Справа № 464/10599/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
Справа № 876/2942/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 02.12.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
треті особи: Міністерство праці та
соціальної політики України,
Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України
про стягнення та перерахунок
соціальних виплат ,-

встановила:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про стягнення та
перерахунок соціальних виплат.

З врахуванням уточнених позовних вимог
позивач просила: визнати бездіяльність
відділу соціального захисту населення
Сихівського району м. Львова по
відношенню до перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку протиправною;
зобов'язати стягнути на її користь
заборгованість за 2007 рік у розмірі 1986,55
грн. та 1455,02 грн. індексації.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 02.12.2013 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради та
зобов'язано його нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 19.11.2007 року
по 31.12.2007 року в розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до ст..
43 Закону України «Про
загальноообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
виплатами, зумовленими народженням та
похованням», з врахуванням виплачених
сум. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив Сихівський
відділ соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради. Вважає, що постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин справи та з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржену постанову та прийняти нову,
якою у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю
малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження.

Відповідно до довідки відповідача
позивачці, як працюючій особі та
застрахованій у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, виплачено
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
листопад та грудень 2007 р. в розмірі 144,05
грн. та 144,10 грн. відповідно.

Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особі,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якою є
позивач, надається в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, що
передбачено ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

На підставі абз.3 ч.2 ст.56, п.п.7, 14 ст.71
Закону України „Про державний бюджет
України на 2007 рік" дію ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було зупинено. Згідно з абз.3 ч.2 ст.56
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» державна допомога по
догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку повинна виплачуватися
в розмірі, що дорівнює різниці між 50%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
грн. для незастрахованих осіб та не
менше 23% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України. У ст.62 Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік"
визначено, що прожитковий мінімуму на
дітей віком до 6 років у 2007 р. складає: з 1
квітня 463 грн., з 1 жовтня 470 грн. Таким
чином, у листопаді та грудні 2007 р.
позивачу згадана виплачувалась в
розмірі, встановленому абз.3 ч.2 ст.56
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та відповідно до
Порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001
р. №1751 з наступними змінами та
доповненнями.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 р. №6-рп положення ст.ст.29, 36,
ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.1 ст.66, п.п.2, 7, 9, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101, 103, 111
Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.
відповідач був зобовязаний
нараховувати та сплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Крім того, згідно із ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Відтак, покликання представника
відповідача на Порядок призначення та
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою КМУ
від 27.12.2001 р. №1751 з наступними змінами
та доповненнями, враховуючи наявність
закону, що регулює дані правовідносини,
є безпідставним.

Проте, Згідно зі ст.99 КАС України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. За умовами ст.100 КАС України
(на час виникнення спірних
правовідносин) пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Позивач звернулася до суду в 19.11.2008 р., в
якому оскаржує виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2007 р., яка
виплачувалась щомісячно, та не вказує
на причини пропущення строку звернення
до суду. При цьому, відповідач
наполягає на застосуванні строків
звернення до адміністративного суду
та судом не здобуто жодних доказів, які
б підтверджували поважність причин
пропуску річного строку звернення до
адміністративного суду. За наведених
обставин, суд приходить до висновку про
відмову в позовних вимогах до 18.11.2007 р.
включно у зв'язку із пропущенням строку
звернення до суду.

Покликання представника відповідача
на відсутність бюджетного
фінансування на виплату згаданої
допомоги, то таке не може бути
поставлено у залежність від бюджетних
асигнувань, враховуючи практику та
зокрема, рішення Європейського суду з
прав людини у справі „Кечко проти
України, які є джерелом права і
обовязковими для застосування згідно
із положеннями ст.17 Закону України «Про
виконання рішень за застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними і необгрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 204, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 02.12.2013 року у справі
№464/10599/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич