Справа № 489/1887/14-а
Суддя: Рум'янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/489/154/2014р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді
Рум'янцевої Н.О.

при секретарі Ляшик С.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Малярчука
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління дорожньої автоінспекції
Управління внутрішніх справ України в
Миколаївській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення Серії ПС1 № 416996 від
24.02.2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення Серії ПС1 № 416996 від
24.02.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 10.02.2014р.
інспектором ДАІ відносно неї був
складений протокол про
адміністративне правопорушення, у
якому було зазначено, що вона здійснила
встановлення рекламного носія
«Свадебные букеты» біля проїзної
частини в межах червоної лінії без
відповідного погодження з ДАІ, чим
порушила вимоги п. 32.1а ПДР та скоїла
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

24.02.2014р. начальником відділу ДАІ ММУ
УМВС України в Миколаївській області
майором міліції Романовим В.В. складена
постанова по справі та накладене
адміністративне стягнення у розмірі
370,00 грн.

З протоколом та постановою позивач не
згодна, оскільки вважає, що її вина не
доведена ніякими фактичними даними.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову

Вислухавши пояснення позивача по
справі, дослідивши письмові матеріали
справи, суд переходить до наступного.

10.02.2014 року відносно ОСОБА_1 за
порушення пункту 32.1 «а» Правил
дорожнього руху України інспектором
ДАІ був складений протокол про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 140 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Постановою про адміністративне
правопорушення Серії ПС1 № 416996 від
24.02.2014 року на позивача було накладено
стягнення передбачене статтею 140 ч. 2
КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 370,00
грн.

Для провадження у справах про
адміністративні правопорушення
характерним є специфічний вид доказу -
безпосередні спостереження осіб,
уповноважених на складання протоколу
про адміністративні правопорушення,
які фіксуються у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.5 Положення про порядок
узгодження розміщення реклами на
транспортних засобах та встановлення
рекламних носіїв у межах відведення
автомобільних доріг або червоних ліній
міських вулиць і доріг, затвердженим
Наказом МВС України № 583 від 23.07.2001р.,
визначено наступне.

Загальні правила встановлення
рекламоносіїв у межах червоних ліній
міських вулиць і доріг та в межах смуг
відчуження автомобільних доріг
визначені Єдиними правилами ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правилами
користування ними та охорони,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.94р. № 198,
деякими положеннями, визначеними
Типовими правилами розміщення
зовнішньої реклами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.09.98р. № 1511, а також іншими
нормативно-правовими актами щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху.

При встановленні рекламоносіїв
необхідно враховувати такі вимоги:
розміщення рекламоносіїв дозволяється
за межами тротуарів або узбіч на
відстані не менше 2 метрів від них, але
не ближче ніж 5 метрів від краю проїзної
частини вулиць і доріг; на вулицях і
дорогах, де існуючі будинки, споруди та
огорожі розташовані на відстані менше 5
метрів від проїзної частини вулиці та
дороги, рекламоносії дозволяється
розміщувати в одну лінію з фасадом
будівлі, споруди або огорожі;
рекламоносії можуть розміщуватися на
опорах вуличного освітлення і над
проїзною частиною вулиць і доріг з
дотриманням вимог техніки безпеки і
забезпечення видимості дорожніх
знаків, світлофорів, перехрещень,
пішохідних переходів, зупинок
маршрутних транспортних засобів, а
також за умови, що така реклама не
повторює (не імітує) зображення
дорожніх і наказових знаків; нижній
край рекламоносіїв, установлених над
проїзною частиною дороги, повинен
розміщуватися на висоті не менше ніж
5 м від поверхні проїзної частини;
наземні рекламоносії, розміщені збоку
від дороги, повинні: мати прозору
конструкцію висотою не менше ніж 1,5
метра від поверхні землі;
розміщуватися паралельно до руху
автотранспорту або під кутом не
більше 45 градусів до осі проїзної
частини; не перешкоджати сприйняттю
водіями технічних засобів
організації дорожнього руху
(дорожніх знаків, світлофорів,
вертикальної розмітки тощо); фундамент
рекламоносія повинен бути на одному
рівні з поверхнею землі; світлове
оформлення рекламоносія не повинно
перевищувати середньої освітленості
проїзної частини протяжністю 500 метрів
в обидва боки від місця встановлення
рекламоносія, яка повинна становити
не більше 20 люксів.

Елементи рекламної конструкції,
встановленої з боку від дороги,
вулиці, повинні мати нанесену
світлоповертальними матеріалами
вертикальну дорожню розмітку заввишки
до 2 метрів від поверхні землі.

Забороняється встановлювати
рекламоносії: на тротуарах, пішохідних
доріжках і алеях; ближче ніж за 20
метрів до перехресть вулиць,
підземних пішохідних переходів, входів
до станції метро; на зупинках
громадського транспорту ближче ніж за
20 метрів у межах видимості в обидва
боки по тротуару від установлених
дорожніх знаків, що їх позначають;
ближче ніж за 100 метрів від
залізничних переїздів; загальна площа
яких перевищує 20 квадратних метрів; на
відстані менше ніж 10 метрів від
проїзної частини на мостах, естакадах,
шляхопроводах, а також на конструкціях
дорожніх знаків і світлофорів,
дорожніх огорожах, деревах тощо; на
аварійно-небезпечних ділянках доріг, у
місцях концентрації
дорожньо-транспортних пригод та на
підходах до них - на відстані не менше
ніж 350 метрів в обидва боки від межі
цієї ділянки.

Відповідно до п. 32.1 «а» ПДР, з органами
Державтоінспекції узгоджуються
розміщення в смугах відведення
автомобільних доріг або червоних
лініях міських вулиць і доріг та їх
штучних спорудах кіосків, павільйонів,
рекламо носіїв, пересувних
торгівельних пунктів, а також на
прилеглих територіях, будинках,
спорудах - адміністративних приміщень
підприємств, установ та організацій,
місць торгівлі та надання послуг.

Конструкція, розміщена позивачем, є
рекламоносієм магазину весільних
букетів, оскільки містить інформацію
про послуги, засоби зв'язку та вид
діяльності.

В даному випадку правопорушення було
виявлено та зафіксовано інспектором
ДАІ, доказом в справі про
адміністративне правопорушення є
протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення позивача
надані при підписанні протоколу, а саме
те, що вона не знала про необхідність
отримання дозволу на встановлення
рекламного носія.

У відповідності до статті 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
провопорушення є будь-яки фактичні
дані, на основі яких посадова особа
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення та
встановлений перелік допустимих
доказів: протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису,
протоколом про вилучення речей та
іншими документами. При цьому статтею
не передбачено обов'язковість
наявності усіх доказів одночасно для
встановлення наявності чи відсутності
факту правопорушення.

Факт адміністративного правопорушення
підтверджується поясненнями самої
ОСОБА_1, наданими при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення, що в силу вимог статті
251 КУпАП є належним та допустимим
доказом.

Таким чином, позивачем не дотримано
вимог вказаного Положення та п. 32.1 «а»
ПДР, а саме не отримано дозвіл ДАІ на
розміщення рекламоносія біля проїзної
частини в межах червоної лінії.

В діях посадової особи порушень не
виявлено, оскільки у відповідності до
ст. 255 КУпАП у справах про
адміністративні правопорушення,
розгляд яких віднесено до відання
органів зазначених у статтях 222 - 244-17
цього Кодексу, протоколи про
правопорушення мають право складати
уповноважені на те посадові особи цих
органів. Статтею 222 КУпАП передбачено,
що розгляд справ про адміністративні
правопорушення передбачені частиною 1
та 2 статті 122 відноситься до
компетенції органів внутрішніх справ.
Постанова про накладення
адміністративного стягнення
відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх
справ України №77 від 26.02.2009року
затверджена Інструція з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, згідно пункту 2.13. -
посадова особа, яка виносить постанову,
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю (стаття 252 КУпАП) .

Позивачем не надано жодних доказів, які
б спростовували факт правопорушення,
звернення до суду суд розцінює як
намагання уникнути відповідальності
за адміністративне правопорушення,
тому суд вважає що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 160-163, 171-2 КАС
України, ст. 293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління дорожньої
автоінспекції Управління внутрішніх
справ України в Миколаївській області
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення Серії
ПС1 № 416996 від 24.02.2014 року - відмовити.

В порядку ст.171-2 КАС України постанова є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.О. Рум'янцева