Справа № 826/13255/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Петрика І.Й. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Заступника
прокурора м. Києва на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року у справі за
позовом Заступника прокурора м. Києва
до Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа
ОСОБА_5 про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року Заступник прокурора м.
Києва звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації, третя
особа ОСОБА_5 в якому просив визнати
протиправним та скасувати
розпорядження від 13 лютого 2006 року № 196
щодо постановки родини ОСОБА_5 на
квартирний облік за категорією обліку
«хворі цукровим діабетом».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
вересня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправним розпорядження
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації від 13 лютого
2006 року № 196 в частині постановки
громадянки ОСОБА_5 родиною з 4-х осіб на
квартирний облік за категорією «хворі
цукровим діабетом».

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Прокуратурою м. Києва проведено
перевірку додержання законодавства
щодо придбання житла за кошти міського
бюджету та кошти населення, у ході якої
виявлено порушення вимог
законодавства посадовими особами
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації.

Так, розпорядженням Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 13 лютого 2006 року № 196
постановлено на квартирний облік
громадянку ОСОБА_5 за категорією обліку
«хворі цукровим діабетом» з правом
першочергового отримання житла.

06 квітня 2010 року між Головним
управлінням житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) та ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
діяли від свого імені та від імені
неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
укладено договір № 180/Н про
фінансування будівництва житла за
програмою « 70Х30», зокрема,
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (70%) - 240
670,09 грн. з ПДВ, виходячи з вартості
будівництва 5 707,14 грн. за 1 кв.м.

Додатковим договором від 30 березня 2012
року до договору № 180/Н від 06 квітня 2010
року визначено, що площа вказаної
квартири становить 41,8 кв.м., вартість
(70%) - 238 558,45 грн. з ПДВ, виходячи з
вартості будівництва 5 707,14 грн.

Згідно з інформацією Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на фінансування
будівництва зазначеної квартири з
бюджету міста Києва перераховано
грошові кошти у сумі 95 423,55 грн.

Однак, під час проведення перевірки
позивачем встановлено відсутність
правових підстав для першочергового
забезпечення житлом ОСОБА_5, оскільки
медичний висновок № 6/4 від 12 січня 2006
року на ім'я третьої особи з діагнозом
«цукровий діабет І тип, середньої
форми» Київською міською клінічною
лікарнею № 5 не видавався, зазначена
особа на стаціонарному лікуванні не
перебувала.

Посилаючись на відсутність правових
підстав для постановлення третьої
особи на квартирний облік та
першочергове забезпечення житлом,
позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування
розпорядження Святошинської районної
у місті Києві державної адміністрації
від 13 лютого 2006 року № 196, суд першої
інстанції виходив з того, що правовим
наслідком такого скасування є
припинення перебування особи на
квартирному обліку.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Основними нормативно-правовими актами,
які врегульовують спірні
правовідносини є Житловий кодекс
Української РСР (далі - ЖК УРСР) та
Правила обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджені
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470
(далі - Правила обліку № 470).

Згідно ст. 31 ЖК УРСР, громадяни, які
потребують поліпшення житлових умов,
мають право на одержання у
користування жилого приміщення в
будинках державного або громадського
житлового фонду в порядку,
передбаченому законодавством Союзу
РСР, цим Кодексом та іншими актами
законодавства Української РСР. Жилі
приміщення надаються зазначеним
громадянам, які постійно проживають у
даному населеному пункті (якщо інше не
встановлено законодавством Союзу РСР і
Української РСР), як правило, у вигляді
окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до ст. 34 ЖК УРСР,
потребуючими поліпшення житлових умов
визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за
рівень, що визначається в порядку,
встановлюваному Радою Міністрів
Української РСР і Українською
республіканською радою професійних
спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не
відповідає встановленим санітарним і
технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких
хронічних захворювань, у зв'язку з чим
не можуть проживати в комунальній
квартирі або в одній кімнаті з членами
своєї сім'ї. Перелік зазначених
захворювань затверджується
Міністерством охорони здоров'я
Української РСР за погодженням з
Українською республіканською радою
професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму
жилого приміщення в будинках
державного або громадського житлового
фонду чи за договором найму жилого
приміщення в будинках
житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за
договором найму (оренди) в будинках
(квартирах), що належать громадянам на
праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни, які потребують поліпшення
житлових умов, беруться на облік для
одержання жилих приміщень у будинках
державного і громадського житлового
фонду та вносяться до єдиного
державного реєстру громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
порядок ведення якого визначає Кабінет
Міністрів України.

Згідно ст. 60 ЖК УРСР, правила обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень затверджуються Радою
Міністрів Української РСР і
Українською республіканською радою
професійних спілок.

Так, постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470
затверджені Правила, які регулюють
облік громадян, які потребують
поліпшення житлових умов (далі -
квартирний облік), і надання їм у
безстрокове користування жилих
приміщень у будинках державного і
громадського житлового фонду,
призначених для постійного проживання
(далі - Правила).

Згідно п. 18 Правил, заява про взяття на
квартирний облік подається відповідно
до виконавчого комітету Ради народних
депутатів за місцем проживання
громадян та адміністрації
підприємства, установи, організації чи
органу кооперативної або іншої
громадської організації за місцем їх
роботи. Заява підписується членами
сім'ї, які разом проживають, мають
самостійне право на одержання жилого
приміщення і бажають разом стати на
облік.

До заяви додаються: довідка з місця
проживання про склад сім'ї та прописку
(додаток № 2), видана організацією, яка
здійснює експлуатацію жилого будинку,
або громадянином, який має у приватній
власності жилий будинок (частину
будинку), квартиру; довідки про те, чи
перебувають члени сім'ї на квартирному
обліку за місцем роботи (у виконавчому
комітеті місцевої Ради).

У необхідних випадках до заяви
додаються також медичний висновок,
довідка (виписка з рішення виконавчого
комітету місцевої Ради) про
невідповідність жилого приміщення
встановленим санітарним і технічним
вимогам, копія договору піднайму
жилого приміщення в будинку державного
або громадського житлового фонду чи
договору найму жилого приміщення в
будинку житлово-будівельного
кооперативу або в будинку (частині
будинку), квартирі, що належить
громадянину на праві приватної
власності.

Громадяни, які беруться на облік на
пільгових підставах або користуються
правом першочергового одержання жилих
приміщень, вказують про це у заяві і
подають відповідні документи.

Інші документи при необхідності
запитуються виконавчим комітетом
місцевої Ради або адміністрацією
підприємства, установи, організації.

Згідно п. 26 Правил, громадяни
перебувають на квартирному обліку до
одержання жилого приміщення, за
винятком випадків, передбачених у
цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного
обліку у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок
якого відпали підстави для надання
іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання
до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з
підприємством, установою, організацією
особи, яка перебуває на обліку за
місцем роботи, крім випадків,
передбачених законодавством Союзу РСР,
Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих
Правил та іншими актами законодавства
Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на
строк понад шість місяців, заслання або
вислання;

5) подання відомостей, що не
відповідають дійсності, які стали
підставою для взяття на облік, або
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про взяття на облік.

Громадяни виключаються із списків
осіб, які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень, якщо вони були
необґрунтовано включені до цих списків
або втратили вказане право.

Зняття з квартирного обліку та
виключення із списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень, провадиться
органами, які винесли або затвердили
рішення про взяття громадянина на
облік (включення до вказаного списку).

Вивченням матеріалів справи, колегією
суддів встановлено, розпорядженням
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації від 13 лютого
2006 року № 196, ОСОБА_5 разом із родиною в
кількості трьох осіб поставлена на
квартирний облік як така, що потребує
поліпшення житлових умов, як така що
хворіє на цукровий діабет.

Підставою для прийняття вказаного
рішення став, зокрема, медичний
висновок № 6/4 від 12 січня 2006 року,
виданий Київською міською клінічною
лікарнею № 5.

Однак, в ході проведення перевірки
встановлено, що медичний висновок № 6/4
від 12 січня 2006 року на ім'я ОСОБА_5 з
діагнозом «цукровий діабет І тип,
середньої форми», Київською міською
клінічною лікарнею № 5 не видавався,
зазначена особа на стаціонарному
лікуванні не перебувала, що
підтверджується листом № 1103-05 від
04.07.2013 та поясненнями головного лікаря,
заступника головного лікаря та
завідувача відділенням професійної
патології вказаної установи.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ОСОБА_5 за станом здоров'я
не може бути визнана особою, яка
потребує поліпшення житлових умов у
зв'язку з хворобою, що є підставою для
визнання розпорядження Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 13.02.2006 № 196
протиправним.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування зазначеного
розпорядження відповідача, суд
посилається на положення п. 65 Правил,
згідно якого, рішення про надання
жилого приміщення може бути
переглянуто до видачі ордера, якщо
виявляються обставини, які не були
раніше відомі й могли вплинути на
вказане рішення.

З огляду на те, що на день подання
вищевказаного позову до суду,
розпорядженням відповідача від 07.05.2012
№ 307 ОСОБА_5 знята з квартирного обліку
як така, що отримала житло, підстави для
скасування розпорядження відповідача
відсутні.

Однак, згідно п. 1.52 розпорядження
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації від 13.02.2006 № 196,
ОСОБА_5 лише поставлено на квартирний
облік за категорією обліку «хворі
цукровим діабетом» з правом
першочергового отримання житла, а
розпорядженням Святошинської районної
у м. Києві державної адміністрації від
07.05.2012, ОСОБА_5 з родиною знято з
квартирного обліку, у зв'язку з
наданням житла з фінансуванням 70% його
вартості.

Згідно листа Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс» від
18.10.2013 № 110/908-2299, 18.04.2012 на ім'я ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рівних
частинах оформлено та видано свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, ордер на квартиру за
вищевказаною адресою на цих громадян
не оформлявся та не видавався.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
позовних вимог Заступника прокурора м.
Києва щодо скасування розпорядження
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації від 13.02.2006 № 196
в частині постановки громадянки ОСОБА_5
з родиною з чотирьох осіб на квартирний
облік за категорією «хворі цукровим
діабетом».

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції частково не відповідає
нормам матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування в частині відмови в
задоволенні позовних вимог з
ухваленням нової постанови про
задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора м. Києва на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 вересня 2013 року в
частині відмови в задоволенні позову -
скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою позов Заступника прокурора м.
Києва задовольнити.

Скасувати розпорядження Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 13 лютого 2006 року № 196
в частині постановки громадянки ОСОБА_5
родиною з 4-х осіб на квартирний облік
за категорією «хворі цукровим
діабетом».

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та
підписано - 08.05.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.