Справа № 9101/77949/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2012-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2012 рокусправа № 2а-4782/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська на постанову
Жовтневого районного суду міста
Дніпропетровська від 19.09.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
дії управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська по нарахуванню та
виплаті пенсії з 14.12.2010 року не в
повному обсязі передбаченому статтями
50,54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" неправомірними.
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок державної основної та
додаткової щомісячної пенсії у
відповідно до статей 50,54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
розрахунку розміру основної пенсії не
менше 8-ми мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії з розрахунку
розміру 75% мінімальної пенсії за віком
з 14.12.2010 року і довічно з урахуванням
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законом України „Про
Державний бюджет України" на
відповідний рік та забезпечити виплату
цих коштів.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 19.09.2011 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська в частині
нездійснення перерахунку пенсії
відповідно до вимог статей 50,54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 18.02.2011 року по 22.07.2011 року
протиправною. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
перерахувати основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, що були виплачені за період з
18.02.2011 року по 22.07.2011 року включно,
виходячи того, що розмір основної
пенсії не може бути меншим
восьмикратного розміру мінімальної
пенсії за віком у відповідний період,
розмір додаткової пенсії за віком не
може бути меншим 75% мінімальної пенсії
за віком у відповідний період, та
виплатити різницю між розрахованою та
фактично виплаченою сумами.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Дніпропетровська просить
постанову суду скасувати, та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Посвідченням серії НОМЕР_1
підтверджено, що позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії. Відповідно до
довідки МСЕК останньому встановлена ІІ
група інвалідності. Інвалідність
пов'язана з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком. Статтею 50
названого Закону визначено, що особам
віднесеним до категорії першої
призначається щомісячна додаткова
пенсія: для інвалідів ІІ групи у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання пенсії у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду завдану здоров'ю не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, як на тому наполягав
відповідач, таке право надане державою
і закріплено Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Наявність у позивача права щодо
отримання пенсії у розмірах, які
визначені Законом України № 796-ХІІ є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсії
позивачеві застосуванню підлягають
статті 50 та 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на частину п'яту
статті 54 Закону № 796-ХІІ, якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ при
визначенні розміру пенсії за основу її
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ст.7
Закону України від 14.06.2011 р. „Про
внесення змін до Закону України „Про
внесення змін до Закону України „Про
держаний бюджет України на 2011 р." у 2011
році норми і положення ст.ст. 39,50,51,52,54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються в порядку і
в розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст.
205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Дніпропетровська -
залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19.09.2011 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій. Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров