Справа № 2а-17365/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/8169/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14.12.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011

у справі № 2а-17365/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпорт ком»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва

про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14.12.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011,
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
щодо неприйняття податкових
декларацій з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпорт ком» за
травень та червень 2010 року. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію у
Шевченківському районі міста Києва
прийняти декларації з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпорт ком» за
травень та червень 2010 року.

ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального права: п.п. 3.1
п. 3 Порядку заповнення і подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 № 166, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України від
09.07.1997 за N 250/2054.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імпорт ком»
надіслало засобами поштового зв'язку
до контролюючого органу податкові
декларації з податку на додану
вартість за травень та червень 2010 року,
які відповідачем не було прийнято. При
цьому жодних повідомлень про причини
відмови у прийнятті вказаних
декларації на адресу позивача від
податкового органу не надходило.

В обґрунтування касаційної скарги
відповідач вказує, що зазначені
декларації позивача не відповідають
вимогам п.п. 3.1 п. 3 Порядку заповнення і
подання податкової декларації з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 № 166, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 09.07.1997
за N 250/2054, а саме: в службових полях
третього розділу не зазначено номери
рядків, до яких подаються додатки.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права та вважає, що
суди повно встановили обставини, що
мають значення для вирішення справи, та
надали їм правову оцінку.

Відповідно до абз. 1 п.п. 4.1.2. п. 4.1 ст. 4
Закону № 2181-ІІІ прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Таким чином, закон зобов'язує службову
(посадову) особу контролюючого органу
прийняти податкову декларація без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників і забороняє такій особі
відмовляти у прийнятті декларації з
будь-яких причин або висувати будь-які
передумови щодо такого прийняття.

Суди дослідили копії декларацій і
встановили, що у відповідача не було
жодної з підстав для невизнання
поданої позивачем податкової
декларації податковою звітністю,
оскільки податкова звітність не
суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
правильного висновку про
протиправність дій посадових осіб
відповідача щодо неприйняття у
позивача податкових декларацій з
податку на додану вартість за звітні
періоди: травень та червень 2010 року.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.12.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун