Справа № 127/27592/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27592/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

30 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участі секретаря судового
засідання: Копійчук О.В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача (апелянта) -
Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниця на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від
24 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниця про стягнення нарахованої,
але не виплаченої пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_4 з
позовом про визнання бездіяльності
незаконною управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниця щодо
невиплати пенсії, стягнення
нарахованої відповідно до ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та невиплаченої пенсії.

24 лютого 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні пенсії.

Під час судового засідання представник
відповідача (апелянта) підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити.

Натомість, представник позивача
просила залишити апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача та відповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів,
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 22 липня 1997 року. Крім того,
ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи, який
отримав захворювання внаслідок
виконання службових обов'язків по
ліквідації наслідків аварії ЧАЕС.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Вінниці.

Постановою Ленінського районного суду
м. Вінниці від 01 вересня 2011 року
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної
пенсії позивачу в розмірі не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 28, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" , здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 28, 50 "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
з 26 січня 2011 року по 18 червня 2011 року
включно.

На виконання вказаної постанови
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Вінниці проведено перерахунок
пенсії, обраховано борг та нарахована
сума включена у відомості на виплату
щомісяця з листопада 2011 року по жовтень
2013 року.

Суд І інстанції, задовольняючи позов
виходив з того, що невиплата
нарахованої пенсії є наслідком
умисного затягування виконання
судового рішення, а тому необхідно
стягнути з відповідача вказану суму
державної пенсії.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком з огляду на наступні
обставини.

Під час розгляду справи колегією
суддів встановлено, що постанова
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 01 вересня 2011 року набрала законної
сили і знаходиться на стадії
виконання.

Як вже зазначалось вище, вказаною
постановою зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
державної пенсії позивачу в розмірі не
нижчому 8 мінімальних пенсій за віком
відповідно до ст. 28, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" , здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком згідно ст. 28, 50 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 26 січня 2011 року по 18
червня 2011 року включно.

Зважаючи на те, що позивачу, на момент
подачі позову, не виплачено пенсію на
підставі постанови Ленінського
районного суду м. Вінниці від 01 вересня
2011 року, він звернувся з позовом про її
стягнення.

Колегія суду вважає, що дані позови
ідентичні, спір виник між тими самими
сторонами і про той самий предмет,
однак позивачем обрані різні способи
захисту порушеного права.

Як свідчать матеріали справи,
підставою звернення до суду з даним
позов стало невиконання відповідачем
постанови Ленінського районного суду
м. Вінниці від 01 вересня 2011 року
зобов'язального характеру.

Відповідно до ст. 263 КАС України та ст. 36
Закону України "Про виконавче
провадження" в разі невиконання
рішення суду через наявність
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

За даних обставин стягнення державної
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірах,
встановлених у відповідності до
ст.ст.28, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не може бути предметом
окремого позову, так як ст.263 КАС
України чітко регламентується порядок
виконання рішень судів при
ускладнених обставинах.

У відповідності до частини 2 статті 255
КАС України постанова або ухвала суду,
яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів підприємств, організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Згідно з частиною 2 статті 257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконувати негайно, є підставою для
його виконання. Відповідно до частини 4
даної статті примусове виконання
судових рішень адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Аналіз зазначених статей вказує на те,
що постанова, що набрала законної сили
є обов'язковою для виконання для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів підприємств, організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб на всій території
України.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті
105 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням дією або бездіяльністю.

При цьому, підставою для звернення до
суду з адміністративним позовом про
стягнення невиплачених коштів, в
контексті пункту 4 частини 4 статті 105
КАС України, є наявність шкоди,
спричиненої протиправним рішенням,
дією або бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень щодо
ненарахування та невиплати коштів
особі, яка має право на певні виплати.

Однак спірні правовідносини, що
розглядаються, виникли з підстав
неналежного виконання суб'єктом
владних повноважень рішення, що
набрало законної сили. Вказане
виключає можливість захисту свого
порушеного права шляхом подання нового
адміністративного позову про
стягнення невиплачених коштів.

Як вже зазначалося порядок примусового
виконання судового рішення
регулюється Законом України «Про
виконавче провадження» (частина 4
статті 257 КАС України).

Отже, невиконання або неповне
виконання рішення суду, що набрало
законної сили, є підставою саме для
звернення означеного рішення до
примусового виконання, а не для подання
нового адміністративного позову про
стягнення коштів.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниця
задовольнити повністю .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 24 лютого 2014
року скасувати .

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "07" травня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.