Справа № 802/885/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 квітня 2014 р.
Справа № 802/885/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бачинської
Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області

про: визнання протиправною відмову та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_3 до Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області про визнання протиправною
відмову та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що 23 липня 2013 року звернувся
до Вінницької районної державної
адміністрації із заявою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для
індивідуального дачного будівництва
за рахунок земель запасу площею 0,10 га
на території Вороновицької селищної
ради Вінницького району Вінницької
області.

За результатами розгляду заяви
відповідач своїм листом від 30 серпня 2013
року повідомив заявника, що існує
необхідність з'ясування категорії
земельної ділянки, яку останній має
намір отримати у власність.

Після повторного звернення позивача 31
жовтня 2013 року відповідач своїм листом
від 19 листопада 2013 року повідомив, що
відповідно до наданої управлінням
Держземагентства у Вінницькому районі
інформації категорія земельної
ділянки, яку має намір отримати у
власність позивач, не визначена.

Не погодившись із фактичною відмовою
відповідача у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для індивідуального дачного
будівництва площею 0,10 га на території
Вороновицької селищної ради
Вінницького району Вінницької області,
ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду, у
якому просить визнати протиправною
відмову відповідача від 19 листопада 2013
року у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою на одержання у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для індивідуального дачного
будівництва за рахунок земель запасу,
яка розташована на території
Вороновицької селищної ради, а також
зобов'язати відповідача надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою на
одержання у власність земельної
ділянки площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва
за рахунок земель запасу, яка
розташована на території
Вороновицької селищної ради, та
віднести цю земельну ділянку до земель
рекреаційного призначення.

Представник позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала
проти адміністративного позову,
посилаючись при цьому на неможливість
надання позивачу дозволу на розробку
проекту землеустрою з тих підстав, що
відомості про категорію цієї земельної
ділянки відсутні. А оскільки
райдержадміністрація компетентна
передавати у власність земельні
ділянки для ведення індивідуального
дачного будівництва виключно із земель
рекреаційного призначення, тому за
відсутності інформації про категорію
цієї земельної ділянки неможливо
надати позивачу дозвіл на розробку
проекту землеустрою.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, з'ясувавши всі фактичні
обставини, суд встановив наступне.

Позивач 23 липня 2013 року звернувся до
Вінницької районної державної
адміністрації із клопотанням надати
йому дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність орієнтовною площею
0,10 га на території Вороновицької
селищної ради Вінницького району
Вінницької області для
індивідуального дачного будівництва
(а.с.08). До клопотання позивачем
долучено викопіювання з плану
землеустрою, копію паспорту, копію
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера та копію
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно.

Своїм листом вих. №01-19/2376 від 30 серпня
2013 року відповідач повідомив, що ним
направлено лист до управління
Держземагентства у Вінницькому районі
щодо з'ясування категорії земельної
ділянки, яку він бажає отримати у
власність (а.с.10).

31 жовтня 2013 року позивач повторно
звернувся із заявою до Вінницької
райдержадміністрації та просив
проінформувати його щодо вирішення
питання про надання йому у власність
земельної ділянки (а.с.11).

Листом вих. №01-19/3079 від 19 листопада 2013
року відповідач повідомив, що
відповідно до інформації, наданої
управлінням Держземагентства у
Вінницькому районі, категорія
земельної ділянки, яку має намір
отримати у власність позивач, не
визначена.

Таким чином, оскільки за результатами
розгляду поданої позивачем заяви
дозвіл на розробку проекту землеустрою
на одержання у власність земельної
ділянки для дачного будівництва йому
надано не було, тому отриману відмову у
цьому вважає протиправною.

Проте, на переконання суду, обставина
невстановлення категорії земельної
ділянки не може слугувати підставою
для відмови у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, враховуючи наступне.

Надаючи правову оцінку відмові у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою, суд зважає на те, що
згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
та документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві
або наявність освіти, здобутої в
аграрному навчальному закладі (у разі
надання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства).

Судом встановлено, що позивач,
звернувшись до Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області, дотримався передбачених
вказаною нормою Земельного кодексу
України вимог, додавши до клопотання
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для ведення
індивідуального дачного будівництва
необхідні документи.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність, відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У зазначеній нормі Земельного кодексу
України міститься загальне посилання
на те, що місце розташування земельної
ділянки повинно відповідати вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у
встановленому законом порядку.

Водночас, у випадку встановлення
невідповідності місця розташування
земельної ділянки таким вимогам
компетентний орган державної влади
вправі прийняти рішення про відмову у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Таким чином, підставою для відмови у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність може бути
невідповідність місця розташування
об'єкта (земельної ділянки) наведеним
вище вимогам.

Разом з тим, відповідач у листі від 19
листопада 2013 року як на підставу для
відмови у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою послався на
невизначеність категорії земельної
ділянки, яку позивач бажає оримати у
власність.

Вказана підстава для відмови у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для
індивідуального дачного будівництва,
як видно із наведених вище положень
Земельного кодексу України, не
ґрунтується на нормах земельного
законодавства, а тому є протиправною.

Таким чином, лист Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області від 19 листопада 2013 року за
своєю суттю є відмовою у наданні
позивачу дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, оскільки надання
будь-яких пропозицій чи роз'яснень за
наслідками розгляду такого клопотання
Земельним кодексом України не
передбачено.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що відмова у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою, яка
викладена у листі Вінницької районної
державної адміністрації Вінницької
області від 19 листопада 2013 року, є
протиправною, так як надана із
непередбачених законом підстав, а тому
адміністративний позов в цій частині є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З приводу вимоги позивача про
зобов'язання відповідача надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою, то
така вимога задоволенню не підлягає,
оскільки суд не може підміняти
державний орган, рішення якого
оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
162 КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Відтак, з огляду на встановлені ознаки
протиправності відмови відповідача,
яка мала місце за наслідками розгляду
клопотання позивача від 23 липня 2013
року, то суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та зобов'язати
відповідача повторно розглянути
клопотання позивача з приводу надання
у власність земельної ділянки.

Також не підлягає задоволенню вимога
позивача щодо зобов'язання відповідача
віднести земельну ділянку, яку він
бажає отримати у власність, до земель
рекреаційного призначення, оскільки не
стосується предмету спору у цій справі
та не є наслідком розгляду клопотання
позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується частиною 1 статті
94 КАС України, в силу якої, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Вінницької районної державної
адміністрації у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3.

Зобов'язати Вінницьку районну державну
адміністрацію повторно розглянути
клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки від
23 липня 2013 року згідно з вимогами
чинного законодавства.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 36,54 гривень шляхом його
безспірного списання органом
Державної казначейської служби
України із рахунку Вінницької районної
державної адміністрації.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович