Справа № 826/773/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2014 року 08 год. 40 хв.
№ 826/773/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «АТА»до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 13 січня 2014 року
складення таких податкових
повідомлень - рішень неправомірними, -
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «АТА» (далі
- позивач, ТОВ «АТА») з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про скасування
податкових повідомлень-рішень від 13
визнання дій щодо складення таких
податкових повідомлень - рішень
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
складеного за результатами проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «АТА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Дана Плюс» (ПН
32553052), ТОВ «Торговий дім «Корпоратив»
(ПН 37195613) ТОВ «Торговий дім «Добрава»
(ПН 38085122) за період діяльності з 01.01.2011рю
по 31.12.2012р., документально та нормативно
не підтверджуються. Зокрема, позивач
наголошує на наступному: позивач не
може нести відповідальність за
невиконання обов'язків його
контрагентами, акт податкового органу
про неможливість проведення перевірки
контрагентів позивача не являється
належним доказом нікчемності
правовідносин ТОВ «АТА» з останніми;
реальність здійснення господарських
операцій за договорами поставки товару
підтверджуються належними чином
складеними первинними і
розрахунковими документами; на момент
укладення та виконання спірних
договорів обидві Сторони (як покупець,
так і Продавці) були належним чином
зареєстровані як юридичні особи та
платники податку на додану вартість,
мали необхідні дозвільні документи.
Таким чином, висновки ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, що викладені в
Акті перевірки від 23.12.2013р. №
недостовірні докази є безпідставними
та необґрунтованими, а спірні
податкові повідомлення-рішення -
такими, що винесенні без належних на то
правових підстав. Крім того, позивач
наполягає на відсутності у посадових
осіб відповідача повноважень на
проведення перевірки за той самий
період, за який позивач вже пройшов
Відповідач проти позову заперечував,
надавши до суду письмові заперечення
б/н б/д, які залучені до матеріалів
справи в судовому засіданні 06.02.2014р., в
яких послався на те, що працівником ДПІ
у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«АТА» (ПН 25589927) з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Дана
Плюс» (ПН 32553052), ТОВ «Торговий Дім
«Корпоратив» (ПН 37195613), ТОВ «Торговий
дім «Добрава» (ПН 38085122) за період
діяльності з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., за
результатами якої складений Акт від
проведення контрольного заходу були
встановлені порушення ним вимог ст. 134,
пп. 138.1.1 п. 138.1, 138.2, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.
185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження підприємством
податку на прибуток підприємства на
загальну суму 1682142 грн. та податку на
додану вартість на суму 1497292 грн. Дані
висновки перевіряючим були сформовані
з урахуванням інформації, отриманої з
Акту ДПІ у Печерському районі міста
Києва від 02.07.2013р. № 147/26-55-22-08/32553052
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Дана Плюс» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період з 01.01.2010р. по
31.12.2012р., протоколу допиту свідка
ОСОБА_1, директора ТОВ «ТД «Корпоратив»
отриманого в приміщенні кабінету №313
Слідчого управління ДПС у м. Києві
старшим слідчим з ОВССУ ДПС у м. Києві,
підполковником податкової міліції
Чапічадзе І.Ю. від 17.04.2013р., протоколу
допиту свідка ОСОБА_3, директора ТОВ «ТД
«Добрава» отриманого в АДРЕСА_1,
оперуповноваженим з ГОПМ у м. Ялта, АР
Крим ДПС, лейтенантом податкової
міліції Воробйовим М.А. від 18.04.2013р.,
довідок з баз даних Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків
Міністерства доходів і зборів України
про суми виплачених доходів ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., за
яким не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій ТОВ
«АТА», що стало підставою для
встановлення відсутності об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг), які підпадають під
визначення ст. ст. 22, 185, 198 Податкового
В судових засіданнях представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судових
засіданнях заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
22 квітня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
11.12.2013р. по 17.12.2013р. згідно з нормами пп.
75.1.2 п. 75.1. ст. 75, п. 78.1 ст. 78, ст. 79
Податкового кодексу України,
відповідно до наказу начальника ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 09.12.2013р. №2767, працівником
відповідача була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «АТА» (ПН 25589927) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Дана Плюс» (ПН
32553052), ТОВ «ТД «Корпоратив» (ПН 37195613),
ТОВ «ТД «Добрава» (ПН 38085122) за період
результатами якої складений Акт від
23.12.2013р. № 815/26-55-22-08/35589927 (далі - Акт
Під час проведення перевірки,
працівником відповідача були
використані первинні документи по
взаємовідносинам з названими
контрагентами, а саме: акти
здачі-прийняття виконаних робіт,
видаткові та податкові накладні,
оборотно-сальдові відомості, виписки
по особовому банківському рахунку
позивача та довідка останнього щодо
подальшого використання товару,
придбаного у названих товариств.
Так, в ході проведення вказаної
документальної перевірки посадовою
особою податкового органу встановлено,
що між позивачем та ТОВ «Дана Плюс», ТОВ
«ТД «Корпоратив», ТОВ «ТД «Добрава» у
період, що перевірявся існували
договірні відносини, за результатами
яких перевіряєме підприємство
безпідставно віднесло до складу
валових витрат за І-ий квартал 2011 року
суму витрат у розмір 683333 грн., за ІІ-ий
квартал 2011 року - 1765436 грн., за ІІ-ІІІ-ий
квартали 2011 року - 4132700 грн., за півріччя
2012 року - 2125000 грн. та ІІІ-и квартали 2012
року - 2670417 грн., а до складу податкового
кредиту за лютий 2011 року - суму податку
на додану вартість в розмірі 136667 грн.,
за червень 2011 року - 353087 грн., за липень
за травень 2012 року - 141667 грн., за липен6ь
грн., за вересень 2012 року - 192173 грн. та
завищило суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних податкових
періодів на суму 125656 грн. за вересень 2012
При цьому, працівником відповідача при
проведенні вказаної документальної
перевірки позивача були враховані
висновки Акта ДПІ у Печерському районі
міста Києва від 02.07.2013р. № 147/26-55-22-08/32553052
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Дана Плюс» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період з 01.01.2010р. по
31.12.2012р., а також дані з протоколу допиту
свідка ОСОБА_1, директора ТОВ «ТД
«Корпоратив» отриманого в приміщенні
кабінету №313 Слідчого управління ДПС у
м. Києві старшим слідчим з ОВССУ ДПС у м.
Києві, підполковником податкової
міліції Чапічадзе І.Ю. від 17.04.2013р. та
протоколу допиту свідка ОСОБА_3,
директора ТОВ «ТД «Добрава» отриманого
в АДРЕСА_1, оперуповноваженим з ГОПМ у м.
Ялта, АР Крим ДПС, лейтенантом
податкової міліції Воробйовим М.А. від
18.04.2013р. Згідно названих документів не
підтверджено факт реального вчинення
господарських операцій з ТОВ «Дана
Плюс», ТОВ «ТД «Корпоратив», ТОВ «ТД
На підставі вищевикладеного працівник
відповідача, в свою чергу, дійшов
висновку про відсутність у ТОВ «АТА»
правових підстав для формування
валових витрат і податкового кредиту
на підставі первинних документів,
оформлених за результатами
господарських операцій з названими
В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 23.12.2013р. № 815/26-55-22-08/35589927
перевіряючий встановив порушення ТОВ
«АТА» наступних норм законодавства
- ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1., п. 138.2. ст. 138, пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
позивачем податку на прибуток
підприємств на загальну суму 1682142 грн.,
у тому числі: за І-ий квартал 2011 року на
суму 170833 грн., за ІІ квартал 2011 року - 406050
грн., за ІІ-ІІІ квартали 2011 року - 950521
грн., за півріччя 2012 року - 446250 грн., за
три квартали 2012 року - 560788 грн.;
- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3 і 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження підприємством
податку на додану вартість на загальну
суму 1371636,00 грн., в т.ч. за лютий 2011 року
на суму 136667 грн., за червень 2011 року - 353087
серпень 2011 року - 386800 грн., за вересень
серпень 2012 року - 934 грн., за вересень 2012
- п. 185.1. ст. 185, п. 198.1., 198.3., 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів в сумі 125656 грн. за
період вересня 2012 року.
13.01.2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві підставі Акта
перевірки від 23.12.2013р. № 815/26-55-22-08/35589927
прийняла наступні спірні податкові
повідомлення-рішення:
ст. 54 Податкового кодексу України та
відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу,
за порушення пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, визначило
ТОВ «АТА» суму грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 1822339,00 грн., в т.ч.
1682142,00 грн. - основний платіж, 140197,00 грн.
штрафні (фінансові) санкції;
ст. 54 Податкового кодексу України та
відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу,
за порушення вимог ст. 185, п. 198.1, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, визначило
ТОВ «АТА» суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
1749178,00 грн., в т.ч. 1497292,00 грн. - основний
платіж, 251886,00 грн. - штрафні (фінансові)
Вважаючи висновки податкового органу
необґрунтованими, а податкові
повідомлення - рішення такими, що
прийняті з порушенням вимог чинного
законодавства, ТОВ «АТА» звернулось з
відповідним позовом до суду.
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28 грудня 1994 року №
334/94-ВР (в редакції на момент спірних
правовідносин, що існували в період до
01 квітня 2011 року) (далі - Закон № 334/94-ВР),
який був спеціальним законом з податку
на прибуток на момент спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обігу (валові витрати) -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.
Зазначений пункт містить загальне
визначення валових витрат.
Пункт 5.2 ст. 5 Закону № 334/94-ВР містить
конкретизацію ознак окремих груп
витрат, що відносяться до валових
В силу підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.
В силу підпункту 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону №
334/94-ВР датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:
- або дата списання коштів з
банківських рахунків платника податку
на оплату товарів (робіт, послуг), а в
разі їх придбання за готівку - день їх
видачі з каси платника податку;
- або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -
дата фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).
Водночас, загальне визначення валових
витрат повинно тлумачитись у
системному зв'язку з визначенням
господарської діяльності, наведеному в
п. 1.32 ст. 1 Закону № 334/94-ВР, який визначає
господарську діяльність як будь-яку
діяльність особи, направлену на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації
господарської діяльності є регулярною,
постійною та суттєвою.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями (ч. 2 ст. 3
Господарського кодексу України).
У відповідності до п 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України (який
застосовується до спірних
правовідносин, що виникли після 01
квітня 2011 року) (далі - ПК України)
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.
Витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138
Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Абзацом четвертим підпункту 5.3.9. п. 5.3.
ст. 5 Закону № 334/94-ВР передбачено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
Аналогічна норма містяться в пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 ПК України, якою визначено, що
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.
Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові витрати. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
Крім цього, податковим кредитом у
розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визнається сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
розділу V цього Кодексу.
Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України) (п.
201.1 ст. 201 ПК України).
Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби (п.
201.2 ст. 201 ПК України).
В силу п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 2 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженої
Наказом Державної податкової
адміністрації України 21.12.2010р. № 969,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2010 року за №
року та втратив чинність 16 грудня 2011
року)(далі - Порядок) податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
Пунктом 4 Порядку встановлено, що
сплачена (нарахована) сума податку на
додану вартість у податковій накладній
повинна відповідати сумі податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг продавця у реєстрі
виданих та отриманих податкових
В силу п. 5 Порядку податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж зазначена
у пункті 2 цього Порядку.
Податкова накладна є підставою на
віднесення до податкового кредиту
витрат по сплаті податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку (п. 6.2 Порядку).
Аналогічні положення містились в
Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 року за № 165,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 23 червня 1997 року за № 233/2037,
(який діяв до 10 січня 2011 року), в Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011р. № 1379,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 листопада 2011 року за
2011 року та втратив чинність 01 березня
Крім того, положеннями п. 6.3 Порядку №
1379 передбачені обставини, що не дають
права покупцю на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, а саме:
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних;
порушення порядку заповнення
податкової накладної; податкова
накладна виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм
в сукупності, ПК України визначено
окремі випадки, за яких неможливе
формування податкового кредиту,
зокрема це відсутність зв'язку з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій (відсутність поставок),
відсутність податкової
правосуб'єктності, відсутність на
момент перевірки податкових накладних
або видача їх особою, яка не є платником
податку додану вартість. Таким чином,
із зазначеного вище також випливає те,
що при дослідженні факту здійснення
господарської операції, оцінці
підлягають відносини безпосередньо
між учасниками тієї операції, на
підставі якої сформовані дані
податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон №
996-ХІV), який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704 (в редакції на момент
спірних правовідносин)(далі -
Положення), яке встановлює порядок
створення, прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету (установи),
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення).

Згідно з п. 2.3 Положення первинні
документи, створені в електронному
вигляді, застосовуються у
бухгалтерському обліку за умови
дотримання вимог законодавства про
електронні документи та електронний
документообіг.

В силу п. 2.4 Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Усі первинні документи, облікові
регістри і бухгалтерська звітність
повинні складатись українською мовою.
Поряд з українською мовою може
застосовуватися інша мова у порядку,
визначеному статтею 11 Закону України
«Про мови в Україні» (п. 1.3 Положення).

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що валові витрати та податковий кредит
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків, що також було
зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду також
встановлено, що 24.02.2011р. між ТОВ «АТА»
(Покупець), в особі директора Догана
О.Й., і ТОВ «Дана Плюс» (Постачальник), в
особі директора Пацьори С.А., був
укладений письмовий договір за № 16/11-1
поставки продукції. За умовами цього
Договору Постачальник (ТОВ «Дана Плюс»)
зобов'язується виготовити та поставити
Покупцю картонну упаковку в
асортименті згідно з погодженими
Сторонами технічними умовами, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити її на умовах даного Договору.

Згідно з розділом 2 названого Договору,
асортимент, найменування та ціна
поставленої продукції зазначається в
додатку до Договору. Продукція
поставляється в кількості, зазначеній
у накладних, а загальна сума Договору
складається із загальної суми
продукції, поставленої у період дії
Договору, згідно накладних.

На підтвердження факту виконання
ремонтних робіт позивач надав до суду
копії наступних документів:

- договору від 24.02.2011р. № 16/11-1;

- видаткової накладної №115 від 28.02.2011р.
на суму 820000,00грн., в тому числі ПДВ
136666,67,33 грн.;

- податкової накладної від 28.02.2011р. №115
на суму 820000,00грн., в тому числі ПДВ
136666,67,33 грн.;

- платіжних доручень №1492 від 17.03.2011р. на
суму 435000,00 грн. та №1521 від 22.03.2011р. на
суму 385000,00 грн.

Також, в ході судового розгляду
встановлено, що 01.06.2011р. між ТОВ «АТА»
(Покупець), в особі директора Догана
О.Й., і ТОВ «ТД «Корпоратив» (Продавець),
в особі директора ОСОБА_1, був укладений
письмовий договір за № 327/2011 купівлі -
продажу цукру. За умовами цього
Договору Продавець (ТОВ «ТД
«Корпоратив») зобов'язується продати, в
Покупець прийняти та оплатити на
умовах даного Договору, наступний
Товар - цукор буряковий, українського
походження в мішкотарі або насипом.
Кількість, ціна товару узгоджуються
Сторонами згідно накладних.

Відповідно пункту 2.1. названого
Договору Покупець здійснює 100% оплату
кожної партії товару, шляхом
банківського переведення вартості
партії товару на розрахунковий рахунок
Продавця згідно виставленого рахунку.

Згідно з розділом 4 Договору купівлі -
продажу цукру відвантаження товару
здійснюється при умові підписання
даного Договору та надходження від
Покупця заявки на завантаження товару.
При відвантаженні товару Продавець
надає Покупцю наступні документи:
посвідчення якості та видаткову
накладну.

На підтвердження факту виконання
ремонтних робіт позивач надав до суду
копії наступних документів:

- договору від 01.06.2011р. №327/2011 купівлі -
продажу цукру;

- видаткових накладних №ТД-0000003 від
01.06.2011р. на суму 201872,00 грн., в тому числі
ПДВ 33645,34 грн.; №ТД-0000008 від 01.06.2011р. на
суму 302400,00 грн., в тому числі ПДВ 50400,00
грн.; №ТД-0000010 від 01.06.2011р. на суму 453600,00
грн., в тому числі ПДВ 75600,00 грн.; №ТД-0000004
від 02.06.2011р. на суму 171423,50 грн., в тому
числі ПДВ 28570,58 грн.; №ТД-0000005 від 02.06.2011р.
на суму 235380,10 грн., в тому числі ПДВ 39230,02
грн.; №ТД-0000006 від 02.06.2011р. на суму 96997,47
грн., в тому числі ПДВ 16166,24 грн.; №ТД-0000007
від 03.06.2011р. на суму 271800,00 грн., в тому
числі ПДВ 45299,99 грн.; №ТД-0000009 від 03.06.2011р.
на суму 385050,00 грн., в тому числі ПДВ 64174,98
грн.; №ТД-0000011 від 04.07.2011р. на суму 298080,00
грн., в тому числі ПДВ 49680,00 грн.; №ТД-0000012
від 06.07.2011р. на суму 156450,00 грн., в тому
числі ПДВ 26075,00 грн.; №ТД-0000013 від 01.08.2011р.
на суму 291000,00грн., в тому числі ПДВ 48500,00
грн.; №ТД-0000014 від 01.08.2011р. на суму
291000,00грн., в тому числі ПДВ 48500,00 грн.;
№ТД-0000015 від 02.08.2011р. на суму 291000,00 грн., в
тому числі ПДВ 48500,00 грн.; №ТД-0000016 від
02.08.2011р. на суму 291000,00 грн., в тому числі
ПДВ 48500,00 грн.; №ТД-0000019 від 04.08.2011р. на
суму 291000,00 грн., в тому числі ПДВ 48500,00
грн.; №ТД-0000020 від 05.08.2011р. на суму 290400,00
грн., в тому числі ПДВ 48400,00 грн.; №ТД-0000021
від 05.08.2011р. на суму 290400,00 грн., в тому
числі ПДВ 48400,00 грн.; №ТД-0000022 від 08.08.2011р.
на суму 285000,00 грн., в тому числі ПДВ 47500,00
грн.; №ТД-0000023 від 08.08.2011р. на суму 285000,00
грн., в тому числі ПДВ 47500,00 грн.; №ТД-0000031
від 01.09.2011р. на суму 65387,22 грн., в тому
числі ПДВ 10897,87 грн.;

- податковий накладних від 01.06.2011р. №3 на
суму 201872,00 грн., в тому числі ПДВ 33645,34
грн.; від 01.06.2011р. №4 на суму 453600,00 грн., в
тому числі ПДВ 75600,00 грн.; від 01.06.2011р. №5
на суму 302400,00 грн., в тому числі ПДВ 50400,00
грн.; від 02.06.2011р. №7 на суму 235380,10 грн., в
тому числі ПДВ 39230,02 грн.; від 02.06.2011р. №6
на суму 171423,50 грн., в тому числі ПДВ 28570,58
грн.; від 02.06.2011р. №8 на суму 96997,47 грн., в
тому числі ПДВ 16166,24 грн.; від 03.06.2011р. №9
на суму 385050,00 грн., в тому числі ПДВ 64174,98
грн.; від 03.06.2011р. №10 на суму 271800,00 грн., в
тому числі ПДВ 45299,99 грн.; від 04.07.2011р. №11
на суму 298080,00 грн., в тому числі ПДВ 49680,00
грн.; від 06.07.2011р. №12 на суму 156450,00 грн., в
тому числі ПДВ 26075,00 грн.; від 01.08.2011р. №13
на суму 291000,00грн., в тому числі ПДВ 48500,00
грн.; від 01.08.2011р. №14 на суму 291000,00грн., в
тому числі ПДВ 48500,00 грн.; від 02.08.2011р. №15
на суму 291000,00 грн., в тому числі ПДВ 48500,00
грн.; від 02.08.2011р. №16 на суму 291000,00 грн., в
тому числі ПДВ 48500,00 грн.; від 04.08.2011р. №19
на суму 291000,00 грн., в тому числі ПДВ 48500,00
грн.; від 05.08.2011р. №20 на суму 290400,00 грн., в
тому числі ПДВ 48400,00 грн.; від 05.08.2011р. №21
на суму 290400,00 грн., в тому числі ПДВ 48400,00
грн.; від 08.08.2011р. № 23 на суму 285000,00 грн., в
тому числі ПДВ 47500,00 грн.; від 01.09.2011р. №31
на суму 65387,22 грн., в тому числі ПДВ 10897,87
грн.;

- платіжних доручень №1859 від 19.07.2011р. на
суму 377801,00 грн., №1891 від 20.07.2011р. на суму
93193,00 грн., №1897 від 27.07.2011р. на суму 376963,00
грн., №1912 від 01.08.2011р. на суму 188481,00 грн.,
№1926 від 08.08.2011р. на суму 187644,00 грн., №1999
від 23.08.2011р. на суму 186387,00 грн., №2004 від
26.08.2011р. на суму 178010,00 грн., №2017 від
31.08.2011р. на суму 175916,00 грн., №2020 від
02.09.2011р. на суму 38104,00 грн., №2023 від
05.09.2011р. на суму 154000,00 грн., №2034 від
08.09.2011р. на суму 387000,00 грн., №2070 від
16.09.2011р. на суму 115860,00 грн., №2074 від
19.09.2011р. на суму 151800,00 грн., №2077 від
21.09.2011р. на суму 822592,00 грн., №2084 від
22.09.2011р. на суму 471648,00 грн., №2085 від
22.09.2011р. на суму 146744,00 грн., №2086 від
22.09.2011р. на суму 1796,50 грн., №2088 від
23.09.2011р. на суму 290400,00 грн.№2089 від
23.09.2011р. на суму 290400,00 грн., №2090 від
23.08.2011р. на суму 285000,00 грн., №2091 від
23.09.2011р. на суму 249906,79 грн., №2093 від
23.09.2011р. на суму 20000,00 грн.; №2099 від
27.09.2011р. на суму 54594,00 грн.

Крім того, у період, що перевірявся
податковим органом, між позивачем
(Покупцем) та його контрагентом - ТОВ
«ТД «Добрава» (Постачальником) 03.05.2012р.
було укладено договір поставки №0305-12,
згідно з яким Постачальник
зобов'язується передати, а Покупець
прийняти та оплатити цукор - пісок
(кристалічний) виробництва України в
строки та на у мовах, передбачених в
даному Договорі.

Найменування, кількість та вартість
товару в партії, зазначаються у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною Договору, а загальну сума
Договору є добутком вартості товару,
зафіксованій в підписаних Сторонами
видаткових накладних.

Згідно пункту 4.5. Договору
відвантаження товару оформлюється
наступними документами: видатковою
товарною накладною, якісним свідоцтвом
на товар та висновком державної
санітарно-епідеміологічної
експертизи, податковою накладною.

На підтвердження їх реальності
позивачем надано копії:

- договору поставки №0305-12 від 03.05.2012р.;

- видаткових накладних №ТД-0000002 від
03.05.2012р. на суму 340000,00 грн., в тому числі
ПДВ 56666,67 грн.; №ТД-0000003 від 04.05.2012р. на
суму 340000,00 грн., в тому числі ПДВ 56666,67
грн.; №ТД-0000004 від 07.05.2012р. на суму 170000,00
грн., в тому числі ПДВ 28333,33 грн.; №ТД-0000007
від 04.06.2012р. на суму 850000,00 грн., в тому
числі ПДВ 141666,67 грн.; №ТД-0000015 від
15.06.2012р. на суму 850000,00 грн., в тому числі
ПДВ 141666,67 грн.; №ТД-0000018 від 15.07.2012р. на
суму 510000,00 грн., в тому числі ПДВ 85000,00
грн.; №ТД-0000019 від 16.07.2012р. на суму 42500,00
грн., в тому числі ПДВ 7083,33 грн.; №ТД-0000020
від 17.07.2012р. на суму 42500,00 грн., в тому
числі ПДВ 7086,33 грн.; №ТД-0000023 від 31.08.2012р.
на суму 59500,00 грн., в тому числі ПДВ 9916,67
грн.;

- податкових накладних від 03.05.2012р. №3 на
суму 340000,00 грн., в тому числі ПДВ 56666,67
грн.; від 04.05.2012р. №4 на суму 340000,00 грн., в
тому числі ПДВ 56666,67 грн.; від 07.05.2012р. №5
на суму 170000,00 грн., в тому числі ПДВ 28333,33
грн.; від 04.06.2012р. №16 на суму 850000,00 грн., в
тому числі ПДВ 141666,67 грн.; від 15.06.2012р. №21
на суму 850000,00 грн., в тому числі ПДВ 141666,67
грн.; від 15.07.2012р. №43 на суму 510000,00 грн., в
тому числі ПДВ 85000,00 грн.; від 16.07.2012р. №44
на суму 42500,00 грн., в тому числі ПДВ 7083,33
грн.; від 17.07.2012р. №45 на суму 42500,00 грн., в
тому числі ПДВ 7086,33 грн.; від 31.08.2012р. №104
на суму 59500,00 грн., в тому числі ПДВ 9916,67
грн.;

- платіжних доручень №6482 від 02.08.2012р. на
суму 9000,00 грн., №6481 від 02.08.2012р. на суму
7896,00 грн., №6487 від 03.08.2012р. на суму 3562,50
грн., №6525 від 29.08.2012р. на суму 6995,44 грн.,
№ від 01.08.2012р. на суму 129600,00 грн.,
№ від 01.08.2012р. на суму 12960,00 грн.,
№ від 02.08.2012р. на суму 103092,79 грн.,
№ від 02.08.2012р. на суму 113143,41 грн.,
№ від 03.08.2012р. на суму 31080,00 грн.,
№ від 06.08.2012р. на суму 27656,59 грн.,
№ від 07.08.2012р. на суму 237500,00 грн.,
№ від 07.08.2012р. на суму 126000,00 грн.,
№ від 09.08.2012р. на суму 18043,62 грн.,
№ від 09.08.2012р. на суму 135520,00 грн.,
№ від 13.08.2012р. на суму 184320,00 грн.,
№ від 15.08.2012р. на суму 34635,00 грн.,
№ від 20.08.2012р. на суму 130800,00 грн.,
№ від 20.08.2012р. на суму 113400,00 грн.,
№ від 21.08.2012р. на суму 32172,24 грн.,
№ від 27.08.2012р. на суму 31315,00 грн.,
№ від 28.08.2012р. на суму 44686,69 грн.,
№ від 06.09.2012р. на суму 50000,00 грн.,
№ від 07.09.2012р. на суму 37800,00 грн.,
№ від 20.09.2012р. на суму 65000,00 грн.,
№ від 01.10.2012р. на суму 56841,54 грн.,
№ від 03.10.2012р. на суму 53800,00 грн.,
№ від 03.10.2012р. на суму 80000,00 грн.,
№ від 03.10.2012р. на суму 2098,20 грн.,
№ від 04.10.2012р. на суму 178562,83 грн.,
№ від 15.10.2012р. на суму 64856,00 грн.,
№ від 12.10.2012р. на суму 103092,00 грн.,
№ від 18.10.2012р. на суму 65500,00 грн.,
№ від 16.10.2012р. на суму 12507,48 грн.,
№ від 16.10.2012р. на суму 3132,00 грн.,
№ від 26.10.2012р. на суму 206185,57 грн.,
№ від 05.11.2012р. на суму 50000,00 грн.,
№ від 05.11.2012р. на суму 149074,23 грн.,
№ від 14.11.2012р. на суму 13860,00 грн.,
№ від 23.11.2012р. на суму 36140,00 грн.

Додатково на підтвердження реальності
названих вище договірних відносин, під
час розгляду справи судом позивачем
надано копії договорів, укладених між
позивачем та його контрагентами щодо
реалізації придбаного у ТОВ «Дана
Плюс», ТОВ «ТД «Корпоратив» та ТОВ «ТД
«Добрава» товару - цукру. Крім того,
позивачем надано видаткові накладні та
платіжні доручення, яким підтверджено
відпуск позивачем реалізованого
товару та отримання останнім грошових
коштів від покупців за відповідний
товар.

Також на підтвердження наявності
виробничих можливостей ТОВ «АТА»
надано копію договору купівлі - продажу
нерухомого майна - нежитлового
приміщення, в якому знаходиться цех по
виготовленню пресованого цукру,
висновок санітарно-епідеміологічної
експертизи, яким підтверджено
відповідність приміщення цеху вимогам
діючого санітарного законодавства
України, журналу обліку вантажів, яким
підтвердженого відвантаження
виробленого позивачем товару.

У той же час, названими документами
підтверджується наявність у позивача
можливості здійснювати господарську
діяльність, зокрема, з виробництва
пресованого та фасованого цукру та
жодним чином не підтверджується
проведення такого виробництва саме з
цукру, придбаного у ТОВ «Дана
Плюс», ТОВ «ТД «Корпоратив» та ТОВ «ТД
«Добрава».

Крім того, суд звертає увагу на те, що
позивачем під час розгляду справи не
надано видаткової накладної, виписаної
ТОВ «ТОВ «ТД «Корпоратив» на суму
зазначену у податковій накладній №4, а
також не надано податкову накладну на
товар, відпущений на підставі
видаткової накладної № ТД-0000022.

Також, провівши порівняння сум коштів,
перерахованих позивачем на
розрахунковий рахунок названого
товариства, із накладними, номера яких
зазначені у графі «призначення
платежу» платіжних доручень, судом
виявлено, що перераховані суми не
відповідають сумам зазначеним у
відповідних накладних.

Зазначеного також не підтверджують
копії посвідчень про якість цукру
білого кристалічного №113 від 06.09.2011р. та
№72 від 24.07.2011р., оскільки обидва не
містять інформації у всіх графах,
зокрема пункт 1 «Отримувач та його
адреса» не заповнений.

Сертифікати відповідності за
№UA1.038.X003823-11 та посвідчення про якість
білого цукру №24 від 19.02.2011 року,
сертифікат відповідності за №
UA1.041.X024397-10 та посвідчення про якість
білого цукру №4 від 02.02.2011 року також не
приймаються судом, оскільки виписані
ТОВ «Архар».

Названі документи так само як і надані
позивачем висновки державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
не містять будь-яких посилань на
контрагентів позивача - ТОВ «Дана
Плюс», ТОВ «ТД «Корпоратив» та ТОВ «ТД
«Добрава», а тому, на думку суду, не
підтверджуються реальності виконання
названими товариствами договірних
зобов'язань.

Додатково суд звертає увагу на те, що
під час розгляду справу позивачем не
надано платіжні доручення на
підтвердження перерахування грошових
коштів відповідно до наявних у
матеріалах справи видаткових
накладних. Так, згідно видаткових
накладних, ТОВ «ТД «Добрава»
постановлено товар на загальну суму
3204500,00 грн., а позивачем надано копії
платіжних доручень на перерахування
названому товариству лише 2758829,63грн.

До наданих позивачем копій
товарно-транспортних накладних суд
також ставиться критично, оскільки із
наданих відповідачем витягів з АІС
«Автомобіль» ДАІ МВС України
вбачається, що транспортних засобів з
державними номерними знаками,
зазначеними у накладних або не
зареєстровано, або вони належать іншим
перевізникам.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено факти
здійснення господарських операцій з
отримання товарів від названих вище
контрагентів належними первинними
документами.

З огляду на те, що позивачем не
підтверджено реальність
фінансово-господарських операцій з
його контрагентами (ТОВ «Дана Плюс»,
ТОВ «ТД «Корпоратив» та ТОВ «ТД
«Добрава») належними первинними
документами, суд дійшов висновку про
правомірність донарахування
податковим органом позивачу сум
податку на прибуток і податку на додану
вартість із застосування штрафних
(фінансових) санкцій спірними
податковими повідомленнями-рішеннями.

У той же час, суд вважає за необхідне
звернути увагу на те, що під час
проведення розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій (Додаток №1 до Акту
перевірки) відповідачем допущено
арифметичну помилки у підрахунку суми
заниження податку на прибуток. Так,
добуток сум заниження податку за І, ІІ,
ІІ-ІІІ квартали 2011 року та півріччя і
ІІІ квартали 2012 року становить 2534442
(170833+406050+950521+446250+560788), а в податковому
повідомленні - рішенні №
зазначено 1682142. Крім того, під час
розрахунку штрафних (фінансових)
санкцій по відповідному податку так
само не проведено дію додавання та
зазначено у податковому повідомленні -
рішення 140197 грн. штрафних (фінансових)
санкцій замість 251761 (111563+140197). Проте,
допущення відповідних помилок не
свідчить про протиправність
оскаржуваних позивачем податкових
повідомлень - рішень, а тому не є
підставою для їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТА» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова