Справа № П/805/188/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
справа №П/805/188/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 13
березня 2014 року в адміністративній
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій протиправними
та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулась до суду з даним позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії та скасувати вимогу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від 09.12.2013 р. № Ф-29377-17 про сплату
недоїмки в розмірі 9519,54 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено частково: а
саме: скасовано вимогу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області № Ф-29377-17 від 09.12.2013 р. про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску в
розмірі 9519,54 грн, в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування обставин справи, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. На обґрунтування апеляційної
скари зазначає, що, оскільки позивач
отримує пенсію за вислугою років, тому
на неї не розповсюджуються приписи
частини 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України,
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
серії НОМЕР_1, перебуває на спрощеній
системі оподаткування, є платником
єдиного податку, при цьому з 13.12.2000 р. є
пенсіонером за вислугою років, а з
17.10.2007 р. набула статусу пенсіонера за
віком.

Відповідачем винесено вимогу від 09.12.2013
р. № Ф-29377-17 про сплату недоїмки в
розмірі 9519,54 грн, яка є предметом даного
позову.

Задовольняючи позов в цій частині, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач як особа, яка отримує пенсію та
досягла пенсійного віку, у
відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільнена від
сплати єдиного внеску.

Колегія суддів, вважає такий висновок
суду першої інстанції обґрунтованим, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
вимога про сплату недоїмки від 09.12.2013 р.
сформована відповідачем у зв'язку з
наявністю у позивача, яка, як фізична
особа-підприємець перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
сплачує єдиний податок, недоїмки зі
сплати єдиного внеску за період з
вересня 2011 р. по жовтень 2013 р.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон№
2464), єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 цього Закону,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" статтю 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" було
доповнено частиною четвертою такого
змісту: "Особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше 15 років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788, визначені
ст.2 цього Закону.

Положення п. "а" ч.1 ст.2 Закону № 1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону № 1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що з аналізу наведених норм
законодавства вбачається, що фізичні
особи - підприємці, які є пенсіонерами
за віком (досягли віку з якого
призначається пенсія за віком та мають
відповідний стаж) та які обрали
спрощену систему оподаткування, в тому
числі позивач, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що відповідач не довів
суду правомірності своїх дій і вважає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи і ухвалив
рішення у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

В решті постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року в адміністративній справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги -
залишити без задоволення, а постанову
суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В.Губська

Судді:
Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко