Справа № 803/396/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Справа № 803/396/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання
Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача
Пасічника О.О.,

представника відповідача Остапюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Волинський
шовковий комбінат" до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Волинський шовковий комбінат"
звернулося з адміністративним позовом
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 07.11.2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
працівниками Луцької ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПАТ "Волинський шовковий
комбінат" з питань достовірності
показників, задекларованих у
податкових деклараціях з плати за
землю за 2010-2013 роки, за результатами
якої складено акт №1123/22.1/31965022 від 22.10.2013
року, у якому відповідачем зафіксовано
порушення ПАТ "Волинський шовковий
комбінат" п.287.6 ст.287 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем занижено податкові
зобов'язання з плати за землю всього в
сумі 586 154, 43 грн. На підставі акту
перевірки №1123/22.1/31965022 від 22.10.2013 року,
Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів України у
Волинській області винесено податкове
повідомлення-рішення № від 07.11.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
земельний податок з юридичних осіб в
сумі 697 903, 25 грн., в тому числі за
основним платежем 586 155 грн. та за
штрафними санкціями 111 748, 25 грн.

Позивач не погоджується з винесеним
податковим повідомленням-рішенням
№ від 07.11.2013 року з огляду на
наступне.

Вказує, що згідно п.271.1 ст.271 Податкового
кодексу України базою оподаткування
плати за землю є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з у
рахуванням коефіцієнта індексації або
ж площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Однак, працівниками Луцької ОДПІ
самовільно та безпідставно зазначено
площу земельної ділянки, яка не
відповідає дійсності, зокрема загальна
площа будівель зазначається як площа
забудови. В результаті чого, податковим
органом невірно визначено площу
земельної ділянки, яка є базою
оподаткування плати за землю.

Також, зазначає, що ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" не може бути
платником плати за землю за об'єктом
оподаткування - земельна ділянка під
об'єктами нерухомості по вул.
Карбишева, 2, оскільки з 1997 року по
березень 2013 року дана земельна ділянка
знаходилася в постійному користуванні
ВАТ "Луцький шовковий комбінат
"Волтекс", який в зазначений період був
платником плати за землю.

Крім того вважає, що відповідачем
неправомірно застосовано до спірних
правовідносин правила визначені
пунктом 287.6 статті 287 Податкового
кодексу України, оскільки право
власності на об'єкти нерухомості
виникло у позивача до набрання
чинності Податковим кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 07.11.2013
року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав. В
письмових запереченнях звертає увагу
суду на тому, що ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" згідно акту
прийому-передачі від 10.05.2002 року
отримало від ВАТ "Луцький шовковий
комбінат "Волтекс", як внесок у
статутний фонд, будівлю
центрально-розподільчого пункту,
будівлю головного корпусу в осях 1-37
(Х-2), будівлю блоку
повітряно-компресорної і холодильної
станції (Ц-2) та частину будівлі
побутового корпусу №1 з перехідними
галереями в головний виробничий
корпус, розташованих в м. Луцьку по вул.
Карбишева, 2. Вказані засоби
перебувають на балансі ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" та на них
нараховуються амортизаційні
відрахування. З переходом права
власності на майно, розпочалось і
використання зайнятої під ним
земельної ділянки. Згідно наданих
Головним управлінням Держземагенства
у Волинській області витягів з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки від
31.07.2013 року, нормативно-грошова оцінка
земельної ділянки ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" становить 28 240 285
грн., від якої за ставкою 1% перевіркою
нараховано земельний податок в сумі 586
155 грн., в тому числі за 2011 рік в сумі 282 403
грн., за 2012 рік в сумі 282 403 грн. та за 9
місяців 2013 року в сумі 21 349 грн. Крім
того, в акті перевірки зазначено, що
позивачем не подавались декларації з
плати за землю за 2011-2012 роки, а за 2013 рік
подана 07.10.2013 року, тобто з порушенням
граничного терміну подання, за що до
позивача застосовані штрафні санкції в
розмірі 510 грн.

Враховуючи вищенаведене представник
відповідача вважає, що Луцькою ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Волинській області правомірно
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 07.11.2013
року, а тому просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача
повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 07.10.2013 року по
15.10.2013 року Луцькою ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку Приватного акціонерного
товариства "Волинський шовковий
комбінат" з питань достовірності
показників, задекларованих у
податкових деклараціях з плати за
землю за 2010-2013 роки, про що складено акт
№1123/22.1/31965022 від 22.10.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення
товариством п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України, внаслідок
чого станом на 22.10.2013 року не подано
вчасно до податкового органу
декларації з плати за землю за 2011-2012
роки, за 2013 рік подано з порушенням
термінів подання, декларація фактично
подана платником 07.10.2013 року о 20 год. 59
хв.; ст.120 Земельного кодексу України,
ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 269,
271, 286, п.287.1, п.287.6 ст.287 Податкового
кодексу України, внаслідок чого було
занижено земельний податок на суму 586
154, 43 грн., в т.ч. за 2011 рік - 282 402, 85 грн., за
2012 рік - 282 402, 85 грн., за 9 місяців 2013 року
21 348, 76 грн.

За результатами перевірки податковим
органом було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 07.11.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з земельного
податку з юридичних осіб в розмірі 697 903,
25 грн., в тому числі за основним
платежем 586 155 грн. та за штрафними
санкціями 111 748, 25 грн.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням № від
07.11.2013 року, позивач оскаржив його до
Головного управління Міндоходів у
Волинській області та Міністерства
доходів і зборів України.

ПАТ "Волинський шовковий комбінат"
отримано рішення Головного управління
Міндоходів у Волинській області
№3426/10/10.2-06 від 05.12.2013 року про
результати розгляду первинної скарги
та рішення Міністерства доходів і
зборів України №2017/6/99-99-10-01-02-15 від
04.02.2014 року про результати розгляду
скарги, згідно яких скарги позивача
були залишені без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення №
від 07.11.2013 року - без змін.

Згідно з пп.14.1.147 ст.14 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
плата за землю є загальнодержавним
податком, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Підпунктом 14.1.72 ст.14 ПК України
визначено, що земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України
платниками земельного податку є:
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Разом з тим, згідно ст.270 ПК України
об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні, земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Пунктом 287.1 ст.287 ПК України
передбачено, що власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю або орендну плату з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою. У
разі припинення права власності або
права користування земельною ділянкою
плата за землю (орендна плата)
сплачується за фактичний період
перебування землі у власності або
користуванні у поточному році.

Отже, власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Згідно п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу
України, при переході права власності
на будівлю, споруду (їх частину) податок
за земельні ділянки, на яких
розташовані такі будівлі, споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території сплачується на загальних
підставах з дати державної реєстрації
права власності на нерухоме майно.

Поряд з тим, ст.120 Земельного кодексу
України визначено, що у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

З матеріалів справи, а саме акту
перевірки №1123/22.1/31965022 від 22.10.2013 року
вбачається, що ПАТ "Волинський шовковий
комбінат" згідно акту прийому-передачі
від 10.05.2002 року отримало від ВАТ
"Луцький шовковий комбінат "Волтекс", як
внесок у статутний фонд, будівлю
центрально-розподільчого пункту,
будівлю головного корпусу в осях 1-37
(Х-2), будівлю блоку
повітряно-компресорної і холодильної
станції (Ц-2) та частину будівлі
побутового корпусу №1 з перехідними
галереями в головний виробничий
корпус, розташованих в м. Луцьку по вул.
Карбишева, 2, що не заперечувалося
представником позивача в судовому
засіданні.

Право власності ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" на вищевказані
об'єкти підтверджується наявними в
матеріалах справи витягом Волинського
обласного бюро технічної
інвентаризації від 12.09.2003 року про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно - частину будівлі побутового
корпусу №1 з перехідними галереями в
головний виробничий корпус загальною
площею 12 604, 3 кв.м., витягом Волинського
обласного бюро технічної
інвентаризації від 08.10.2003 року про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно - будівлю ЦРП
(центрально-розподільчого пункту), а
також свідоцтвом про право власності
серії ВЛ №711 на приміщення будівлі
блоку повітряно-компресерної і
холодильної станції/Ц/ загальною
площею 2 291, 4 кв.м. та свідоцтвом про
право власності серії САА №333042 на
приміщення будівлі головного корпусу в
осях 1-37/літери Х-2/ загальною площею 87 075,
0 кв.м. (а.с.62-65)

Також, судом встановлено, що
вищевказані засоби перебувають на
балансі ПАТ "Волинський шовковий
комбінат" та на них нараховуються
амортизаційні відрахування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що оскільки об'єкти нерухомості, а саме:
будівля центрально-розподільчого
пункту, будівля головного корпусу в
осях 1-37 (Х-2), будівля блоку
повітряно-компресорної і холодильної
станції (Ц-2) та частина будівлі
побутового корпусу №1 з перехідними
галереями в головний виробничий
корпус, що знаходяться в м. Луцьку по
вул. Карбишева, 2, належать позивачу на
праві власності, а тому, в силу положень
ст.287 Податкового кодексу України та
ст.120 Земельного кодексу України, ПАТ
"Волинський шовковий комбінат"
являється користувачем земельних
ділянок, на яких знаходяться
вищевказані об'єкти нерухомості, а
відтак і зобов'язано сплачувати
податок за земельні ділянки, на яких
розташовані такі будівлі, споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території.

Згідно з п.271.1 ст.271 Податкового кодексу
України базою оподаткування плати за
землю є нормативна грошова оцінка
земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації або ж площа
земельних ділянок, нормативну грошову
оцінку яких не проведено.

Відповідно до ст.54 Податкового кодексу
України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову декларацію та дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань.

З акту перевірки ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" №1123/22.1/31965022 від
22.10.2013 року вбачається, що Луцькою ОДПІ
самостійно було нараховано грошове
зобов'язання по земельному податку на
підставі даних витягів Головного
управління Держземагенства у
Волинській області від 31.07.2013 року з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
розташованої за адресою м. Луцьк, вул.
Карбишева, 2.

З пояснень представника позивача, які
не заперечуються представником
відповідача, судом встановлено, що в
ході проведення перевірки ПАТ
"Волинський шовковий комбінат"
звертало увагу податкового органу на
те, що площа земельної ділянки не
відповідає дійсності, зокрема загальна
площа будівель зазначається як площа
забудови, на підтвердження чого
надавалися технічні паспорти на
частину будівлі побутового корпусу №1
з перехідними галереями в головний
виробничий корпус та будівлю блоку
повітряно-компресорної і холодильної
станції, будівлі головного корпусу в
осях з 1 по 37 (Х-2) та будівлі
ЦРП(центрально-розподільчого пункту).

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України,
підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру, який відповідно до п.п.14.1.42
п.14.1 ст.14 ПК України містить сукупність
відомостей і документів про місце
розташування та правовий режим
земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристики, розподіл серед
власників землі та землекористувачів,
підготовлених відповідно до закону

В зв'язку з чим, Луцькою ОДПІ було
направлено запит до Головного
управління Держземагенства у
Волинській області за вих. №4847/10/22.1 від
15.10.2013 року про надання інформації та
завірених копій витягів з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку землі та про площу та нормативну
грошову оцінку земельних ділянок
розташованих за адресою: м. Луцьк, вул.
Карбишева, 2, право користування якими в
межах необхідних для обслуговування
нерухомого майна перейшло до ПАТ
"Волинський шовковий комбінат".

Проте, в акті перевірки №1123/22.1/31965022 від
22.10.2013 року податковим органом
зазначено, що станом на дату підписання
вказаного акту перевірки відповіді на
вищезазначений лист не отримано.

Поряд з тим, в матеріалах справи
наявний лист Головного управління
Держземагенства у Волинській області
за №9-3-04-1569/2-14 від 10.04.2014 року, наданий на
виконання вимог ухвали Волинського
окружного адміністративного суду від
19.03.2014 року про витребування доказів, у
якому вказано дані з Державного
земельного кадастру щодо власників та
користувачів, площі користування
кожного з них за період з 01.01.2011 року по
30.09.2013 року земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: Волинська
область, м. Луцьк, вул. Карбишева, 2.

Крім того, зазначено, що відповідно до
рішення Луцької міської ради №39/83 від
29.03.213 року ВАТ "Луцький шовковий
комбінат "Волтекс" було припинено право
постійного користування земельними
ділянками площею 44, 7098 га на території
м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, які
перебували в постійному користуванні
цього товариства на підставі
державного акта про право постійного
користування землею від 14.01.1997 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при
нарахуванні земельного податку Луцька
ОДПІ керувалась непідтвердженими
даними з витягів головного управління
Держкомагенства у Волинській області з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельних ділянок від
31.07.2013 року, а тому в ході проведеної
перевірки податковим органом невірно
обчислено та нараховано суми
земельного податку на підставі яких
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

У зв'язку з чим, суд вважає, збільшення
позивачу суми грошового зобов'язання з
земельного податку з юридичних осіб за
основним платежем в сумі 586 155 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі 111
238, 25 грн. протиправним.

Також, з акту перевірки №1123/22.1/31965022 від
22.10.2013 року вбачається, що ПАТ
"Волинський шовковий комбінат" в
порушення п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України,
станом на 22.10.2013 року не подано
декларації з плати за землю за 2011-2012
роки, а за 2013 рік подана 07.10.2013 року,
тобто з порушенням граничного терміну
подання, у зв'язку з чим до позивача
були засновані штрафні санкції в сумі
510 грн.

Суд вважає правомірним застосування до
ПАТ "Волинський шовковий комбінат"
штрафних санкцій в розмірі 510 грн. за
неподання або несвоєчасне подання
податкових декларацій з податку за
землю, виходячи з наступного.

Відповідальність платника податку за
неподання або несвоєчасне подання
податкових декларацій передбачена
п.120.1 ст.120 ПК України.

Так, відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншим особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягне за
собою накладення штрафу в розмірі 170
грн. за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Представником позивача в судовому
засіданні не заперечено вчинення ПАТ
"Волинський шовковий комбінат"
порушення щодо неподачі декларації з
плати за землю за 2011-2012 роки та
несвоєчасної подачі декларації з
податку за землю за 2013 рік, за що до
позивача було застосовано штрафні
санкції в розмірі 510 грн.

У зв'язку з чим, у суду відсутні
підстави для скасування застосованих
Луцькою ОДПІ до ПАТ "Волинський
шовковий комбінат" штрафних санкцій в
розмірі 510 грн. за неподання або
несвоєчасне подання податкових
декларацій з плати за землю. А відтак, у
задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ "Волинський шовковий
комбінат" підлягають частковому
задоволенню, шляхом визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 07.11.2013 року в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з земельного податку з юридичних осіб
за основним платежем в сумі 586 155 грн. та
застосуванню штрафних санкцій в сумі 111
238, 25 грн. В решті позовних вимог слід
відмовити.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Відповідно до частини 3 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 % розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Оскільки розмір суми судового збору, у
відсотковому співвідношенні до
розміру задоволених позовних вимог, що
підлягає поверненню позивачу, більший
ніж сума фактично сплаченого судового
збору, а відтак, на підставі ч.1, 3 ст.94
КАС України суд присуджує з Державного
бюджету України на користь Приватного
акціонерного товариства "Волинський
шовковий комбінат" понесені витрати зі
сплати судового збору в розмірі 487
гривні 20 копійок, підтверджені
квитанцією №2569.1293.1 від 19.02.2014 року,

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями
162, 163 КАС України, на підставі
Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 07 листопада 2013 року №
в частині збільшення суми грошового
зобов'язання з земельного податку з
юридичних осіб в розмірі 586 155 гривень
та застосування штрафних санкцій в
розмірі 111 238 гривень 25 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства "Волинський шовковий
комбінат" (, Волинська
область, місто Луцьк, вул. Карбишева, 2)
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору в розмірі 487
гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 12 травня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю.Ю. Сорока