Справа № 814/4214/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4214/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Миколаївський
домобудівельний комбінат» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва до Публічного акціонерного
товариства «Миколаївський
домобудівельний комбінат» про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України (далі УПФ) в Ленінському
районі м. Миколаєва звернулось до
адміністративного суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
(далі ПАТ) «Миколаївський
домобудівельний комбінат» про
стягнення заборгованості фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
18 378,20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що відповідач не відшкодував
витрати на виплату та доставку пенсії
за період з 01 липня 2013 року по 31 серпня
2013 року відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року позов - задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївський
домобудівельний комбінат»
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій в розмірі 18 378,20 грн. на
користь УПФ України в Ленінському
районі м. Миколаєва.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Миколаївський домобудівельний
комбінат» ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ПАТ «Миколаївський
домобудівельний комбінат»,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ПАТ «Миколаївський домобудівельний
комбінат» зареєстрований як юридична
особа та є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Колишнім працівникам відповідача були
призначені пенсії на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від, як наслідок
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» витрати на виплату та
доставку таких пенсій є об'єктом
оподаткування для платників збору.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач, як
платник збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та юридична
особа, працівники якого вийшли на
пільгову пенсію, зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за Законом України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування».

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства, Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі ПАТ
«Миколаївський домобудівельний
комбінат» вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з задоволенням
позовних вимог у повному обсязі,
оскільки позивачем не підтверджено
реальний факт понесення витрат
пенсійним фондом.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсій за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому,
зберігається порядок витрат на виплату
і доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що об'єктом
оподаткування для збору податків,
визначених п.п.1,2 ст. 1 цього Закону (а це
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують найману працю; філії,
відділення та інші відокремлення
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташованої на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на доплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 4 вказаного Закону встановлено
ставки збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 100
відсотків відданого об'єкта
оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України №21-1 від 19
грудня 2003 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №64/8663
від 16 січня 2004 року.

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», зокрема, 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих
положень Закону застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до п.6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
у повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на позивача,
а відповідач зобов'язаний здійснити
відшкодування зазначених витрат в
розмірах, визначених позивачем,
підставою для відшкодування вказаних
сум є розрахунок цих витрат, який
надсилається відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач має перед позивачем борг по
відшкодуванню витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку
пільговий пенсій за період з 01 липня 2013
року по 31 січня 2013 року в сумі 18 378,20 грн.,
що підтверджується Розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій.

Колегія судді не приймає доводів
апелянта щодо недостовірності
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, оскільки
вони здійснені відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності як платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування мають сплачувати збір у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, якими є фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
пенсіонерам, які працювали на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці.

Кожен роботодавець зобов'язаний
відшкодовувати державі, в особі
Пенсійного фонду України, фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, що зумовлюється
шкодою, заподіяною здоров'ю
працівників шкідливими та важкими
умовами праці, відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

Порядок та механізм відшкодування
витрат на доставку і виплату пільгових
пенсій, визначений пп.6.2 п. 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України №
21-1 від 19 грудня 2003 року, було
запроваджено з 1996 року, аналогічний
механізм був передбачений Інструкцією
№11-1 від 06 вересня 1996 року про порядок
обчислення і сплати підприємствами
установами, організаціями та
громадянами страхових внесків до
Пенсійного фонду України, а також
обліку надходження і витрачання його
коштів, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України 06
вересня 1996 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24 вересня
1996 року за №550/1575.

Положення п.п.6.2. п.6 Інструкції не
встановлюють інший порядок
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій ніж той, що
був передбачений до введення в дію цієї
Інструкції.

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення з
відповідача на користь пенсійного
фонду заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б» - «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» 2 у загальному
розмірі 18 378,20 грн.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський домобудівельний
комбінат» залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв