Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/71510/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Головного
управління державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області та Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
міста Дніпропетровська на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012 року
та постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.11.2011 року по справі № 2а-7663/09/0470 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орфей» до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі міста Дніпропетровська,
Головного управління Державного
казначейства України в
Дніпропетровській області про
стягнення заборгованості з ПДВ, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Орфей» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, Головного
управління Державного казначейства
України у Дніпропетровській області
про стягнення податкового боргу у
розмірі 79693,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідачі
подали касаційні скарги, в яких просять
їх скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем було подано
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська податкову декларацію
з податку на додану вартість за червень
2006 року з розрахунком суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на
розрахунковий рахунок платника у банку
у розмірі 79693,00 грн.

Згідно з даними податкової декларації
позивача за травень 2006 року та з
урахуванням встановленого судами,
різниця між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту
має від'ємне значення та складає 79693,00
грн.

Сума податкового кредиту травня 2006
року є фактично сплаченою і складає
79693,00 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) платник податку, який
має право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Сума бюджетного відшкодування, як
правильно зазначено судами, залежить
від правильності визначення суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, правильність визначення яких
підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до п.п.7.7.5 п. 7.7 статті 7
Закону № 168/97-ВР протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
заявлених у ній даних за наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням податкового законодавства,
податковий орган має право протягом
такого ж строку провести позапланову
виїзну перевірку (документальну)
платника для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування. Податковий орган
зобов'язаний у п'ятиденний термін після
закінчення перевірки надати органу
державного казначейства висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пп. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР на підставі отриманого висновку
відповідного податкового органу орган
державного казначейства надає
платнику податку зазначену у ній суму
бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційних скарг порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційні скарги слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Головного
управління державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області та Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
міста Дніпропетровська відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2012 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011 року
по справі № 2а-7663/09/0470 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписКостенко М.І.