Справа № 816/1478/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1478/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представника позивача - Ляхов Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Дочірнього
підприємства Національної акціонерної
компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" про
стягнення коштів на погашення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2014 року Миргородська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" ( надалі по
тексту - ДП НАК "Надра України
"Миргороднафтогазрозвідка") про
стягнення коштів на погашення
податкового боргу із земельного
податку в сумі 23 553,49 грн., з податку на
прибуток в сумі 275 954,44 грн., з податку на
додану вартість в сумі 368 240,22 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Миргородська ОДПІ посилалась на те, що
за відповідачем рахується вказаний
податковий борг, який виник в
результаті несплати самостійно
визначених сум у відповідних
податкових деклараціях за 2013-2014 роки.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Миргородською ОДПІ винесено
податкову вимогу №21 від 21.02.2012 року, яку
відповідачем отримано 21.02.2012 року, що
підтверджується підписом на корінці
вимоги.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим та
набуло статусу податкового боргу.
Оскільки відповідачем вимогу
Миргородської ОДПІ залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча у справі
наявні докази, що він належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, причини неявки суду
не повідомив, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про
відкладення чи розгляд справи без
участі його уповноваженого
представника не надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що ДП НАК "Надра України
"Миргороднафтогазрозвідка"
(ідентифікаційний код - 01431676 )
зареєстроване як юридична особа у
встановленому законом порядку 20.02.2003
року та перебуває на податковому
обліку з 24.02.2003 року за №14. (а.с.7-10 )

Згідно із даними Миргородської ОДПІ,
за відповідачем рахується борг з
земельного податку з юридичних осіб в
сумі 23 553,49 грн., який виник у зв'язку з
несплатою самостійно визначених
зобов'язань у податкових деклараціях з
плати за землю (земельний податок та
/або орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності )
№ від 08.02.2013 року , № від
12.02.2014 року.

Крім того, за відповідачем рахується
борг з податку на прибуток підприємств
в сумі 275 954,44 грн., який виник у зв'язку з
частковою несплатою поточних
зобов'язань в сумі 275 121 грн. самостійно
визначених платником податків у
податкові декларації по прибутку
підприємств № від 07.02.2013 року та
нарахованої на підставі ст.129
Податкового кодексу України пені в
сумі 833,44 грн.

Також за відповідачем рахується
податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 368 240,22 грн., який виник в
результаті несплати поточних
зобов'язань в сумі 347 378 грн., самостійно
визначених відповідачем у податкових
деклараціях з ПДВ № від 18.07.2013
року, № від 19.08.2013 року, № від
19.09.2013 року, № від 21.10.2013 року,
№ від 19.11.2013 року, від 19.12.2013
року, від 17.01.2014 року, № від
20.02.2014 року, № від 20.03.2014 року. та
нарахованої пені в сумі 20 862,22 грн.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України,
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частинами
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56, ст. 54
Податкового Кодексу України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, а сума грошового
зобов'язання самостійно визначена
платником податків та зазначена у
податковій декларації вважається
узгодженою

Відтак, грошові зобов'язання в
загальній сумі 667 748,15 грн. є
узгодженими.

Разом з тим, в порушення вказаних норм,
відповідач свого обов'язку не виконав,
суму самостійного обрахованого
грошового зобов'язання у встановлений
законом строк не сплатив.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Згідно з п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового
кодексу України встановлено, що після
закінчення встановлених строків
погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

З огляду на викладене, вищезазначені
грошові зобов'язання набули статусу
податкового боргу та підлягають
оплаті відповідачем до бюджету .

В силу пункту 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Миргородською ОДПІ винесено
податкову вимогу №21 від 21.02.2012 року на
суму 14 986,45 грн., яку відповідачем
отримано 21.02.2012 року, що
підтверджується підписом на корінці
вимоги.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив , таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим, набуло статусу
податкового боргу та підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ДП НАК
"Надра України
"Миргороднафтогазрозвідка" виконано
не було, суму узгодженого грошового
зобов'язання в розмірі 667 748,15 грн. до
бюджету не сплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
контролюючим органам надано право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частин та з
інших підстав.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України, стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, які його обслуговують,
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно довідки Миргородської ОДПІ, за
відповідачем рахуються відкриті
рахунки у фінансово - кредитних
установах . (а.с. 11-13)

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни, передбачені законодавством,
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 667 748,15 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з розрахункових рахунків
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" () :

- на користь місцевого бюджету м.
Миргорода кошти на погашення
податкового боргу із земельного
податку в сумі 23 553,49 грн. (двадцять три
тисячі п'ятсот п'ятдесят три гривні
сорок дев'ять копійок) ;

- на користь Державного бюджету України
кошти на погашення податкового боргу з
податку на прибуток в сумі 275 954,44 грн.
(двісті сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят чотири гривні сорок чотири
копійки) та з податку на додану
вартість в сумі 368 240,22 грн. (триста
шістдесят вісім тисяч двісті сорок
гривень двадцять дві копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 13
травня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков