Справа № 804/16110/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБердника
С.О., за участю: позивача ОСОБА_3,
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_5 про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, в якому позивач
- визнати неправомірною бездіяльність
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо невинесення
постанови про виплату особі, залученій
до проведення виконавчих дій - учаснику
виконавчого провадження, призначеному
відповідальним зберігачем майна -
витрат та винагороди на зберігання та
перевезення арештованого майна - за
рахунок коштів, стягнутих з боржника (в
тому числі - від примусової реалізації
майна боржника), як витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
- зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції винести постанову
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, на
зберігання, вилучення та перевезення
арештованого майна відповідно до
постанови державного виконавця про
призначення відповідального зберігача
майна від 18.03.2013 № В6/642 та згідно умов
договору про відповідальне зберігання
арештованого майна боржника від 18
березня 2013 року, акту
приймання-передавання арештованого
майна боржника та виконаних робіт
(наданих послуг) від 22.07.2013 і угоди від
22.07.2013 про виплату винагороди за
зберігання арештованого майна
боржника та відшкодування витрат на
здійснення зберігання, якими кошти до
стягнення та виплати були узгоджені у
- зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції стягнути з боржника
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, за рахунок
стягнутих у виконавчому провадженні
грошових сум (в тому числі одержаних
від реалізації майна боржника) у сумі,
визначеній процесуальними документами
виконавчого провадження, у розмірі
- зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції розподілити та
перерахувати стягнуті з боржника
кошти, з урахуванням оплати на користь
позивача витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що на підставі постанови
державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 18.03.2013 № В6/642,
позивач був залучений до участі у
виконавчому провадженні у якості
відповідального зберігача
арештованого майна боржника. В процесі
виконання вказаної постанови
позивачем були понесені витрати на
забезпечення вилучення, зберігання,
перевезення арештованого майна, що
відносяться до витрат виконавчого
провадження. Перелічені витрати
підлягають компенсації позивачу за
рахунок коштів, стягнутих з боржника у
виконавчому провадженні, однак
відповідачем не вчинялись дії та
заходи щодо стягнення таких витрат,
хоча позивач подавав клопотання з
означеного питання. Крім того, 22.11.2013 на
зазначене клопотання позивач отримав
відмову відповідача від вчинення
вищевказаних дій, в результаті чого
порушені особисті та майнові права та
Ухвалою Дніпропетровського
адміністративного суду від 20.12.2013
відкрито провадження по справі
в судовому засіданні на 26.12.2013.
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив суд задовольнити
адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав в повному
обсязі та надав суду письмову заяву в
порядку ст. 112 КАС України про визнання
позову, в якій зазначив, що державним
виконавцем згідно ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження» узгоджена
сума винагороди, яка дорівнює
понесеним витратам, і спору з приводу
таких витрат у сторін не має. Однак,
державним виконавцем не здійснювалися
заходи, спрямовані на компенсацію
позивачу понесених ним витрат на
забезпечення вилучення, зберігання,
перевезення арештованого майна.
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню, з наступних
Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, на виконанні в
Амур-Нижньодніпровському відділі
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчих документів про
стягнення заборгованості з ОСОБА_5.
Постановою державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Белінською О.І. від
06.09.2010 № В6/642 був оголошений розшук
майна боржника, зокрема, автомобіля
марки Toyota Fortuner, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, що належить
Означений автомобіль був затриманий
працівниками органів
Державтоінспекції в м.Києві на
виконання постанови державного
виконавця Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, та доставлений на
майданчик тимчасового зберігання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оллин Плюс», що
знаходиться, по вул. Оноре де Бальзака,
Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
На підставі вищевказаної норми Закону,
постановою державного виконавця
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 18.03.2013 № В6/642,
ОСОБА_3 призначено відповідальним
зберігачем арештованого майна
боржника - автомобіля марки Toyota Fortuner, 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_5.
18.03.2013 між позивачем (як зберігачем) та
відповідачем (як поклажодавцем) був
укладений договір про відповідальне
зберігання арештованого майна
боржника (далі - Договір), відповідно до
пункту 1 якого, зберігач зобов'язується
зберігати та повернути за вимогою
державного виконавця у схоронності
майно, зазначене у п. 2 цього Договору,
яке передається поклажодавцем,
відповідно до ст. 55, ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження» за згодою
зберігача в процесі виконавчого
Згідно п. 4 Договору за зберігання майна
зберігач має право на винагороду та
встановлено порядок, розмір та строки
Пунктом 6 Договору встановлено, що
зберігач майна є особою, залученою до
проведення виконавчих дій - учасником
виконавчого провадження відповідно до
п. 5 ч. 3 ст.11, ст. 55 Закону України «Про
виконавче провадження».
Правовідносини, що закріплені цим
Договором, виникають в силу положень
законодавства про виконавче
За умовами пп. 6.1.4. п. 6.1 п. 6 Договору,
поклажодавець - сторона договору не діє
як суб'єкт господарювання, а виключно
як процесуальна особа виконавчого
З наведеного вбачається, що вказані
правовідносини регулюються Законом
України «Про виконавче провадження».
Судом встановлено, що під час виконання
обов'язків, покладених на позивача за
вищевказаним Договором, ним були
понесені наступні витрати: оплата за
зберігання транспортного засобу на
оплата за послуги евакуатора в розмірі
798,00 грн.; інші витрати, понесені в
процесі здійснення позивачем
зобов'язань за Договором. Загальна сума
витрат, що підлягають відшкодуванню
Згідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
зберігачем призначено іншу особу, крім
боржника або члена його сім'ї, він
одержує за зберігання майна
винагороду, розмір якої визначається
угодою між зберігачем та державним
В матеріалах справи наявне клопотання
зберігача, що отримано відповідачем
02.04.2013, в якому перший просить:
- врахувати у якості витрат виконавчого
провадження, пов'язаних з організацією
та проведенням виконавчих дій,
понесені відповідальним зберігачем
арештованого майна на забезпечення
перевезення, зберігання і реалізацію
арештованого майна боржника;
- винести постанову про стягнення
вказаних витрат з боржника.
Арештоване майно, що знаходилося у
позивача на відповідальному
зберіганні - автомобіль марки Toyota Fortuner,
2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, передано Товариству з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» для реалізації
шляхом продажу на публічних торгах.
При передачі майна на примусову
реалізацію до торгівельної
організації між державним виконавцем
та зберігачем майна був складений акт
приймання-передавання арештованого
майна боржника та виконаних робіт
(наданих послуг) від 22.07.2013, зберігачем
майна наданий розрахунок - калькуляція
витрат, понесених на забезпечення
зберігання, вилучення, перевезення
арештованого майна, додані документи,
що підтверджують понесені витрати.
22.07.2013 між позивачам та відповідачем
приймання-передавання арештованого
майна боржника та виконаних робіт
(наданих послуг), відповідно до якого,
ОСОБА_3 (сторона-2) передав, а державний
виконавець Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Ширяєва Т.П.
(сторона -1) прийняв автомобіль
придатний у частково відновленому та
придатному для транспортування і
примусової реалізації стані. Крім того,
з означеного акту вбачається, що
стороною-1 приймається
розрахунок-калькуляція про виконані
роботи (надані послуги) зі зберігання
арештованого майна боржника та
В матеріалах справи наявний
розрахунок-калькуляція витрат,
понесених на забезпечення, вилучення,
перевезення арештованого майна, згідно
якої, позивачем понесені наступні
- оплата комплектуючих, необхідних для
транспортування ТЗ -1019,00 грн.
- послуги перевезення ТЗ при затриманні
- проїзні документи до Києва -935,50 грн.
- проживання в Києві-2423,00 грн.
Як вбачається з наданої зберігачем
калькуляції, загальна сума понесених
На підтвердження понесених витрат
зберігач надав: проїзні документи ЦН
№959488, ХП №512710, ЦН №959489 та ХП 512709;
рахунки-фактури № КОФ-000267 від 20.03.2013, №
КОФ-000277 від 22.03.2013 та №ДСО-002239 від 29.03.2013;
фіскальні чеки; рахунок за зберігання
автомобіля на штрафному майданчику від
21.03.2013 №539/03/13; рахунок за послуги з
перевезення транспортного засобу від
25.08.2013 №654/08/12; фіскальний чек №46 від
21.03.2013 та фіскальні чеки з АЗС.
Відповідач зазначив, що сума понесених
позивачем витрат є погодженою.
На виконання вимог ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження» та умов
Договору від 18.03.2013 і акту від 22.07.2013,
державним виконавцем та зберігачем
майна складена угода від 22.07.2013 про
виплату винагороди за зберігання
арештованого майна боржника та
відшкодування витрат на здійснення
зберігання, за якою сторони досягли
- зарахування суми витрат на здійснення
дій по забезпеченню вилучення,
перевезення, зберігання арештованого
майна в межах виконавчого провадження
у заявленій згідно акту від 22.07.2013 та
розрахунку - калькуляції від 22.07.2013 сумі
в розмірі 35 475,50 грн. - до загальної суми
винагороди за зберігання.
З наведеного вбачається, що позивачем
було виконано всі взяті на себе
зобов'язання по зберіганню та
організації перевезення арештованого
автомобіля за Договором, а тому згідно
умов п. 4 вказаного договору та угоди
про виплату винагороди від 22.07.2013,
позивачу має бути виплачена сума
погоджених з відповідачем витрат у
повноважним представником відповідача
у судовому засіданні.
Вказаний арештований автомобіль було
реалізовано Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
з аукціону, про що складений протокол
№04-0481/13 від 17.09.2013
Відповідно до укладеного Договору та
положень ст.59 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідач
повинен сплатити зберігачу майна
винагороду за зберігання та понесені
витрати на забезпечення вилучення,
перевезення та зберігання майна.
Між державним виконавцем та зберігачем
майна також було узгоджено включення
суми витрат на зберігання до загальної
суми винагороди за зберігання, таким
чином загальна сума, що підлягає сплаті
Судом встановлено, що позивач для
отримання вказаної суми звернувся до
відповідача з відповідним клопотанням
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилова І.М.
повідомила позивача, що орган ДВС не
може задовольнити клопотання про
виплату винагороди, яка належить
позивачу відповідно до умов договору
про відповідальне зберігання від 18.03.2013
та угоди про виплату винагороди від
22.07.2013 з огляду на те, що позивач не є
стягувачем в рамках виконавчого
провадження, а відповідно до ст.45
Закону України «Про виконавче
провадження» грошові суми, стягнуті з
боржника, зараховуються державним
виконавцем на відповідний рахунок
органу державної виконавчої служби. Не
допускається виплата стягувачу
стягнутих сум готівкою або виплата
стягнутих сум іншим особам, які не є
стягувачами (крім виплати грошових сум
заставодержателю, який не є стягувачем,
згідно із статтею 54 цього Закону.
Відповідно до положень ч. 4, ч. 5 ст. 45
Закону України «Про виконавче
провадження» грошові суми, стягнуті
державним виконавцем до Державного
бюджету України або місцевих бюджетів,
перераховуються в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики. Не допускається виплата
стягувачу стягнутих сум готівкою або
виплата стягнутих сум іншим особам, які
не є стягувачами (крім виплати грошових
сум заставодержателю, який не є
стягувачем, згідно із статтею 54 цього
Закону). Забороняється використовувати
стягнуті з боржників грошові суми, що
підлягають виплаті стягувачам, на цілі,
не передбачені цією статтею, а також
звертати на них стягнення для виплати
іншим особам, які не є стягувачами за
виконавчими документами, під час
примусового виконання яких ці суми
стягнуто (крім випадків, коли стягувач
є одночасно боржником у іншому
виконавчому провадженні).
Статтею 41 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Витрати виконавчого
провадження здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
коштів виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
2) авансового внеску стягувача на
організацію та проведення виконавчих
3) стягнутих з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій;
4) інших надходжень, що не суперечать
До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
1) перевезення, зберігання і реалізації
2) послуг експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій;
3) поштового переказу стягувачу
стягнених аліментних сум;
4) проведення розшуку боржника, його
майна або розшуку дитини;
5) розміщення оголошення в засобах
6) виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень;
7) інших витрат, необхідних для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.
Статтею 43 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
черговість розподілу стягнутих з
боржника грошових сум, так розподіл
стягнутих державним виконавцем з
боржника за виконавчим провадженням
грошових сум (у тому числі одержаної
від реалізації майна боржника)
здійснюється у такому порядку:
1) у першу чергу повертається авансовий
внесок сторін та інших осіб на
організацію та проведення виконавчих
2) у другу чергу компенсуються витрати
державної виконавчої служби, пов'язані
з організацією та проведенням
виконавчих дій, не покриті авансовим
внеском сторін та інших осіб;
3) у третю чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір у розмірі 10 відсотків фактично
4) у четверту чергу стягуються штрафи,
накладені державним виконавцем
відповідно до вимог цього Закону.
З наведеного вбачається, що відповідач
повинен був забезпечити виплату
позивачу понесених останнім витрат на
зберігання, вилучення та
транспортування арештованого
автомобіля марки Toyota Fortuner, 2007 року
випуску, держ. номер НОМЕР_1.
Разом з тим, відповідачем, в порядку ст.
112 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
надана заява про визнання позову в
Відповідно до ч. 1 ст. 112 КАС України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи.
Вказана заява прийнята судом.
З урахуванням вищенаведених норм
чинного законодавства, враховуючи
визнання адміністративного позову
відповідачем у справі, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
визнання неправомірною бездіяльності
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо невинесення
постанови про виплату особі, залученій
до проведення виконавчих дій - учаснику
виконавчого провадження, призначеному
відповідальним зберігачем майна -
витрат та винагороди на зберігання та
перевезення арештованого майна - за
рахунок коштів, стягнутих з боржника (в
тому числі - від примусової реалізації
майна боржника), як витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та зобов'язання
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції винести постанову
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, на
зберігання, вилучення та перевезення
арештованого майна відповідно до
постанови державного виконавця про
призначення відповідального зберігача
майна від 18.03.2013 № В6/642 та згідно умов
договору про відповідальне зберігання
арештованого майна боржника від 18
березня 2013 року, акту
приймання-передавання арештованого
майна боржника та виконаних робіт
(наданих послуг) від 22.07.2013 і угоди від
22.07.2013 про виплату винагороди за
зберігання арештованого майна
боржника та відшкодування витрат на
зобов'язання Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції стягнути з боржника
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, за рахунок
стягнутих у виконавчому провадженні
грошових сум (в тому числі одержаних
від реалізації майна боржника) в сумі
підтверджуються матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції розподілити та
перерахувати стягнуті з боржника
кошти, з урахуванням оплати на користь
позивача витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, суд зазначає наступне.
Зі системного аналізу положень ст. 41,
ст. 43, ст.45 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
здійснення розподілу витрат
виконавчого провадження є виключною
компетенцією державного виконавця.
Суд не вправі своїм рішенням підміняти
рішення відповідача про розподіл та
перерахування коштів, що відносяться
до витрат виконавчого провадження та
прямо вказувати відповідачу на те, яке
саме рішення останній повинен
прийняти.

Суд, прийнявши рішення про зобов'язання
відповідача розподілити та
перерахувати стягнуті з боржника
кошти, з урахуванням оплати на користь
позивача витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій в порушення вимог ст. 17 і
пунктів 1, 2 ч. 2 ст.162 КАС України вийде за
межі своєї компетенції, вирішивши
питання, яке до неї не віднесено.

У відповідності до п. 10.3 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 7 від 20.05.2013 «Про судове
рішення в адміністративній справі» у
разі визнання судом неправомірними дій
чи бездіяльності відповідача суд може
зобов'язати його вчинити чи утриматися
від вчинення певних дій у спосіб,
визначений чинним законодавством, яким
може бути захищено/відновлено порушене
право. Суд може ухвалити постанову про
зобов'язання відповідача прийняти
рішення певного змісту, за винятком
випадків, коли суб'єкт владних
повноважень під час адміністративних
процедур відповідно до закону приймає
рішення на основі адміністративного
розсуду.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
зобов'язання Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції розподілити та
перерахувати стягнуті з боржника
кошти, з урахуванням оплати на користь
позивача, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у
разі якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійсненні позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст.2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_5 про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо невинесення
постанови про виплату особі, залученій
до проведення виконавчих дій - учаснику
виконавчого провадження, призначеному
відповідальним зберігачем майна -
витрат та винагороди на зберігання та
перевезення арештованого майна - за
рахунок коштів, стягнутих з боржника (в
тому числі - від примусової реалізації
майна боржника), як витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції винести постанову
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, на
зберігання, вилучення та перевезення
арештованого майна відповідно до
постанови державного виконавця про
призначення відповідального зберігача
майна від 18.03.2013 № В6/642 та згідно умов
договору про відповідальне зберігання
арештованого майна боржника від 18
березня 2013 року, акту
приймання-передавання арештованого
майна боржника та виконаних робіт
(наданих послуг) від 22.07.2013 року і угоди
від 22.07.2013 про виплату винагороди за
зберігання арештованого майна
боржника та відшкодування витрат на
здійснення зберігання в сумі 35475
(тридцять п'ять тисяч чотириста
сімдесят п'ять) грн. 50 коп.

Зобов'язати Амур-Нижньодніпровський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції стягнути з боржника
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, за рахунок
стягнутих у виконавчому провадженні
грошових сум (в тому числі одержаних
від реалізації майна боржника) в сумі
35475( тридцять п'ять тисяч чотириста
сімдесят п'ять) грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовити
повністю.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати з
оплати судового збору в розмірі 217
(двісті сімнадцять ) грн. 94 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
04 лютого 2014 року.

Суддя О.В.
Царікова