Справа № 643/5557/14-а
Суддя: Зінченко Ю. Є.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/5557/14-а
Провадження № 6-а/643/47/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Зінченко Ю.Є.

при секретарі - Колтур Я.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
заяву Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про зміну способу і порядку
виконання постанови суду № 2-а-13389/11 по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 року до Московського районного
суду м. Харкова з Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області надійшла заява про зміну
способу виконання постанови суду по
справі № 2-а-13389/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

В судовому засідання заінтересована
особа ОСОБА_1 заяву підтримав та просив
задовольнити, представник
заінтересованої особи УПФУ в
Київському районі м. Харкові проти
заяви заперечувала та пояснила, що
пенсійний фонд фінансується за рахунок
Державного бюджету України та кошти на
виплату вказаних пенсій не надходили.

Судом встановлено, що на виконанні
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ у Харківській області
знаходяться виконавчі листи № 2-а-13389/11,
вказане рішення суду не виконано (а.с.
38,39).

Згідно листа УПФУ в Київському районі
м. Харкова, УПФУ в Київському районі м.
Харкова здійснило перерахунок пенсій
ОСОБА_1, доплата пенсії згідно рішення
суду становить 368069,75 грн. (а.с. 40)

Статтею 3 ч.1 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Згідно ст. 7 ч.1 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження» з урахуванням
особливостей, встановлених цим
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», у разі якщо рішення
суду, зазначені в частині першій цієї
статті, не виконано протягом двох
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Таким чином на правовідносини щодо
отримання коштів з державного органу
за рішенням суду з 01.01.2013р.
розповсюджуються приписи Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», а тому є
обґрунтованими доводи державного
виконавця про відсутність на цей час
порядку виконання таких рішень у разі
задоволення позовних вимог про виплату
коштів без визначення певної суми та
способу виконання рішення, а саме
шляхом стягнення.

Згідно позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеної в Інформаційному листі від
13.06.2013 №846/12/13-13, відповідно до статті 2
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень", держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.
Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Суди повинні враховувати, що підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Відтак, у цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

Оскільки відповідачем виконано
зобов'язальну частину постанови суду
щодо нарахування пенсії, а державний
виконавець має право звертати
стягнення на грошові кошти боржника по
виконавчим провадженням тільки в тому
разі, коли виконавчим документом
передбачено стягнення грошових коштів,
а не обов'язок боржника виконати певні
дії, суд приходить до висновку, що заява
державного виконавця про зміну способу
виконання рішення суду підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 263 КАС України, ст. 3,7 ЗУ
««Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про зміну способу і порядку
виконання постанови суду -
задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
постанови Московського районного суду
м. Харкова від 25 липня 2011 року, на
підставі якої видані виконавчі листи
від 05.08.2011 року, 08.08.2011 року № 2-а-13389/2011.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
на користь ОСОБА_1 нараховану, але не
виплачену пенсію у розмірі 368069,75 грн.
(триста шістдесят вісім тисяч
шістдесят дев'ять гривень 75 копійок).

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Московський районний суд м.
Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з
дня винесення ухвали апеляційної
скарги.

Якщо ухвалу постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

Зінченко Ю.Є.