Справа № К/800/53593/13
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року м. Київ
К/800/53593/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Мороз Л.Л., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31 липня
2013року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013року

у справі №820/4886/13-а

за позовом Відділу освіти
Чугуївської районної державної
адміністрації

Харківської області

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю

у Харківській області

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року Відділ освіти
Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області
(далі по тексту Відділ освіти)
звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області (далі по тексту
Інспекція ДАБК), яким просив визнати
незаконною та скасувати постанову
відповідача від 30.05.2013 року № 788-П про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31 липня
2013року у справі №820/4886/13-а, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року у зазначеній
справі, позовні вимоги задоволено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
обґрунтованості позивачем своїх вимог,
оскільки в процесі розгляду справи не
знайшов своє підтвердження факт
вчинення Відділом освіти
правопорушення, передбаченого
підпунктом 1 пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553
(далі по тексту Порядок),
відповідальність за яке встановлена
пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Інспекція ДАБК
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
вищезазначені судові рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відділ освіти подав до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошував на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України. Позивач
просив залишити касаційну скаргу без
задоволення, рішення судів попередніх
інстанцій - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що листом від 22.04.2013 року
за вих. № 7/20-2534 Інспекцією ДАБК
направлено на адресу позивача
повідомлення про проведення у період з
14.05.2013 року по 24.05.2013 року планової
перевірки об'єкту - "Реконструкція
навчально-виховного комплексу
Харківська обл., Чугуївський р-н, с.
Коробочкине, вул. Жовтнева, 132 А".

16.05.2013 року Інспекцією ДАБК складено
акт-788А про недопущення посадових осіб
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій. Із зміст
акту вбачається, що начальник
господарчої групи відділу освіти
Тимошенко М.М. не допустила посадових
осіб Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкт, чим порушила положення пункту 1
частини четвертої статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та підпункту 1 пункту 11
Порядку.

Відповідачем складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 16.05.2013 року.

16.05.2013 року Інспекцією ДАБК прийнято
припис № 788-П про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким зобов'язано усунути встановлені
порушення в строк до 16.06.2013 року.

Постановою про накладення штрафу у
сфері містобудівної діяльності № 788-П
від 30.05.2013 року, Відділ освіти визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого пунктом 2 частини 6
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", та
накладено штраф у сумі 11 470 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджене оскаржене позивачем
рішення відповідача, йому надано
юридичну оцінку.

Відповідно до пункту 9 Порядку,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Згідно пункту 14 Порядку, суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Частиною 4 статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання
приписи;

10) здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо- та відеотехніки.

У відповідності з нормою пункту 13
Порядку, суб'єкт містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право, зокрема, бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" передбачена
відповідальність за недопущення
посадових осіб центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій, у вигляді
штрафу в розмірі десяти мінімальних
заробітних плат.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
наголошує, що законодавчо не визначені
норми заборони на проведення перевірки
вимог у сфері містобудівної діяльності
при відсутності суб'єкта
містобудування або його представника.
Пунктом 13 Порядку встановлено право
суб'єкта містобудування бути присутнім
під час здійснення перевірки.

Отже, висновки судів попередніх
інстанцій про відсутність в діях
позивача правопорушення,
передбаченого підпунктом 1 пункту 11
Порядку, є законними та обґрунтованими.

Інспекція ДАБК в касаційній скарзі
посилається на можливість начальника
господарчої групи Відділу освіти
Тимошенко М.М. бути присутньою при
проведенні перевірки та не допускати
відповідача на об'єкт "Реконструкція
навчально-виховного комплексу
Харківська область, Чугуївський район,
с. Коробочкине, вул. Жовтнева, 132А" для її
проведення, оскільки начальника
господарчої групи перебувала на
амбулаторному лікуванні. Дана
обставина не може вплинути на
обґрунтованість висновків судів.

В мотивувальних частинах судових
рішень окружного та апеляційного
адміністративних судів містяться
роз'яснення з приводу доказів наданих
позивачем та відповідачем, визнання
одних та відхилення інших, зокрема щодо
неможливості Інспекцією ДАБК надати
доказ присутності Тимошенко М.М. на
об'єкті перевірки 16.05.2013 року.

Вказане вище спростовує посилання в
касаційній скарзі на порушення судами
вимог частини 2 статті 86 та частини 6
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України.

З огляду на викладене рішення судів
попередніх інстанцій про незаконність
оскаржуваного рішення відповідача
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.

В обґрунтування касаційної скарги
Інспекцією ДАБК фактично покладені
доводи апеляційної скарги, які
зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області - відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року у справі №820/4886/13-а
- залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: