та дій відповідача, Київський
апеляційний адміністративний суд
досліджуючи надані сторонами докази,
повинен встановити чи є сторони
адміністративної справи суб'єктами
виборчого процесу; чи мають місце
доводи позивача щодо порушення
відповідачем приписів Закону України
«Про вибори Президента України» та
безпідставності відмови у наданні
копій автобіографій кандидатів на пост
Президента України.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Центральної виборчої комісії з заявою
№4 від 26 квітня 2014 року в порядку ст.14
Закону України "Про Центральну виборчу
комісію", в якій просив надати копії
автобіографій ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
які були подані ними на паперовому
носієві до Центральної виборчої
комісії.

06 травня 2014 року Центральною виборчою
комісією винесено постанову № 488 «Про
запит на інформацію ОСОБА_2,
зареєстрований у Центральній виборчій
комісії 28 квітня 2014 року за № 21-17-5362».

Листом від 06 травня 2014 року №21-17-1503
членом Центральної виборчої комісії
ОСОБА_6 повідомлено позивача про те, що
у відповідності до положень ст. 51
Закону України "Про вибори Президента
України" на офіційному веб - сайті
Центральної виборчої комісії
оприлюдненню підлягають біографічні
відомості про зареєстрованого
кандидата, а саме: прізвище, власне ім'я
(всі власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
посаду (заняття), місце роботи,
партійність, місце проживання.
Опублікування на офіційному веб - сайті
автобіографій кандидатів чинним
законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
та винесеною постановою від 06 травня 2014
року №488, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною першою статті 15
Закону України «Про Центральну виборчу
комісію» (далі по тексту Закон № 1932-ІУ)
заяви та скарги, подані до Комісії,
розглядаються у порядку, встановленому
цим та іншими законами, а також
Регламентом Центральної виборчої
комісії.

Заява, подана до Комісії, за дорученням
Голови Комісії або одного із його
заступників попередньо розглядається
членом Комісії, як зазначено в частині
п'ятій статті 15 Закону № 1932-ІУ.

Відповідно до положень пункту 2 частини
першої статті 51 Закону України «Про
вибори Президента України (далі по
тексту Закон № 474-ХІУ) Центральна
виборча комісія реєструє кандидата на
пост Президента України за умови
отримання такого документу як,
автобіографія особи, висунутої
кандидатом на пост Президента України
(на паперовому носієві та в
електронному вигляді), обсягом до двох
тисяч друкованих знаків, що обов'язково
повинна містити: прізвище, ім'я, по
батькові, число, місяць, рік і місце
народження, відомості про
громадянство, освіту, трудову
діяльність, посаду (заняття), місце
роботи, громадську роботу (в тому числі
на виборних посадах), партійність,
склад сім'ї, адресу місця проживання із
зазначенням часу проживання в Україні,
відомості про судимість, не погашену і
не зняту у встановленому законом
порядку.

Перелік кандидатів на пост Президента
України, зареєстрованих Центральною
виборчою комісією, із зазначенням
прізвища, імені, по батькові, року
народження, освіти, місця постійного
проживання, основного місця роботи
(заняття), посади, партійності, суб'єкта
висування у п'ятиденний строк після
закінчення реєстрації кандидатів
оприлюднюється Центральною виборчою
комісією в газетах «Голос України» та
«Урядовий кур'єр» та розміщується на
офіційному веб-сайті Центральної
виборчої комісії, що закріплено в
частині одинадцятій статті 51 Закону №
474-ХІУ.

Відповідно до положення частини другої
статті 48 Закону № 474-ХІУ у заяві про
самовисунення на пост Президента
України мають міститися згода на
оприлюднення біографічних відомостей
і декларації про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру
відповідно до статті 50 цього Закону,
зобов'язання в разі обрання передати у
порядку, встановленому законом,
протягом місяця після офіційного
оголошення результатів виборів в
управління іншій особі належні йому
підприємства та корпоративні права і
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з зайняттям посту
Президента України.

У частині першій статті 56-1 Закону №
474-ХІУ зазначено, що виборцям
забезпечується можливість доступу до
різнобічної, об'єктивної та
неупередженої інформації, потрібної
для здійснення усвідомленого,
поінформованого, вільного вибору.

Згідно з частиною другою статті 56-1
Закону № 474-ХІУ, інформація, що
міститься у документах, поданих до
Центральної виборчої комісії для
реєстрації кандидатів на пост
Президента України, є відкритою. На
офіційному веб-сайті Центральної
виборчої комісії оприлюднюються
відомості про прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
посаду (заняття), місце роботи,
партійність, місце проживання, суб'єкта
висування кожного кандидата на пост
Президента України.

Виходячи з зазначених норм
законодавства, колегія суддів робить
висновок, що перелік біографічних
даних кандидатів на пост Президента
України, які підлягають оприлюдненню
та є відкритою інформацією відповідно
до Закону № 474-ХІУ є вичерпним. Окрім
того, зазначеним Законом не
передбачено механізму оприлюднення
особистих даних, а саме автобіографії
за заявою виборця.

Таким чином, оскаржувана постанова
Центральної виборчої комісії від 06
травня 2014 року № 488 «Про запит на
інформацію ОСОБА_2, зареєстрований у
Центральній виборчій комісії 28 квітня
2014 року за № 21-17-5362», винесена
відповідачем в межах повноважень та у
спосіб, встановлений чинним
законодавством України, а тому
відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто , протягом
розумного строку.

Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що позивач - особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

За змістом частини першої статті 55
Конституції України, пункту 2
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України № 9-зп від
25 грудня 1997 року (справа за зверненням
жителів міста Жовті Води) будь-яка
особа має право звернутись до суду,
якщо її права порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

З системного аналізу вказаних норм та
висновку Конституційного Суду України
слідує, що адміністративний суд під час
розгляду справи повинен встановити
факт або обставини, які б свідчили про
порушення прав, свобод чи інтересів
позивача з боку відповідача.

Колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржуваною постановою
Центральної виборчої комісії від 06
травня 2014 року № 488 не порушені права,
свободи або інтереси позивача,
оскільки зазначене рішення, прийнято
Комісією за наслідками розгляду
інформаційного запиту ОСОБА_2
правомірно, в межах наданих
повноважень та відповідно до чинного
законодавства України.

Разом з тим, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
вважати автобіографію кандидата на
пост Президента України інформацією,
що становить суспільний інтерес,
виходячи з наступного.

Частиною другою статті 32 Конституції
України не допускається збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини, окрім того
аналогічні положення закріплені в
частині другій статті 11 Закону України
«Про Інформацію» від 2 жовтня 1992 року №
2657-ХІІ (далі -Закон № 2657-ХІІ).

Згідно з частинами другою та третьою
статті 34 Конституції України кожен має
право вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір, здійснення цих
прав може бути обмежене законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до положень частин першої
статті 21 Закону № 2657-ХІІ інформація з
обмеженим доступом є конфіденційною,
таємною та службовою.

Частиною другою статті 21 зазначеного
Закону конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Окрім того, в рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року
№2-рп/2012 у справі № 1-9/2012, суд прийшов до
висновку, що положення частини першої,
другої статті 32, частин другої, третьої
статті 34 Конституції України слід
розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне
життя особи є будь-які відомості та/або
дані про відносини немайнового та
майнового характеру, обставини, події,
стосунки тощо, пов'язані з особою та
членами її сім'ї, за винятком
передбаченої законами інформації, що
стосується здійснення особою, яка
займає посаду, пов'язану з виконанням
функцій держави або органів місцевого
самоврядування, посадових або
службових повноважень. Така інформація
про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя. Таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Виходячи з системного аналізу
зазначених норм, суд приходить до
висновку, що інформація, надана до
Центральної виборчої комісії
кандидатами на пост Президента України
в автобіографії є конфіденційною
інформацією, окрім біографічних даних
перелік яких закріплений положеннями
статті 51 Закону № 474-ХІУ, яка може бути
надана до публічного доступу лише за
згодою кандидата на пост Президента
України. Відсутність такої згоди
виключає можливість поширення такої
інформації її розпорядником.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 25 квітня 2014 року по справі
№875/23/14.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з
думкою позивача, що поняття
біографічні відомості включає в себе
опис життя кандидатів на пост
Президента, як він викладений у
автобіографії. Так, відповідно до ст. 56-1
Закону № 474-ХІУ чітко визначено перелік
обставин, які складають біографічні
відомості, а треті особи надали згоду
на оприлюднення біографічних
відомостей, а не документа в цілому
(автобіографії).

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Київський апеляційний
адміністративний суд вважає, що
відповідачем доведено правомірність
оскаржуваних дій та спростовано
позовні вимоги, а тому, з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов не підлягає
задоволенню в цілому.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про вибори Президента України",
Законом України "Про Центральну
виборчу комісію", постановою Пленуму
ВАСУ № 15 від 01 листопада 2013 року "Про
практику застосування
адміністративними судами положень
Кодексу адміністративного судочинства
України під час розгляду спорів щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму",
ст.ст. 4, 8-11, 122, 158-163, 167, 172, 174-177 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Центральної
виборчої комісії, треті особи:
Уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
визнання протиправною, скасування
постанови, зобов'язання вчинити певні
дії та встановлення факту- залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вищого
адміністративного суду України у
дводенний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.