Справа № 819/508/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/508/14-a

02 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В., при
секретарі Костецькій Н.Т.

за участю:

представника позивача - Козак Н.В.;

представника відповідача - Прокоп»юк
О.О.;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом спільного
малого підприємства «Сателіт»

до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 8 листопада
2013 року №,-

ВСТАНОВИВ:

Спільне мале підприємство «Сателіт»
(далі - позивач або СМП «Сателіт»)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області (далі -
відповідач або Тернопільська ОДПІ) про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 8
листопада 2013 року №.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача в судовому
засіданні зазначила, що позивачем було
представлено для перевірки усі
необхідні первинні бухгалтерські
документи та документи податкового
обліку, які підтверджували реальність
здійснення господарських операцій з
ТОВ «АРС Трейд», ТОВ «Викуп» та ТОВ «Ейс
контракшен менеджмент», а тому вважає
безпідставними висновки податкового
органу викладені в акті перевірки щодо
нереальності здійснення господарської
операції.

Крім того, представник позивача
зазначила, що СМП «Сателіт» не може
нести відповідальності за можливі
порушення податкового чи іншого
законодавства зі сторони його
контрагента, оскільки зі своєї сторони
позивач виконав всі необхідні дії для
підтвердження свого права на
податковий кредит, а тому притягнення
його до відповідальності є
необґрунтованим.

З врахуванням вищенаведеного,
представник СМП «Сателіт» просила
скасувати оспорюване податкове
повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила, з мотивів викладених в
письмових запереченнях проти позову.

Представник податкового органу,
зокрема, зазначила, що в ході перевірки
було встановлено, що господарські
операції позивача із ТОВ «Арс Трейд»,
ТОВ «Викуп» та ТОВ «Ейс контракшен
менеджмент» не несуть економічного
змісту та не мають реальних наслідків,
що свідчить про фіктивний характер
вказаних операцій та їх спрямування на
неправомірне отримання податкової
вигоди, а тому дані операції з
вищевказаним контрагентом були
спрямовані на отримання податкової
вигоди з метою штучного формування
податкового кредиту.

З врахуванням викладеного, представник
позивача вважає, що Тернопільська ОДПІ
провела перевірку з дотриманням норм
чинного законодавства та прийняла
правомірне податкове повідомлення -
рішення, а тому, вимоги позивача є
безпідставними.

Крім пояснень представників
сторін, судом досліджені письмові
докази, наявні у матеріалах справи, які
подані представниками позивача та
відповідача, а також витребувані з
ініціативи суду.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Тернопільською
ОДПІ було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку СМП
«Сателіт» з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «АРС Трейд» за період з 1 червня 2011
року по 30 червня 2011 року, ТОВ «Викуп» за
період з 1 вересня 2011 року по 30 вересня
2011 року та ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент» за період з 1 листопада 2011
року по 30 листопада 2011 року.

За результатами перевірки складено Акт
№ 2079/22-01/14028829 від 31.10.2013 року (а.с.11-32).

Перевіркою встановлено, що в порушення
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ
(надалі по тексту - ПК України) в
результаті чого СМП «Сателіт» завищено
податковий кредит в загальній сумі 6654
грн.

За розглядом акта перевірки
Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією прийнято
податкове повідомлення - рішення від 8
листопада 2013 року № яким СМП
«Сателіт» визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 9 081, 50 грн., в
тому числі основний платіж 6654 грн. та
штрафні санкції 2 427, 50 грн.

Як вбачається з акту перевірки
податковий орган при проведенні
перевірки нібито встановив, що
операції з купівлі товарів (робіт,
послуг) без фактичної поставки товару
(робіт, послуг) позивача порушують ст. 185
ПК України в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання від ТОВ «Арс Трейд», ТОВ
«Викуп» та ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент» до СМП «Сателіт», а тому
прийшов до висновку, що позивач
здійснював діяльність спрямовану на
здійснення операцій пов'язаних з
отриманням податкової вигоди від своїх
контрагентів.

З такими висновками податкового органу
суд не погоджується та вважає їх
безпідставними виходячи з наступного:

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
Кодексу встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Зазначаючи в акті перевірки про
порушення позивачем вищенаведених
норм Податкового кодексу України,
податковий орган жодним чином не
зазначив в чому ж виявилось таке
порушення зі сторони позивача.

Як вбачається з встановлених в
судовому засіданні обставин, позивачем
в червні 2011 року було отримано від ТОВ
«Арс Трейд» 3 вентилятори, 1 контролер
та оплачено роботи по розробці,
виготовленню та розповсюдженню
рекламних буклетів.

У вересні 2011 року на підставі
укладеного договору СПМ «Сателіт»
отримало від ТОВ «Викуп» послуги по
монтажу технологічного і кухонного
обладнання, а у листопаді 2011 року
позивач отримав аналогічні послуги від
ТОВ «Ейс констракшен менеджмент».

Суд вважає, що факт реального виконання
договірних правовідносин між СМП
«Сетеліт» та вищенаведеними суб'єктами
господарювання підтверджується
належним чином оформленими
податковими накладними, видатковими
накладними, актами-здачі прийняття
виконаних робіт (а.с.33-56).

Розрахунки за отриманий товар та
надані послуги підтверджуються
відповідними банківськими виписками.

Тернопільська ОДПІ прийшовши до
висновку про нереальність здійснення
господарських операцій між СМП
«Сателіт» та ТОВ «Арс Трейд», ТОВ
«Викуп», взяла до уваги висновки актів
ДПІ у Печерському районі м. Києва:

- від 17 травня 2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Арс Трейд», щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.04.2010 року по 31.03.2013 року (а.с.76-79);

- від 13 травня 2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Викуп», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.04.2010 року по
31.03.2013 року (а.с.80-83);

- від 17 травня 2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Ейс констракшен
менеджмент», щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.07.2011 року по
31.03.2013 року (а.с.84-88).

Суд не може приймати до уваги
вищенаведені акти як належні та
допустимі докази, які підтверджують
нереальність здійснення господарських
операцій між позивачем та названими
контрагентами, оскільки
вищенаведеними актом перевірки було
зафіксовано неможливість проведення
звірки контрагентів позивача, але
жодним чином не перевірялися та не
аналізувалися будь-які документи по
взаємовідносинах даних суб'єктів
господарювання.

Також суд вважає, що на реальність
здійснення господарських операцій не
впливає (можливе в даній справі)
невиконання контрагентом своїх
зобов'язань.

Так, Постановою Верховного Суду
України від 1 червня 2010 р. № 10/82
визначено, що «якщо контрагент не
виконав свого зобов'язання щодо сплати
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого
відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту».

Позиція Верховного суду в даному
випадку повністю узгоджується з
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі «БУЛВЕС АД проти
Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню.

В даному випадку з врахуванням
вищенаведеного рішення Європейського
суду з прав людини та керуючись ч.2 ст.8
КАС України суд при вирішення спору в
вищенаведеній частині застосовує
принцип верховенства права.

Верховним Судом України та Вищим
адміністративним судом України
неодноразово наголошено на тому, що у
чинному законодавстві України
відсутнє визначення поняття
«добросовісний платник податків». Так
само законодавство не містить певних
критеріїв добросовісності платника
податків. Разом з тим, слід визнати
обґрунтованим застосування такого
підходу на практиці, оскільки подібне
розмежування дозволяє
індивідуалізувати юридичну
відповідальність особи та забезпечити
дотримання правопорядку у галузі
оподаткування навіть за наявності
певних прогалин у законодавстві.

Так, у разі, якщо дії платника податків
свідчать про його добросовісність, а
вчинені ним господарські операції, не
викликають сумніву у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних.

Суд при вирішенні даного спору,
враховує те, що податковим органом не
доведено недобросовісності СМП
«Сателіт», а вчиненні ним господарські
операції з ТОВ «Арс Трейд», ТОВ «Викуп»
та ТОВ «Ейс констракшен менеджмент» не
викликають сумніву у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту.

Згідно приписів частини 2 статті 71 КАСУ,
яка регулює порядок доказування в
адміністративному суді, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно
обов'язок щодо доказування
правомірності рішення суб'єкта владних
повноважень покладається на
останнього і у справах про визнання
його правового акта протиправним і
його скасування.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача про скасування податкового
повідомлення-рішення від 8 листопада 2013
року № є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, не спростовані належним
чином відповідачем, а отже підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати понесені позивачем підлягають
відшкодуванню з державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області від 8 листопада
2013 року №.

Повернути з державного бюджету України
на користь спільного малого
підприємства "Сателіт" 182 грн. 70 коп.
сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 7 квітня 2014 року.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.