Справа № 823/547/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/37557/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року

по справі №823/547/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Черкаської митниці

про визнання протизаконними та
скасування рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому поставлено питання про
визнання протизаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Черкаської митниці від 20.02.2013 р. №11 та
№12 за формою «Р»/

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 01 квітня
2013р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20
червня 2013р., у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, позивач звернувся
із касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції і ухвалити
нове про задоволення позову.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу відповідач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, відповідач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, 01.12.2009р. між ФОП ОСОБА_1
(покупець) та ТОВ «Торговое предприятие
Томский инструмент» (продавець)
укладено контракт №50/1, за умовами
якого продавець зобов'язується
організувати виробництво інструмента
(далі - продукція) згідно з стандартом,
якості, номенклатурі, розміру і ціні у
відповідності зі специфікаціями, які
додаються, а покупець зобов'язується
прийняти і оплатити продавцю в
кількості якості та асортименті
відповідно до зроблених поставок.

За період з 07.11.2011р. по 13.03.2012р. на адресу
позивача із Російської Федерації
ввезені дві партії товарів
«інструменти для оброблення металів в
асортименті» за МД №902040000/2011/402405 від
07.11.2011р. та МД №902040000/2012/400579 від 13.03.2012р.

В подальшому, контролюючим органом
було проведено документальну невиїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1, за МД
№902040000/2011/402405 від 07.11.2011р. на виконання
умов зовнішньоекономічного договору
№50/1 від 01.12.2009р., про що складено акт
№н0003/3/902000000/221721099 від 31.01.2013р.

Перевіркою установлено, що в митному
режимі імпорту був задекларований
товар №1 з описом, зазначеним у графі 31
митної декларації і для підтвердження
країни походження товару для цілей
надання режиму вільної торгівлі
Черкаській митниці при митному
оформленні товару позивачем наданий
оригінал сертифікату про походження
товару форми СТ-1 від 21.10.2011р. №RUUA
бланк 1056415, виданий Томською
Торгово-промисловою палатою. У графі 5
вказаного сертифікату про походження
товару форми міститься запис «Договор
№50/1 від 01.12.2009г. Выдано впоследствии».

Листом від 06.07.2012 № 03-40/2961 «О проверке
сертификата о происхождении товара
формы СТ-1» Черкаська митниця
звернулася до Томської
Торгово-промислової палати, з
мотивованим проханням повідомити
додаткові або уточнювальні відомості,
у тому числі прохання, пов'язані з
простими вибірковими перевірками
сертифікатів форми СТ-1, відповідь на
яке повинна бути надана протягом 6
місяців з дати звернення.

Томською Торгово-промисловою палатою
разом з відповіддю №375 від 07.08.2012р.
надана копія акта експертизи №026-038/00245
від 27.02.2012р., копія інформаційного листа
№5-ТИЗ від 13.01.2012р., копія перевізного
документа № Э224 від 23.02.2012р.,
копія декларації №10611040/220212/0000540, копія
паспорта якості.

На підставі документів митного
оформлення митних декларацій
встановлено, що фактичне вивезення
товару за межі території Російської
Федерації здійснене 07.03.2012р., що
підтверджується відміткою Брянської
митниці про допуск на вивіз продукції
за межі митної території Російської
Федерації «Вывоз разрешен 07.03.2012» на
експортній митній декларації
№10611040/220212/0000540 від 22.02.2012р. (зазначена у
графі 44 МД №902040000/2012/400579 від 13.03.2012р. під
кодом документа « 9610») та дорожній
відомості №Э224 від 29.02.2012р.
(зазначена у графі 44 №902040000/2012/400579 від
13.03.2012р. під кодом документа « 2000»).
Повідомлення про транзитне
переміщення Сумської митниці
№00133/2012/805100000 від 07.03.2012р. (зазначене у
графі 44 №902040000/2012/400579 від 13.03.2012р. під
кодом документа « 1804»).

Отже, за висновками перевірки
встановлено, що сертифікат про
походження товару форми СТ-1 від 27.02.2012р.
№RUUA бланк 1542877 із записом у графі
5 «Выдано впоследствии» виданий
Томською Торгово-промисловою палатою
27.02.2012р., тобто до фактичного вивезення
товару за межі території Російської
Федерації, що є порушенням вимог пункту
8.1 Правил від 20.11.2009.

На підставі зазначених висновків
відповідачем прийнято податкові
повідомлення форми «Р» від 20.02.2013. №11
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами господарювання за
основним платежем 1086, 04 грн. та
штрафними санкціями 271,51 грн. та від
20.02.2013р. №12 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем 217,21 грн.
та штрафними санкціями 54,31 грн.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову суди встановили
відсутність порушень з боку суб'єкта
владних повноважень при прийнятті
оскаржуваних рішень, а тому позовні
вимоги позивача є визнано
безпідставними й такими, що
задоволенню не підлягають з огляду на
таке.

Відповідно до вимог пункту 8.1. Правил
від 20.11.2009 сертифікат форми СТ-1 може
бути виданий після вивезення товару на
підставі письмового звернення
заявника (декларанта). При цьому
заявник (декларант) додатково надає до
вповноваженого органу митну
декларацію з відповідною позначкою
митного органу, що підтверджує
фактичне ввезення товару. У цьому разі
в графі 5 сертифіката зазначається:
«Видано згодом».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Митного кодексу
України, у разі виникнення сумнівів з
приводу дійсності документів про
походження товару чи достовірності
відомостей, що в них містяться,
включаючи відомості про країну
походження товару, митний орган може
звернутися до компетентного органу, що
видав документ, або до компетентних
організацій країни, зазначеної як
країна походження товару, із запитом
про проведення перевірки цих
документів про походження товару чи
надання додаткових відомостей.

Згідно з пунктом 6.7 Правил від 20.11.2009 у
разі виникнення сумнівів стосовно
бездоганності сертифіката форми СТ-1
або відомостей, які в ньому містяться,
митний орган країни ввезення товару
може звернутися до вповноваженого
органу, що засвідчив сертифікат форми
СТ-1, або до компетентних органів країни
походження товару з мотивованим
проханням повідомити додаткові або
уточнювальні відомості, у тому числі
прохання, пов'язані з простими
вибірковими перевірками сертифікатів
форми СТ-1, відповідь на яке повинна
бути надана протягом 6 місяців з дати
звернення.

Відповідно до ч.1 ст.36 Митного кодексу
України країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

В силу вимог ст.ст.43, 257, 334-335 Митного
кодексу України, підтвердження
задекларованої країни походження
товарів здійснюється одночасно з
подачею митної декларації, у якій
задекларовані відповідні відомості, як
підтвердження звільнення від сплати
особливих видів мита.

Сертифікат про походження товару - це
документ, що однозначно свідчить про
країну походження товару і виданий
компетентним органом даної країни або
країни вивезення, якщо у країні
вивезення сертифікат видається на
підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару (ч. 3 ст. 43 Митного
кодексу України).

За таких обставин, оскільки під час
перевірки установлено, що сертифікат
про походження товару форми СТ-1 від
27.02.2012 №RUUA бланк 1542877 із записом у
графі 5 «Выдано впоследствии» виданий
Томською Торгово-промисловою палатою
27.02.2012р., тобто до фактичного вивезення
товару за межі території Російської
Федерації, це є порушенням вимог пункту
8.1 Правил від 20.11.2009р.

Відповідно до п.8.1 Правил 2009, сертифікат
форми СТ-1 може бути виданий після
вивезення товару на підставі
письмового звернення заявника
(декларанта). При цьому заявник
(декларант) додатково надає до
вповноваженого органу митну
декларацію з відповідною позначкою
митного органу, що підтверджує
фактичне ввезення товару. При цьому
позначка митного органу повинна бути
датована більш раннім числом, ніж дата
видачі сертифіката. У цьому разі в
графі 5 сертифіката зазначається:
«Видано згодом».

За результатами проведеної перевірки
зроблено висновок, що відповідно ч.5
ст.283 Митного кодексу України від 11.07.2002
№92-ІV, чинного на час проведення
митного оформлення за МД, що були
предметом перевірки (ч.5 ст.45 МК України
2012 року), п.8.1 та 9.3 Правил 2009 надані
сертифікати про походження товару
форми СТ-1 від 21.10.2011 №RUUA (бланк
1056415) та від 27.02.2012 №RUUA (бланк 1542877)
не можуть бути належним підтвердженням
походження товару для цілей надання
пільг, передбачених статтею 3 Угоди про
створення зони вільної торгівлі від
15.04.1994, ратифікованої Законом України
від 06.10.1999 №1125-ХІV, та статтею 1 Угоди між
Урядом України та Урядом Російської
Федерації про вільну торгівлю від
24.06.1993 та визнано недійсними для
надання товарам режиму вільної
торгівлі у зв'язку з порушенням вимог
пункту 8.1. Правил 2009, а країна
походження за вказаними МД визнана
невідомою.

Судами також відзначено, що позивач
відповідно до постанови Соснівського
районного суду м.Черкаси від 30.04.2013 року
у справі №712/4667/13-а було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил передбачених
ст.485 Митного кодексу України. Вказана
постанова в частині притягнення до
відповідальності набрала законної
сили, сума штрафу сплачена скаржником
(а.с.197).

Отже, судами першої та апеляційної
інстанцій, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов