Справа № 816/429/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.Справа № 816/429/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014р.
по справі № 816/429/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області в якій , з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, просив суд
зобов'язати УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі відізвати з відділу
державної виконавчої служби
Лубенськуого міськрайонного
управління юстиції всі вимоги та
рішення щодо стягнення з ОСОБА_1
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування та утриматись
від прийняття таких документів надалі,
стягнути матеріальну шкоду у розмірі
2478,25 грн. , стягнути з УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі суму внесків на
загальнообов'язкове соціальне
страхування у розмірі 2896,69 грн., що
стягнуті з позивача за період з 01.12.2013
по 04.02.2014.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014р. у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення матеріальної шкоди
відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що судом першої інстанції
неповно з`ясовано обставини, що мають
значення для справи та порушено норми
матеріального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014 року
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, доводи сторін,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав для відкликання зазначених
вимог у органу Пенсійного фонду ,
оскільки УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі діяло на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, підстави для відшкодування
матеріальної шкоди також відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

Процедуру нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) страхувальниками, визначеними
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
нарахування і сплати фінансових
санкцій, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів органами
доходів і зборів визначає Інструкція
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затверджена наказом Міністерство
доходів і зборів України, від 09.09.2013 №455
(далі - Інструкція).

Пунктом 6.7 Інструкції визначено, що
вимога вважається відкликаною, якщо
вимога органу доходів і зборів про
сплату боргу скасовується чи
змінюється судом .

Згідно з пунктом 6.9 Інструкції, якщо
протягом наступного базового звітного
періоду платник наростив суми боргу, то
після проходження відповідної
процедури узгодження та оскарження
вимога подається до органу державної
виконавчої служби або до органів
Державної казначейської служби
України тільки на суму зростання боргу.
Якщо протягом наступних базових
звітних періодів платник повністю
погасив суми боргу, зазначені у вимозі,
що подана до органу державної
виконавчої служби або до органів
Державної казначейської служби
України, то орган доходів і зборів
подає до відповідного підрозділу
повідомлення про сплату боргу за
формою згідно з додатком 7 до цієї
Інструкції.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 11.02.2013р. УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі сформовано вимогу
№Ф-245 про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного
внеску у розмірі 3977,90 грн.

Позивач не погодився із зазначеною
вимогою оскаржив її до суду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.04.2013р., яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013р., визнано протиправною та
скасовано вимогу УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі про сплату боргу
від 11.02.2013 №Ф-245 .

30.04.2013р. позивач звернувся до УПФУ в м.
Лубнах та Лубенському районі із заявою
про припинення виконавчого
провадження та відкликання з
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
усіх вимог та рішень як таких, що були
винесені в порушенням чинного
законодавства.

На зазначену заяву УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі 07.05.2013р. надано
відповідь про відсутність підстав для
відкликання вимоги про сплату боргу.

16.10.2013р. позивач повторно звернувся до
УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі
із заявою про відкликання з виконавчої
служби Лубенського міськрайонного
управління юстиції виконавчих
документів, що призведе до припинення
виконавчих проваджень відносно
позивача.

22.10.2013р. УПФУ в м. Лубнах та Лубенському
районі на зазначену заяву надало
відповідь про відсутність підстав для
відкликання вимог про стягнення боргу .

У зв'язку зі скасуванням рішенням суду
вимоги №Ф-245 від 11.02.2013р. про стягнення з
позивача боргу у розмірі 3977,90 грн.,
27.08.2013р. УПФУ в м. Лубнах та Лубенському
районі цю вимогу з органу виконавчої
служби відкликало.

Станом на 31.12.2013р. борг позивача
становить 3935,77 грн., а саме штрафна
санкція за неподання звіту за 2011-2012
року - 170,00 грн., єдиний соціальний
внесок за 2011 рік - 4010,30 грн., єдиний
соціальний внесок за 2012 рік - 4572,42 грн.,
єдиний соціальний внесок за І та ІІ
півріччі 2013 року - 2388,06 грн.

Як вбачається з матеріалів справи , у
відділі ДВС Лубенського МРУЮ станом на
09.10.2013 року перебуває на виконанні
зведене виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в
м.Лубнах та Лубенському районі
грошових коштів по вимогам № 559 від
04.07.2012р.; № 245 від 22.02.2013р., № 245 від
08.05.2013р., № 245 від 25.07.2013р. та рішенням №
521 від 12.03.2013р., № 745 від 15.04.2013р.

Вимоги по зазначеному боргу
відповідачем не відкликались, оскільки
позивачем не оскаржувались та є
чинними.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підстави для відкликання
зазначених вимог у органу Пенсійного
фонду відсутні, тому позовні вимоги є
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимог про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 2478,25 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України
гарантовано право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної чи
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала; особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини; шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок непереборної сили,
відшкодовується у випадках,
встановлених законом; шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується у
випадках, встановлених цим Кодексом та
іншим законом (стаття 1166 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав
цивільно - правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної (
немайнової) шкоди підлягають :
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювана та
вини останнього в її заподіянні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
не доведено перед судом належними
доказами завдання вказаними діями
відповідача збитків (матеріальної
шкоди) в розумінні статей 22, 1166 ЦК
України, крім того , матеріалами справи
не встановлено протиправності дій,
бездіяльності чи рішень відповідача , а
тому позов в цій частині задоволенню не
підлягає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правомірність висновків
суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції погоджується
повністю із висновком суду першої
інстанції, так як обставини справи
встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення
ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, тому судове рішення не
підлягає скасуванню, апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014р.
по справі № 816/429/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 28.05.2014 р.