Справа № 813/3025/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/3025/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді Мричко
Н.І. розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Миколаївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоході у
Львівській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 3247,66 грн, -
Миколаївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоході у Львівській
області (надалі - Миколаївська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Львівській області)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі - ФО-П ОСОБА_1), в якому просить
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету податковий борг в
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що станом на 04.04.2014
року у відповідача існує
заборгованість перед бюджетом в
розмірі 3247,66 грн. Вказана
заборгованість виникла внаслідок
несплати самостійно узгодженої суми
податкового зобов'язання з за
платежами: «земельний податок» - в сумі
2793,54 грн та «орендна плата» - в розмірі
454,12 грн. Враховуючи те, що відповідачем
тривалий час не вживаються заходи щодо
погашення заборгованості самостійно,
просить позов задовольнити повністю.
Згідно ухвали судді від 16 квітня 2014
року скорочене провадження у даній
справі відкрито.
Відповідачу надіслано судом копію
ухвали про відкриття скороченого
провадження разом із копією позовної
заяви з додатками до неї, та
запропоновано протягом десяти днів з
дня одержання вказаних вище документів
подати заперечення проти позову та
необхідні документи або заяву про
визнання позову. Згідно повідомлення
про вручення поштового відправлення,
направлені судом документи, отримані
відповідачем 23 квітня 2014 року.
Оскільки судом належним чином виконано
свій обов'язок щодо повідомлення
відповідача, тому суд дійшов до
висновку про наявність достатніх
підстав для розгляду справи в порядку
скороченого провадження, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
У відповідності до положень ч. 4 ст. 183-2,
п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Перевіривши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з огляду на наступне.
ФО-П ОСОБА_1 - 06.08.1996 року зареєстрований
як фізична особа-підприємець, за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 26.03.2014 року №18414404.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
Щодо заборгованості по земельному
податку з юридичних осіб суд зазначає
У відповідності до п. 1.1. ст. 1
Податкового кодексу України, такий
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Положеннями ст. 8 Податкового кодексу
України визначено види податків та
Так, п. 8.1. ст. 8 вказаного вище кодексу
передбачено, що в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори.
До загальнодержавних належать податки
та збори, що встановлені цим Кодексом і
є обов'язковими до сплати на усій
території України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом (п. 8.2 ст. 8
Податкового кодексу України).
До місцевих належать податки та збори,
що встановлені відповідно до переліку
і в межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад (п. 8.3 ст. 8
Податкового кодексу України).
Нормою п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового
кодексу України передбачено, що до
загальнодержавних податків належить,
зокрема, плата за землю.
У відповідності до п. 14.1.72. ст.14
Податкового кодексу України, земельний
податок - обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів
(далі - податок для цілей розділу XIII
Розділом ХІІ Податкового кодексу
України визначено порядок регулювання
відносин, що виникають у сфері
справляння податку - плата за землю.
Положеннями ст. 269 Податкового кодексу
України встановлено, що платниками
податку є: власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
У відповідності до норми ст.270
Податкового кодексу України об'єктами
оподаткування є: земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні; земельні частки (паї), які
перебувають у власності.
Згідно з п. 285.1 ст. 285 Податкового
кодексу України, базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового
кодексу України, підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Відповідні центральні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
щомісяця, але не пізніше 10 числа
наступного місяця, а також за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі
така довідка подається у разі
затвердження нової нормативної
грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України).
Нормою ст. 287 Податкового кодексу
України визначені строки сплати плати
Так, власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою (п.287.1 ст. 287 Податкового
У відповідності до припису норми п.287.3
ст.287 вищезазначеного Кодексу
встановлено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
Як слідує з матеріалів справи ФО-П
ОСОБА_1 подано до Миколаївської МДПІ у
Львівської області ДПС податкові
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності), зокрема:
- 15.02.2013 року, згідно якої сума
самостійно задекларованого
податкового зобов'язання за 2013 рік
становить 5594,91 грн;
- 19.02.2014 року відповідно до якої сума
самостійно задекларованого
податкового зобов'язання за 2014 рік
становить - 5594,91 грн.
Згідно з припису ст. 14.1.137 ст.14
Податкового кодексу України, орган
стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу
України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
Як слідує з положення ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може не надсилатися,
якщо загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує одного
неоподаткованого мінімуму доходів
На виконання вимог ст. 59 Податкового
кодексу України Миколаївська ОДПІ у ГУ
Міндоходів у Львівській області
виставила ФО-П ОСОБА_1 податкову вимогу
форми «Ю» від 21.11.2013 року №369-15 на
основним платежем - 2577,76 грн, штрафні
(фінансові) санкції - 7321,12грн, пеня - 525,29
Доказів оскарження податкової вимоги
від 21.11.2013 року суду не надано. Доказів
сплати боргу до суду також не
Як видно з довідки Миколаївської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Львівській області від
07.04.2014 року №2663/25-00/127 станом на 04.04.2014
року за ФО-П ОСОБА_1 рахується
заборгованість по платежах до бюджету
в сумі 3247,66 грн, зокрема: земельний
податок в сумі 2793,54 грн ( в тому числі:
основний платіж - 2756,69 грн, пеня - 36,85 грн)
та орендної плати - 454,12 (пеня). Вказана
заборгованість також підтверджується
відомостями зворотного боку облікової
карток особового рахунку платника
Відповідно до Податкового Кодексу
України, податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Згідно п.95.1 ст. 95 Податкового Кодексу
України - орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власність, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
Положеннями п. 95.3 ст.95 Податкового
Кодексу України стягнення коштів з
рахунку платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органами державної податкової служби,
у розмірі суми податкового боргу або
У відповідності до п.20.1.18 Податкового
Кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
З урахуванням того, що сума податкового
зобов'язання в розмірі 3247,66 грн станом
на дату розгляду справи набула статусу
податкового боргу, беручи до уваги те,
що позивачем було вжито всіх
передбачених Податковим кодексом
України заходів з погашення
податкового боргу відповідача, які, в
свою чергу, не дали позитивного
результату, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо стягнення з відповідача
податкового боргу з плати за землю в
Розподіл судових витрат згідно ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не застосовується, оскільки
позивач звільнений від сплати судового
Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
адміністративний позов задовольнити
Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь бюджету суму
податкового боргу в розмірі 3247 (три
тисячі двісті сорок сім) грн 66 коп.
Постанову суду звернути до негайного
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі у
відповідності до ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Мричко Н.І.