Справа № 2а/1770/600/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/46936/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - Дубенська ОДПІ)

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.03.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011

у справі № 2а/1770/600/2011

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до Дубенської ОДПІ

про скасування податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.03.2011,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011,
позов задоволено; визнано
протиправними дії Дубенської ОДПІ з
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 06.10.2010 № /0
та від 29.10.2010 № /1, зазначені акти
індивідуальної дії визнано
протиправними та скасовано.

Ухвалені у справі судові акти
мотивовано тим, що податковим органом
не доведено порушення позивачем умов
оподаткування доходів фіксованим
розміром податку у періоді, охопленому
перевіркою, у зв'язку з чим підстави для
донарахування СПД ОСОБА_1 оспорюваного
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб відсутні.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішеннями попередніх судових
інстанцій, Дубенська ОДПІ звернулася
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати зазначені судові
акти та відмовити у позову у зв'язку з
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та процесуального
права та невідповідністю висновків
судів дійсним обставинам справи.

СПД ОСОБА_1 у відповідності зі статтею
216 Кодексу адміністративного
судочинства України подано
заперечення, в якому заявник зазначає
про правильність та обґрунтованість
оскаржуваних рішень та просить їх
залишити без змін, а скаргу - без
задоволення.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги та поданих
заперечень, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги
Дубенської ОДПІ з урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами
обставин справи, за наслідками
проведення документальної планової
перевірки з питань дотримання СПД
ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2007
по 30.06.2010, оформленої актом від 30.09.2010 №
172/17-38/НОМЕР_1, податковим органом було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06.10.2010 №
/0, за яким позивача зобов'язано
сплатити 35514,90 грн. з податку з доходів
фізичних осіб.

Під час перевірки податковим органом
було встановлено, що у перевіреному
періоді позивач здійснював
господарську діяльність з роздрібного
продажу автомобілів на умовах сплати
фіксованого податку.

За висновком податкового органу, обсяг
задекларованих позивачем доходів за 12
місяців, що передували місяцю
отримання фіксованого патенту,
перевищив сім тисяч оподатковуваних
мінімумів доходів громадян (119000 грн.) як
умови сплати фіксованого розміру
податку відповідно до пункту 1 статті 14
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян».

Наведені обставини стали підставою для
оподаткування Дубенською ОДПІ доходів
позивача, одержаних у перевіреному
періоді, за загальними правилами, що
призвело до донарахування СПД ОСОБА_1
оспорюваної суми податкового
зобов'язання.

За змістом пункту 1 статті 14 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, мають право
самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів, одержаних від
цієї діяльності, за фіксованим
розміром податку (далі - фіксований
податок) шляхом придбання патенту за
умови, якщо, зокрема, валовий доход
такого громадянина від самостійного
здійснення підприємницької діяльності
або з використанням найманої праці за
останні 12 календарних місяців, що
передують місяцю придбання патенту, не
перевищує семи тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Приймаючи рішення про задоволення
даного позову, попередні судові
інстанції послалися на те, що
податковим органом невірно було
обчислено суму виручки, отриманої СПД
ОСОБА_1 за операціями з реалізації
транспортних засобів. Так, податкова
інспекція визначила суму отриманого
позивачем доходу виходячи з фактурної
вартості реалізованих автомобілів
згідно з інформацією, отриманою від
митного органу.

Згідно з підпунктом 9.12.21 пункту 9.12
статті 9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від
продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також
фізичною особою, яка сплачує
ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

На час виникнення спірних
правовідносин оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю та інших
доходів регулювалося розділом 4
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян".
Зокрема, статтею 13 Декрету передбачено,
що згідно з цим розділом Декрету
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у
грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. До складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходів, належать витрати,
які включаються до складу валових
витрат виробництва (обігу) або
підлягають амортизації згідно з
Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Таким чином, наведеними законодавчими
нормами передбачено включення до
оподатковуваного доходу фізичної
особи - підприємця фактично отриманої
ним виручки від продажу товару, тоді як
податковим органом не доведено факту
одержання СПД ОСОБА_1 від продажу
автомобілів доходу у більшій сумі, ніж
ним було задекларовано у податковій
звітності.

Отримана Дубенською ОДПІ від митного
органу інформація щодо митної
(фактурної) вартості товарів, які
виступали предметом угод
купівлі-продажу, не може слугувати
належним джерелом про фактично
одержаний позивачем доход. Податковим
законодавством, яке регулювало
розглядувані правовідносини, не
передбачалося визначення
оподатковуваного доходу фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю за звичайними цінами.

З огляду на правильність висновків
судів про правомірність перебування
позивача на режимі оподаткування зі
сплатою фіксованого розміру податку
обґрунтованим є і похідний висновок
судів про незаконне нарахування
позивачеві оспорюваних податкових
зобов'язань з податку з доходів
фізичних осіб з використанням правил
загального режиму оподаткування.

Доводи касаційної скарги наведеного не
спростовують, ці доводи є відтворенням
правової позиції податкового органу по
справі та отримали належну правову
оцінку судів при вирішенні спору по
суті.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали окружного і апеляційного
адміністративних судів зі спору не
вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції відхилити.

2. Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 29.03.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011 у
справі № 2а/1770/600/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько