Справа № 817/2230/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2014 р.
Справа № 817/2230/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Грімової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "16" жовтня
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування наказів, стягнення
моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправними та скасувати накази
начальника УМВС в Рівненській області
№141 від 04.02.2013р. в частині звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
України у запас (з постановленням на
військовий облік Збройних сил) на
підставі пункту 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України,
№638 від 14.05.2013р. про внесення змін до
наказу УМВС від 04.02.2013р. №141, та стягнути
з відповідача моральну шкоду в сумі 50000
грн. Позов обґрунтовано тим, що
висновок службового розслідування,
який став підставою для винесення
оскаржуваного наказу № 141 є
необґрунтованим та протиправним.
Позивачем не вчинено вчинку, що
дискредитує звання рядового та
начальницького складу. Вказує, що з
наказом № 638 не ознайомлений.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою позов
задовольнити. Апеляційна скарга
обґрунтована також тим, що висновки,
зроблені судом першої інстанції не
відповідають дійсним обставинам.

Позивач в судовому засіданні доводи
та вимоги апеляційної скарги
підтримав. Просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала.
Просила відмовити в задоволенні.
Вважає рішення суду законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
позивача та представника відповідача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що з 20 серпня 1996 року по
04 лютого 2013 року ОСОБА_3 проходив
службу в органах внутрішніх справ
України на різних посадах, а з 24.12.2012
року - на посаді виконуючого обов'язки
заступника начальника Дубенського МВ
(з обслуговування м. Дубно та
Дубенського району) Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області - начальника
міліції громадської безпеки, мав
спеціальне звання «майор міліції».

Наказом УМВС у Рівненській області від
04.02.2013 №141 позивача, за наслідками
службового розслідування, визнано
таким, що скоїв вчинок, який
дискредитує звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та звільнено
з ОВС (а.с.33-35).

Наказом УМВС від 04.02.2013 року № 39 о/с (по
особовому складу) ОСОБА_3 звільнений з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил (з постановленням на
військовий облік) за п. 66 Положення (за
скоєння вчинку, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу).

Вказані накази видані на підставі
проведеного службового розслідування,
висновок про яке затверджений
начальником УМВС в Рівненській
області. Зазначений висновок
службового розслідування та наказ №141
від 04.02.2013р. був оголошений позивачу в
присутності комісії, разом з тим,
позивач відмовився під підпису про
ознайомлення, про що складений
відповідний акт від 04.02.2013р.

Службовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_3 02.02.2013 року в смт. Квасилів
Рівненського району приблизно о 22:00
год. керував автомобілем «Форд-Оріон»
сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1,
перебував у форменому одязі та ледве не
здійснив наїзд на дружину гр.ОСОБА_5 з
дитиною. Після цього ОСОБА_3 був
доставлений на опорний пункт міліції №
13 в смт. Квасилів, Рівненського
району, Рівненської області. Під час
перебування на опорному пункті міліції
№ 13 ОСОБА_3 поводив себе зухвало та
неадекватно, висловлювався
нецензурною лайкою, погрожував
оточуючим колегам, мав ознаки
алкогольного сп'яніння. Вказаний
вчинок дискредитує звання
начальницького складу, за що він
підлягає звільненню з органів
внутрішніх справ на підставі п. 66
Положення про проходження служби
рядовим з начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу в
органах внутрішніх справ України, їх
права та обов'язки визначаються
Законом України «Про міліцію», Законом
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»,
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про міліцію», службова особа міліції,
яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
порядку.

Згідно п. 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, особи
рядового і начальницького складу, які
скоїли вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
безальтернативно звільняються з
органів внутрішніх справ.

Вчинком, що дискредитує звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, є скоєння
працівником міліції дій чи
бездіяльності, які гублять честь і
завдає шкоди органам внутрішніх справ,
підриваючи до них довір'я з боку
населення, є несумісними з нормами
професійної етики і принципами моралі.

Під вчинками, що дискредитують звання
працівника ОВС та власне органи
внутрішніх справ, слід розуміти
протиправні, винні діяння, які
здійснені посадовою особою органу
внутрішніх справ у зв'язку з виконанням
службових обов'язків або не пов'язані з
їх виконанням, але за своїм характером
здатні принизити в очах громадськості
гідність та авторитет працівника
органів внутрішніх справ та власне
органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести:
вчинення злочину, встановленого
вироком суду, що набрав законної сили;
скоєння корупційного діяння як
різновиду адміністративного
правопорушення; систематичне скоєння
адміністративних правопорушень, що
посягають на встановлений порядок
управління, громадський порядок та
громадську безпеку; заняття
підприємницькою діяльністю;
організацію страйків та участь у них;
розголошення службової таємниці; появу
на службі або поза службою в
нетверезому стані, що ображає людську
гідність; вживання алкогольних напоїв
у форменому одязі у громадських місцях;
прийняття наркотичних або токсичних
препаратів без рецепту лікаря;
систематичне порушення правил носіння
форменого одягу, зовнішньої охайності;
неодноразове грубе і зверхнє ставлення
до громадян; прояви жорстокого або
принизливого ставлення до людей;
скоєння аморального проступку, не
сумісного з продовженням служби в ОВС;
систематичне поширення компрометуючої
ОВС України інформації за допомогою
засобів мас-медіа.

В судовому засіданні були опитані
свідки.

ОСОБА_6, який на той час був інспектором
РМОП «Беркут» повідомив, що 02.02.2013 року
він був задіяний на відпрацюванні смт.
Квасилів, близько 23 год. до них підбіг
громадянин і повідомив, що на зупинці
виник конфлікт працівника міліції з
невідомими громадянами. Прибувши на
місце події, свідок побачив, що посеред
дороги стоїть автомобіль і навколо
нього група осіб. За кермом автомобіля
знаходився ОСОБА_3, який перебував у
форменому одязі з явними зовнішніми
ознаками алкогольного сп'яніння: в
салоні авто був запах алкоголю, мова
позивача була нечітка, хода хитка.
Громадянин ОСОБА_5 їм повідомив, що
водій вказаного автомобіля декілька
хвилин тому ледь не збив його дружину з
дитиною, що йшла по тротуару.
Громадяни, що зібралися обурювалися
поведінкою працівника міліції, тож для
уникнення розголосу, ОСОБА_3 був
доставлений на опорний пункт міліції в
смт. Квасилів. Під час перебування на
опорному пункті міліції ОСОБА_3 поводив
себе агресивно, ображав та погрожував
колегам їх звільненням зі служби. Від
освідування на стан алкогольного
сп'яніння відмовився.

ОСОБА_7, який працював заступником
начальника Рівненського РВ УМВС
України в Рівненській області -
начальником міліції громадської
безпеки пояснив, що 02.02.2013 близько 23:00
він перебував на опорному пункті
міліції в смт. Квасилів. В цей час
працівниками РМОП «Беркут» УМВС
України в Рівненській області туди був
доставлений ОСОБА_3, між яким та
громадянами виник конфлікт, через те,
що позивач мало не збив жінку з дитячою
коляскою. Свідок, з огляду на свій
досвід роботи в ОВС, стверджує, що за
зовнішніми ознаками ОСОБА_3 перебував в
стані алкогольного сп'яніння - його
мова була нерозбірливою, хода хиткою,
був відчутний запах алкоголю з
порожнини рота. ОСОБА_7 повідомив про
дану подію начальника Дубенського МВ
УМВС в Рівненській області. Свідок
також пояснив, що ОСОБА_3, в його
присутності, відмовився від
освідування на стан алкогольного
сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8, який є заступником
начальника Дубенського МВ УМВС в
Рівненській області, показав в
судовому засіданні, що 02.02.2013р. він за
вказівкою начальника МВ прибув на
опорний пункт в смт. Квасилів, щоб
забрати ОСОБА_3 В приміщені опорного
пункту міліції в смт. Квасилів сидів
позивач. По зовнішніх ознаках (запах
алкоголю, зовнішній вигляд) позивач
перебував в стані алкогольного
сп'яніння, у нього також була розсічена
губа. ОСОБА_8 показав, що від
освідування на стан алкогольного
сп'яніння ОСОБА_3 відмовився,
направлення на медичну експертизу не
виписувалося, щоб не надавати
розголосу даній події. Пізніше приїхав
знайомий ОСОБА_3, який на своєму
автомобілі відвіз останнього до
м.Дубно.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є
двоюрідним братом ОСОБА_3 02.02.2013 року
від близько 18 год. зустрівся з ОСОБА_3 в
Здолбунівському РВ УМВС, звідки разом
поїхали додому до свідка вечеряти.
Підчас вечері алкогольних напоїв не
вживали, так як позивач мав ще керувати
автомобілем. Близько 22 год. ОСОБА_3
поїхав від ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що 02.02.2013 року
він приїхав на опорний пункт міліції
в смт. Квасилів приблизно опівночі та
забрав ОСОБА_3, на його прохання, додому.
ОСОБА_3 сів на заднє сидіння автомобіля
і майже відразу заснув. Ствердити, що
ОСОБА_3 був у стані алкогольного
сп'яніння свідок не може.

Колегія суддів, проаналізувавши
досліджені в судовому засіданні
докази, приходить до висновку, що факт
скоєння позивачем дискредитуючого
вчинку, за який його звільнено зі
служби в органах внутрішніх справ
України є доведеним.

Наказом УМВС в Рівненській області від
14.05.2013 року №638 «Про внесення змін до
наказу УМВС від 04.02.2013р. №141» внесено
зміни до п.1 наказу УМВС від 04.02.2013р. №141
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
УМВС», замінивши слово «ОСОБА_3» на
слово «ОСОБА_3».

Підставою для винесення вказаного
наказу стала помилка в зазначенні
по-батькові, правильним є ОСОБА_3, а не
ОСОБА_3 як зазначено в наказі № 141.

Також судом встановлено, що позивачем
оскаржувався наказ № 39 о/с від 04.02.2013
року в судовому порядку. Постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 26.07.2013р.,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.
Вказаними судовими рішенням
досліджено та надано оцінку обставинам
щодо скоєння позивачем вчинку, який
дискредитує звання рядового і
начальницького складу та підтверджено
обґрунтованість висновку службового
розслідування. Також судовими
рішеннями визнано правомірність УМВС
в Рівненській області щодо звільнення
позивача.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
прийнятого відповідачем наказу №141
від 04.02.2013р. в частині звільнення
позивача за вчинок, який дискредитує
звання рядового та начальницького
складу.

Оскільки наказом №638 від 14.05.2013р.
фактично виправлено описку, допущену в
наказі №141 від 04.02.2013року колегія
суддів не вбачає в ньому
протиправності, тому що згідно
паспортних даних повне ім'я позивача є
ОСОБА_3.

Моральна шкода в даному випадку також
стягненню не підлягає, оскільки не
встановлено протиправності дій,
бездіяльності чи рішень відповідача
стосовно позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 2102, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"16" жовтня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,35600

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
вул.М.Хвильового,2,м.Рівне,33028

4- представнику позивача - , ОСОБА_13 - ,
АДРЕСА_2