Справа № 691/295/14-а
Суддя: Савенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 691/295/14-а
провадження № 2-а/691/13/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Городищенський
районний суд Черкаської областіВ
складі:

головуючого судді
Савенко О.М.

при секретарі судових засідань
Римар Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Городище матеріали
справи за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Городищенському районі
Черкаської області про проведення
перерахунку пенсії та стягнення
невиплаченої пенсії в розмірі 5704, 95
грн., -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Городищенському районі
Черкаської області про проведення
перерахунку пенсії та стягнення
невиплаченої пенсії в розмірі 5704, 95
грн..

Обґрунтовуючи позов, позивачка
посилається на те, що відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
починаючи з 26 грудня 2012 року, вона має
право на пенсію. У грудні 2012 року, на час
призначення їй пенсії, у довідку для
нарахування пенсії не були включені
інші виплати нарахованих сум
матеріальних допомог на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань та за вислугу років за 2011 та 2012
роки. Про включення сум матеріальних
допомог до довідки про заробітну плату,
вона дізналась з «Вісника Міністерства
доходів і зборів України» №41 за
листопад 2013 року, де було зазначено, що
рішенням Окружного Адміністративного
суду м.Києва від 03.10.2012 року, з
врахуванням ухвали Київського
апеляційного суду від 31.07.2013 року,
постанову Пенсійного Фонду України
від 30.10.2008 року №19-1 «Про затвердження
форм довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"»
визнано такою, що не відповідає актам
вищої юридичної сили в частині щодо не
включення до складових заробітної
плати для призначення (перерахунку)
пенсії винагороди за вислугу років,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, передбачених Законом України
«Про державну службу», Законом України
«Про оплату праці» та постановами
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року за №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» та
від 20.12.1993 року за №1049 «Про надбавки за
вислугу років для працівників органів
влади та інших державних органів».
Згідно довідки Городищенського
районного центру зайнятості від 28.11.2013
року за №01-17/2566 про складові заробітної
плати за період з 1 січня 2011 року по 25
грудня 2012 року в інші виплати включені
суми: за лютий 2011 року - 2951,60 грн., за
травень 2011 року - 1083,00 грн., за березень
2012 року - 3070,08 грн.,за червнеь 2012 року -
1094, 00 грн. та 3210,20 грн. на загальну суму 11
409,88 грн. На всі виплати страхові внески
були нараховані, утримані та сплачені
до Пенсійного Фонду. На письмове
звернення до УПФУ в Городищенському
районі щодо включення інших виплат у
розрахунок належної їй пенсії було
відмовлено, а тому прийняла остаточне
рішення звернутися за захистом своїх
прав до суду.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини викладені в
адміністративному позові та просила
визнати відмову Управління Пенсійного
Фонду України в Городищенському районі
Черкаської області щодо перерахунку
пенсії з врахуванням інших виплат і
подальшої її виплати протиправною та
просила зобов»язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії з
врахуванням інших виплат за період з
січня 2013 року по 31 березня 2014 року у
сумі 5704,95 грн. і подальшої виплати
пенсії з врахуванням інших виплат,
допустивши рішення суду до негайного
виконання. Вважає, що процесуальні
строки нею не пропущені.

Представник відповідача Корінь М.В.,
позовні вимоги позивачки не визнав,
надав суду заперечення за змістом
якого вказано, що позивачка ОСОБА_2
пропустила строк звернення до суду,
остільки могла і повинна була
дізнатися про своє порушене право
після оприлюднення урядового
нормативно-правового акту, а саме
Постанови правління Пенсійного Фонду
України «Про виконання рішення
Окружного адміністративного суду
м.Києва по справі №2а-4753/09/2670» від 14.02.2011
року за №5-1, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 18.02.2011
року за №210/18948 і була офіційно
опублікована в «Офіційному віснику
України» №14 від 04.03.2011 року, тобто понад
3 роки тому і набрала законної сили
04.03.2011 року. Зазначеною постановою
скасовано попередню форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та затверджено нову. В
нову форму довідки введено додаткову
колонку «Інші виплати», проте із
запровадженням нової форми довідки,
зміни до чинного законодавства,
зокрема, Закону України «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсій» від 31.05.2000 року за №865 не
вносилися і, відповідно, при визначенні
заробітної плати для обчислення пенсії
державного службовця включаються
складові заробітної плати, передбачені
зазначеними нормативно-правовими
актами. Вважає, що всі перерахунки
проведені відповідно до законодавства
та матеріалів пенсійної справи. Просив
відмовити позивачці у задоволенні
позовних вимог.

Суд, розглянувши позов в межах
заявлених позовних вимог, вислухавши
позивачку, представника відповідача,
дослідивши та оцінивши всі докази в їх
сукупності, вважає, що позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає до
задоволення в силу наступного.

У пункті 1 ст.3 КАС України зазначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб»єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

Встановленому судом факту
відповідають адміністративно-правові
відносини, що виникають з приводу
захисту прав фізичної особи у сфері
публічно-правових відносин від
порушень суб»єкта, який здійснює
владні управлінські функції .

До даних правовідносин слід
застосувати ст.ст.6, 17 КАС України,
відповідно до яких завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень суб»єкта, який здійснює
владні управлінські функції і до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб"єктів владних
повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення, і ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена КАС
України. До компетенції
адміністративних судів віднесено
публічно-правові спори, в яких
позивачами є особи, на захист прав,
свобод та інтересів яких подано
адміністративний позов до суб»єкта
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності. Суд
може визнати дії чи бездіяльність
суб"єкта владних повноважень
протиправними. При вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб"єкта владних повноважень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень; зобов"язання
відповідача вчинити певні дії;
стягнення з відповідача коштів. Суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб"єкта владних
повноважень.

Вибір громадянами способу захисту
своїх прав і свобод від порушень та
протиправних посягань гарантовано
ст.43,ч. 4 ст.55, ст.124 Конституції України,
відповідно до яких кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань
та закріплено статтями 7, 12 Загальної
декларації про права людини, ст. 13
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, що згідно зі статтею 9
Конституції України є складовою
національного законодавства.

Для вирішення спору у справі суд
застосовує положення Законів України
«Про державну службу», «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», Постанову Кабінету
Міністрів України «Про обчислення
стажу державної служби» від 03.05.1994 року,
Постанову Кабінету Міністрів України
«Про обчислення середньої заробітної
плати (доходу,грошового забезпечення)
для розрахунку виплат за
загальнообов»язковим державним
соціальним страхуванням» від 26.09.2001
року за №1266, Постанову Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» від 25.11.2005 року, ст. 18 КАС
України .

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, позивачці,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 57
років і як особа, що досягла пенсійного
віку, звернулась до Управління
Пенсійного Фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області за нарахуванням пенсії за
віком. На момент досягнення пенсійного
віку, 10 років перебувала на посаді
начальника відділу бухгалтерського
обліку в Городищенському районному
центрі зайнятості, яка віднесена до
категорії посад державного службовця.
Вважаючи, що пенсія була нарахована їй
не в повному обсязі, 28 листопада 2013 року
звернулася із заявою до УПФУ в
Городищенському районі про включення
до заробітної плати для обчислення
пенсії сум матеріальної допомоги
(а.с.17), надавши про це відповідну
довідку (а.с.13-15). У перерахунку пенсії
їй було відмовлено та запропоновано
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону
України «Про державну службу» на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для жінок - не менш 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менш 10-ти років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менш 20-ти
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2,
стаж державної служби позивачки
становить 10 років 06 місяців.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивачка перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Городищенському районі з 31.05.2011 року та
отримує пенсію у відповідності до
Закону України «Про державну службу».
Згідно довідки Городищенського
районного центру зайнятості про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 28.11.2013 року за
№01-17/2560, до довідки, а саме у графу
розмір заробітної плати позивачки,
включено матеріальну допомогу на
оздоровлення та матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань.

На звернення позивачки до відповідача
із заявою про перерахунок пенсії з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на соціально-побутові
питання від 28 листопада 2013 року (а.с.17),
їй було відмовлено з посиланням на те,
що дані види виплат не включаються до
складу заробітної плати (а.с.18-19).

Як вбачається з довідок про складові
заробітної плати, що подаються для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
від 28.11.2013 року за №01-17/2560, виданих
Городищенським районним центром
зайнятості, до складових заробітної
плати позивачки, з яких справлялися
страхові внески на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування, входили
й інші виплати, які складались з
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Як передбачено ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці, на які згідно до вимог Закону
України «Про збір на обов`язкове
державне пенсійне страхування»,
нараховується збір на обов`язкове
державне пенсійне страхування в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, яка діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно до ст.41 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: 1) суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких, згідно із
цим Законом були фактично обчислені та
сплачені страхові внески до Пенсійного
фонду в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються страхові внески; 2) суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов`язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Виходячи з цього, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично були нараховані та
сплачені внески або збір на обов`язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (доход)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Таким чином, враховуючи, що Управлінням
Пенсійного Фонду України в
Городищенському районі при
призначенні пенсії позивачці
відмовлено в перерахуванні
призначеної пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань у
відповідності до ст. ст. 37, 37-1 Закону
України «Про державну службу», слід
визнати відмову відповідача
протиправною та зобов`язати його
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням інших виплат за період з 01
січня 2013 року по 21 березня 2014 року в
сумі 5704,95 грн та подальшої виплати
пенсії з урахуванням інших виплат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлено шестимісячний
строк, якщо не встановлено інше, який
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Із пояснень позивачки та
матеріалів справи вбачається, що на час
призначення пенсії у грудні 2012 року у
довідку для нарахування пенсії їй не
були включені у інші виплати суми
нарахованих сум матеріальних допомог
на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань та за
вислугу років за 2011 та 2012 роки. Про
включення сум матеріальних допомог до
довідки про складові заробітної плати,
дізналася у листопаді 2013 року, а 03.03.2014
року звернулася до суду з даним
позовом, що надає суду підстави
вбачати, що про порушення своїх прав
позивачка дізналася саме у листопаді
2013 року .

Частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Аналізуючи
докази у справі, суд, приходить до
висновку, що відповідач не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування правомірності невиплати
позивачці належного розміру пенсії,
передбаченої Законом України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», як і доказів того, що
позивачка пропустила строк на
звернення до суду, не заперечуючи в
своїх поясненнях суду на факти
неодноразового звернення останньої з
приводу оскаржуваних обставин до
управління Пенсійного Фонду в
Городищенському районі Черкаської
області, як 28 листопада 2013 року, так і 03
грудня 2013 року та 12 грудня 2013 року.

Оскільки позивачка при зверненні з
даним позовом до суду сплатила судовий
збір в розмірі 1827 грн. 00 коп., що
підтверджується квитанціями від 11.03.2014
року за №45 та №3759, то, враховуючи
положення Закону України «Про судовий
збір» та ст.94 КАС України на її користь
з Державного бюджету України підлягає
стягненню судовий збір в сумі 1827 грн. 00
коп..

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 6, 14, 17, 18, 71, 94, 99 ,159-163, 167, 185, 186
КАС України, Законом України «Про
державну службу», Законом України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо призначення та індексації
пенсії»,-

постановив :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
Фонду України в Городищенському районі
Черкаської області про проведення
перерахунку пенсії та стягнення
невиплаченої пенсії в розмірі 5704, 95 грн.
- задоволити.

Визнати відмову Пенсійного Фонду
України в Городищенському районі
Черкаської області щодо перерахунку
пенсії з урахуванням інших виплат та
подальшої її виплати ОСОБА_2 -
протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України в Городищенському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням інших виплат за період з 01
січня 2013 року по 31 березня 2014 року в
сумі 5704,95 грн. та подальшої виплати
пенсії з врахуванням інших виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду повністю або
частково шляхом подачі апеляційної
скарги.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов»язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанову суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подала, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. М. Савенко