Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/55893/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Амєлін С.Є., Олексієнко М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим та Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
10.06.2010р. та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20.07.2011р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань у м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення суми, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
до суду із позовом про стягнення витрат
по виплаті та доставці пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві в розмірі 1743,99
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.06.2010р., яка
залишена без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20.07.2011р.,
позов задоволено частково, стягнуто
суму витрат на виплату та доставку
пенсії по інвалідністю внаслідок
нещасного випадку на виробництві в
сумі 279 грн 72 коп, в задоволенні решти
позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Також, з такими рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційні скарги в межах наведених у
них доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що вони не підлягають
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до положення статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Згідно пункту 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - порядок),
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України, правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України "Про пенсійне
забезпечення", "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
інших нормативно-правових актів, а
саме:сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій
визначають органи Пенсійного фонду на
підставі Граничних тарифів на основні
послуги зв'язку, затверджених наказом
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 07.06.2002р. № 120
та зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 19.07.2002р. за № 595/6883.

Судами встановлено, що відповідачем не
було прийнято до заліку та не
перераховано позивачу витрати
понесені позивачем на виплату та
доставку державної адресної допомоги,
підвищення пенсії, щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття та
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
згідно положень статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
статті 81 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пункту 4 Порядку -
витрати понесені позивачем на виплату
та доставку щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття та
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
відшкодовується за рахунок
відповідача.

Відмовляючи у задоволенні решти
позову, суд першої інстанції, з чим
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що згідно положень статті 6 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», статей
21, 25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» державна адресна
допомога та підвищення пенсії,
передбачені постановами КМ України №265
та №198, не відносяться до страхових
виплат, передбачених
загальнообов'язковим державним
страхуванням від нещасних випадків, а
тому не повинні виплачуватись за
рахунок коштів відповідача.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційних скарг
висновки судів не спростовують і є
безпідставними, оскільки щомісячна
державна адресна допомога та
підвищення пенсії, призначені та
виплачені управлінням Пенсійного
фонду України відповідно до постанов
КМ України №265 та №198 не є виплатами, що
підлягають фінансуванню згідно статті
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

В свою чергу, вимога про відшкодування
відповідачем витрат понесених
позивачем на виплату та доставку
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття та пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві є законною та такою, що
відповідає положенням Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційні скарги слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим та Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.06.2010р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20.07.2011р. у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань у м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення суми - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.Є. Амєлін

М.М. Олексієнко