Справа № 814/4332/13-а
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року м.
Миколаїв Справа №
814/4332/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Брагар В.С.
розглянувши адміністративну справу в
порядку письмового провадження,

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доІнспекції з питань захисту прав
споживачів у Херсонській області, вул.
Белінського, 15, Херсон, 73000

провизнання протиправною та
скасування постанови від 19.07.2013р. №99,

ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Херсонській області
про визнання протиправною та
скасування постанови від 19.07.2013 року №
99 про накладення штрафу в розмірі 9087, 00
грн. за відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформацію про продукцію на державній
мові.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що постанова прийнята в
супереч діючому законодавству,
оскільки нею інформація споживачеві
була надана необхідна, доступна,
достовірна та своєчасна, регіональною
мовою згідно рішення Херсонської
обласної ради від 17.08.2012 року № 553, що
відповідає нормам Закону України «Про
засади державної мовної політики»,
також позивач зазначає, що визначення
розміру штрафу передбачено в
залежності від закупівельної вартості
товару, тобто ціни придбання, а не
вартості його реалізації.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, зазначивши, що споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, стосовно
продукції, яка підлягає обов'язковій
сертифікації, споживачеві повинна
надаватись інформація про її
сертифікацію, також інформація
споживачеві про товар повинна
надаватися згідно із законодавством
про мови, а саме поруч із текстом,
викладеним державною мовою, може
розміщуватися його переклад іншими
мовами.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Справу розглянуто у письмовому
провадженні відповідно до ч.6 ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2012 року на адресу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Херсонвській
області надійшла скарга споживача
ОСОБА_2 № С - 652. В даній скарзі
зазначено, що у магазині роздрібної
торгівлі взяттям та шкіряними виробами
« Giardini» ТЦ «Адмірал», споживачка мала
намір придбати товар, однак через
відсутність необхідної інформації про
товар, зокрема про виробника та
торгівельну марку, не змогла здійснити
вибір необхідного товару.

24.01.2012 року спеціалістами відповідача,
на підставі скарги споживача проведена
перевірка у магазині роздрібної
торгівлі взяттям та шкіряними виробами
«Giardini» ТЦ «Адмірал», фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1.

Вибірковим інспектуванням товару, який
перебував у реалізації встановлено
відсутність на державній мові
необхідно, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про товар, а
саме: дата виготовлення, найменування
та місцезнаходження виробника,
інформація про гарантійні зобов'язання
виробника на шкіряні вироби, чим
порушено п. 21 «Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування
населення на ринку споживачів товарів»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.06.2006 року № 833 (
далі Порядок) та п. 14, 16 Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами, затверджених наказом
Міністерства економіки України від
19.04.2007 року № 104 (далі Правила), а також
ст.. 14, 15 Закону України «Про захист прав
споживачів» від 12 травня 1991 року №
1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

Відповідачем складено акт перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів № 21 від 24.01.2013 року.

19.07.2013 року винесено постанову № 99 про
накладення штрафу в розмірі 9087, 00 грн.
за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформацію
про продукцію на державній мові.

Відповідно до ст. 15 Закону № 1023-XII,
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 6-1) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності;7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Стосовно продукції, яка підлягає
обов'язковій сертифікації, споживачеві
повинна надаватись інформація про її
сертифікацію.

Інформація споживачеві повинна
надаватися згідно із законодавством
про мови.

Продавець не звільняється від
відповідальності у разі неодержання
ним від виробника (імпортера)
відповідної інформації про товар.

Відповідно аналогічні вимоги
містяться у п. 21 Порядку та п. 16 Правил.

Відповідно до положень ст.. 26 Закону
України «Про основні засади державної
мовної політики» від 01.02.2014 року № 5029-VI
маркування товарів, інструкції про їх
застосування тощо виконуються
державною мовою і регіональною мовою
або мовою меншини. За рішенням
виробників товарів поруч із текстом,
викладеним державною мовою, може
розміщуватися його переклад іншими
мовами. Маркування товарів для
експорту виконується будь-якими
мовами.

Тобто виходячи із вище викладеного,
суду зазначає що посилання позивача на
рішення Херсонської обласної ради від
17.08.2012 року № 553 про надання російській
мові статусу регіональної мови на
території Херсонської області не
спростовують допущених ним порушень,
оскільки у будь - якому випадку
позивачем повинно бути забезпечено
доведення інформації до споживача, в
першу чергу, державної мовою, а вже
потім поруч із текстом, викладеним
державною мовою може бути викладено
переклад іншими мовами.

Справа про накладення стягнення за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію була розглянута
відповідачем за відсутності позивача.

Відповідно до п. 7 ст. 23 Закону № 1023-XII,
відповідальність відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Оскільки позивач на розгляд справи
накладення стягнення за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію не
прибув та відповідно не надав
відповідачу прибуткові документи, у
зв'язку з чим у відповідач не зміг
визначити об'єм та вартість партії
товару отриманого від реалізації,
відповідач при накладені штрафу
виходив із вартості реалізації товару.

Згідно п. 292.13 ст. 292 Податкового кодексу
України, дохід визначається на
підставі даних обліку, який ведеться
відповідно до статті 296 Податкового
кодексу України.

Відповідно в ст.. 296 Податкового кодексу
України, зазначено, що платники єдиного
податку першої і другої груп та
платники єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів. Форма книги обліку
доходів, порядок її ведення
затверджуються Міністерством фінансів
України. Ведення книги обліку доходів
не є звільненням такого суб'єкта від
обов'язку ведення обов'язкового обліку
доходів і витрат у розумінні положень
податкового законодавства.

Отже, твердження позивача, щодо
застосування до нього вимог ст. 23
Закону № 1023-XII в частині накладення
штрафу у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, є безпідставними.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі не підлягають
присудженою на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Роз'яснити сторонам строк і порядок
набрання цією постановою законної сили
та її оскарження.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути
оскаржено до суду апеляційної
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня проголошення/отримання її копії.
Апеляційна скарга подаються Одеському
апеляційному адміністративному суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд.

Суддя
В. С. Брагар