Справа № К/9991/5566/12-С
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/5566/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Дунайзерноекспорт"

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року

по справі №2-а-11967/09/1570

за позовом Ізмаїльської об'єднаної
державної податкової інспекції (надалі
- Ізмаїльська ОДПІ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунайзерноекспорт",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Саламата" (надалі -
ТОВ "Дунайзерноекспорт", ТОВ "Саламата")

про стягнення коштів у дохід держави, -

встановив:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому поставлення
питання про стягнення з ТОВ
"Дунайзерноекспорт" та ТОВ "Саламата"
коштів у розмірі 1468000,00грн. в дохід
держави.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове, яким
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з
відповідачів кошти в сумі 1468000,00грн. в
дохід держави, як такі що отримані в
результаті нікчемних правочинів.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ТОВ
"Дунайзерноекспорт" звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, ставить
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

У зв'язку із закінченням підготовчих
дії справа призначена до касаційного
розгляду у судовому засіданні на
12.11.2013р. о 13.00год.

12.11.2013р. за участю представників
Ізмаїльська ОДПІ, ТОВ
"Дунайзерноекспорт" розгляд справи
було відкладено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ТОВ "Дунайзерноекспорт" у
останньому судовому засіданні,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи наведені у скарзі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
податковим органом було проведено
перевірку дотримання чинного
законодавства при здійсненні ТОВ
"Дунайзерноекспорт" правочинів з
купівлі-продажу акцій відкритих
акціонерних товариств.

За результатами перевірки складено акт
№290654 від 20 березня 2009 року, у
висновках якого встановлено наступне.

За договором купівлі-продажу цінних
паперів №45/07-ВК від 26 березня 2007 року
ТОВ "Дунайзерноекспорт" купило у ТОВ
"Саламата" прості іменні акції в
кількості 5872000шт., емітовані ВАТ
"Світлотехніка".

Розрахунки по угоді були здійснені
шляхом сплати по векселю, виданому
покупцем продавцю і пред'явленому
останнім до сплати. Таким чином, ТОВ
"Дунайзерноекспорт" стало власником
5872000шт. акцій ВАТ "Світлотехніка".

В свою чергу, постановою
господарського суду Дніпропетровської
області від 17 квітня 2007 року,
яка набрало чинності, у справі №А8/80-07
визнано недійсним запис про
перереєстрацію ВАТ "Світлотехніка",
визнані недійсними установчі
(статутні) документи ВАТ
"Світлотехніка" з моменту їх
реєстрації, визнане недійсним
свідоцтво про державну перереєстрацію
ВАТ "Світлотехніка" з моменту його
видачі; визнано недійсною реєстрацію
випуску акцій ВАТ "Світлотехніка" з
моменту внесення інформації до
Загального реєстру випуску цінних
паперів, визнане недійсним свідоцтво
про реєстрацію випуску акцій
ВАТ "Світлотехніка" з моменту його
видачі.

Таким чином, Ізмаїльською ОДПІ
зроблено висновок про невідповідність
вищевказаного договору вимогам ч.5 ст.203
Цивільного кодексу України щодо наміру
сторін угоди.

Надаючи оцінку обставинам у справі
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Так, в силу приписів ч.1 ст.208
Господарського кодексу України, якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а в
разі виконання зобов'язання однією
стороною з одержане ними за
зобов'язанням, а в разі виконання
зобов'язання однією стороною з другої
сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також усе належне з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності наміру
лише в однієї з сторін усе одержане нею
повинно бути повернено другій стороні,
а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Дані положення слід застосовувати з
урахуванням того, що згідно ст.228
Цивільного кодексу України правочин,
вчинений з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, водночас є таким, що
порушує публічний порядок, а отже, -
нікчемним.

За вчинення правочину з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, застосовуються санкції,
передбачені ч.1 ст.208 Господарського
кодексу України. За змістом статті це
можливо лише в разі виконання
правочину хоча б однією стороною. Для
стягнення цих санкцій є необхідною
наявність умислу на укладення угоди з
метою, яка завідоммо суперечить
інтересам держави і суспільства.

На думку податкового органу, при
здійсненні операцій купівлі - продажу
акцій відповідачі були зобов'язані
пересвідчитися, що вказані операції
приведуть до отримання прибутку. Не
з'ясування таких важливих обставин, як
і припинення реєстрації емітента,
свідчить про відсутність у
відповідачів намірів отримати будь-які
реальні правові наслідки від
здійснення такої угоди.

Укладення такого договору є також
порушенням суспільного порядку та
моральних засад суспільства, оскільки
реальним кінцевим правовим наслідком
угоди є зменшення у відповідачів
податку на прибуток шляхом порушення
чинного законодавства.

Разом з тим, спростовуючи наведені
висновки податкового органу, судом
першої інстанції цілком обгрунтовано
зазначено наступне.

Відповідно до ч.5 ст.111 Цивільного
кодексу України, юридична особа є
ліквідованою з дня внесення до Єдиного
державного реєстру запису про її
припинення. Згідно ст.59 Господарського
кодексу України, ст.33 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
юридична особа є такою, що припинилася
з дати внесення до Єдиного державного
реєстрацію припинення юридичної особи.

Поряд з цим, положення ст.38 Закону «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
визначають, що суд, який постановив
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язане з банкрутством
юридичної особи, на день набрання таким
рішенням законної сили направляє його
копію державному реєстратору за
місцезнаходженням юридичної особи для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення. Державний
реєстратор повинен не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, внести до Єдиного державного
реєстру запис щодо цього судового
рішення.

У разі, якщо в судовому рішенні щодо
припинення юридичної особи у зв'язку з
її ліквідацією не призначена комісія з
припинення (ліквідаційна комісія),
державний реєстратор не пізніше трьох
робочих днів від дати надходження
такого судового рішення вносить до
Єдиного державного реєстру запис, в
якому вказує як голову комісії з
припинення (ліквідаційної комісії)
юридичної особи керівника органу
управління або особу, яка згідно з
відомостями, внесеними до Єдиного
державного реєстру, має право вчиняти
юридичні дії від імені юридичної особи
без довіреності, якщо інше не
встановлено судовим рішенням.

Таким чином, на відміну від запису про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи, який означає
завершення ліквідаційної процедури,
ліквідацію юридичної особи і
виключення її з державного реєстру,
запис про судове рішення щодо
припинення юридичної особи є початком
ліквідаційної процедури і призначення
комісії з припинення (ліквідаційної
комісії). А у період роботи
ліквідаційної комісії підприємство,
яке ліквідується, не втрачає статусу
юридичної особи.

Отже, юридична особа не припиняється з
винесенням судового рішення про
визнання недійсним її установчих
документів та припинення її державної
реєстрації. Емітовані цією особою
акції також не стають недійсними з дня
винесення такого рішення. Єдиним
правовим наслідком визнання
установчих документів юридичної особи
недійсними є скасування державної
реєстрації юридичної особи, а будь-яких
інших наслідків закон не визначає.

Враховуючи наведені приписи чинного
законодавства, державна реєстрація
юридичної особи ВАТ «Світлотехніка» не
припинилась з винесення постанови
господарського суду Дніпропетровської
області від 17 квітня 2007 року у справі
№А8/80-07, доказів внесення до Єдиного
державного реєстру відповідного
запису про припинення юридичної особи
ВАТ «Світлотехніка» на час укладання
угоди позивачем не було надано.

До того ж, договір купівлі-продажу
акцій ВАТ «Світлотехніка» був
укладений між ТОВ «Дунайзерноекспорт»
та ТОВ «Саламата» 26 березня 2007 року,
тобто за 22 дні до винесення
вищевказаної постанови.

Розрахунки за договором
купівлі-продажу цінних паперів №45/07-ВК
від 26 березня 2007 року,
відповідно до якого ТОВ
"Дунайзерноекспорт" придбав у ТОВ
"Саламата" прості іменні акції,
емітовані ВАТ "Світлотехніка", були
здійснені шляхом сплати по векселю,
виданому покупцем продавцю і
пред'явленому останнім до сплати,
згідно платіжного доручення №147 від 21
червня 2007 року.

Згідно ст.177 та ст.178 Цивільного кодексу
України цінні папери є об'єктами
цивільних прав, а об'єкти цивільних
прав можуть вільно відчужуватися або
переходити від однієї особи до іншої,
якщо вони не вилучені з Цивільного
обороту, або не обмежені в обороті.

У відповідності до ст.166 Господарського
кодексу України, ст.ст.5 та 7 Закону «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», державне
регулювання та контроль за випуском і
обігом цінних паперів та їх похідних на
території України здійснює Державна
комісія з цінних паперів та фондового
ринку.

В силу приписів ст.13 та ст.8 Закону «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», Державна комісія з
цінних паперів та фондового ринку має
право розробляти і затверджувати з
питань, що належать до її компетенції,
обов'язкові для виконання нормативні
акти.

За змістом п.1.2 та п.1.4 розділу ІІ
Порядку скасування реєстрації
випусків акцій та анулювання свідоцтв
про реєстрацію випусків акцій
зупинення обігу акцій у разі
ліквідації акціонерного товариства
здійснюється на підставі рішення
вищого органу товариства або суду
уповноваженою особою органу
реєстрації шляхом видачі
розпорядження про зупинення обігу
акцій протягом п'ятнадцяти робочих
днів з дати надходження до органу
реєстрації відповідних документів.
Орган реєстрації забезпечує
опублікування інформації про
зупинення обігу акцій в одному зі своїх
офіційних друкованих видань протягом
п'ятнадцяти календарних днів з дати
видання розпорядження про зупинення
обігу акцій.

Починаючи з дати опублікування
інформації про зупинення обігу акцій в
одному з офіційних друкованих видань
органу реєстрації, забороняється
здійснення цивільно-правових
договорів з акціями, обіг яких
зупинено, та опублікування інформації
про зупинення обігу акцій в одному з
офіційних друкованих видань органу
реєстрації є датою закриття реєстру
(при документарній формі випуску акцій)
або датою, на яку складається зведений
обліковий реєстр і здійснюється грація
обмеження в обігу акцій. Дані положення
врегульовані п.1.5 та п.1.6 Порядку
скасування реєстрації випусків акцій
та анулювання свідоцтв про реєстрацію
випусків акцій.

Судом встановлено, що в офіційному
друкованому виданні «Відомості
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку» №154 від 13 серпня 2007
року було опубліковано наступну
інформацію.

Згідно з розпорядженням №96-3 від 17
липня 2007 року уповноваженої особи
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку, директора паперів та
фондового ринку №1630 від 17 липня 2007 року
та постанови господарського суду
Дніпропетровської області від 17 квітня
2007 року у справі №А8/80-07 про припинення
товариства, зупинено обіг акцій ВАТ
«Світлотехніка».

Таким чином, обіг акцій ВАТ
«Світлотехніка» було припинено лише з
13 серпня 2007 року, а тому на час
укладання угоди 26 березня 2007 року ВАТ
«Світлотехніка» існувало, як юридична
особа, її акції були у вільному обігу та
могли бути відчужені у встановленому
порядку.

Отже, укладання угоди від 26 березня 2007
року між відповідачами та її подальше
виконання сторонами свідчить про намір
продавця продати належні йому акції
ВАТ «Світлотехніка», а у покупця
придбати їх та стати власником цих
акцій.

Крім того, судом першої інстанції вірно
зауважено, що відповідачі не були
сторонами по справі №А8/80-07, яка
розглядалась Господарським судом
Дніпропетровської області, а тому їх
посадовим особам не було відомо та не
могло бути відомо про розгляд такої
справи на час укладання спірної угоди
від 26 березня 2007 року.

До того ж, даних про нікчемність даної
угоди з підстав її укладання всупереч
інтересам держави позивачем не надано.
При цьому умови угоди були виконані
сторонами повністю, а сама угода не
була попередньо визнана судом
недійсною з мотиву невідповідності її
вимогам ч.5 ст.203 Цивільного кодексу
України.

Крім того, доказів (вироку суду по
кримінальній справі відносно
посадових осіб учасників угоди,
судового рішення про визнання угоди
недійсною) щодо наявності у посадових
осіб контрагентів умислу на вчинення
такої угоди з метою, що не відповідає
інтересам суспільства та держави
позивачем надано не було.

Також слід зазначити, що санкції
застосовуються за вчинення правочину з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства. Разом
із тим, за змістом ч.1 ст.208 ГК
застосування цих санкцій можливе не за
сам факт укладення зазначеної угоди, а
лише в разі виконання правочину хоча б
однією стороною. Санкції, встановлені
ч.1 ст.208 ГК, не можуть застосовуватися
за сам факт несплати податків (зборів,
інших обов'язкових платежів), зокрема
однією зі сторін договору, що є
самостійним правопорушенням. Для
застосування санкцій, передбачених ч.1
ст.208 цього Кодексу, необхідним є умисел
на укладення угоди з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства.

З урахуванням наведеного, судом першої
інстанції вірно зазначено про
відсутність підстав для
застосовування до відповідачів
наслідків передбачених ч.1 ст. 208 ГК
України.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів вважає висновки суду першої
інстанції щодо відмови у задоволені
позову цілком обґрунтованими.

Згідно ст.226 КАС України, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
звернув уваги на зазначені обставини і
без достатніх підстав скасував
обґрунтовану та законну постанову суду
першої інстанції, то постанова
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року підлягає скасуванню із залишенням
у силі постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дунайзерноекспорт" - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року скасувати та залишити в силі
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 24
червня 2010 року.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В.Вербицька

________________ О.В.Муравйов