Справа № 755/27774/13-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П..

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
адміністративну справу за
адміністративним позовом: ОСОБА_1 до
інспектора ДПС 2 взводу 2 батальйону ДПС
полку ДПС ДАІ підпорядкованого ГУМВС
України в м. Києві старшого сержанта
міліції Тимошенка Василя Івановича про
визнання протиправної та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення ПДР, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення від 23.10.2013 року, серія
АВ2 № 596179, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: постанову
у справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 011573 від 23
жовтня 2013 року визнати недійсною та
скасувати протокол про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 № 596179 щодо нього закрити, за
відсутністю в його діях складу такого
правопорушення; зобов'язати управління
ДАІ викреслити з відповідної бази
даних запис про здійснення ним
правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він 23 жовтня 2013 року
о 13 годині 20 хвилин на власному
автомобілі DACIA, д/н НОМЕР_1 рухався по
вул. Володимирський проїзд, перетнувши
перехрестя з вул. Мала Житомирська був
зупинений інспектором Тимошенко В.І.
який заявив, що він не виконав вимогу
дорожнього знака «Проїзд без зупинки
заборонено» на його зауваження, що він
виконав усі вимоги перетину перехрестя
згідно ПДР України не реагував.
Інспектором Тимошенко В.І. був
складений Протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 596179. Постановою інспектора серія
АА2 №011573 по справі про адміністративне
правопорушення від 23 жовтня 2013 року
його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 Кодексу України про
адміністративне правопорушення, було
накладено адміністративне
правопорушення стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Згідно ст. 255 КУпАП установлені на те
посадові особи органів внутрішніх
справ мають право складати протоколи
про адміністративні правопорушення
передбачені ч. 3 та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Але
інспектор поза межі своєї компетенції
склав протокол серія АВ2 № 596179 про
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. При
складанні протоколу інспектор порушив
ст. 245 та ст. 251 КУпАП «про всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
справи, а також відсутні докази в
справі, в тому числі немає свідків,
згідно зробленого в протоколі запису.
Згідно Правил дорожнього руху України
«если непосредственно перед
перекрестком установлен знак ч. 2 (проез
без отсановки запрещен), то ему должен
предшествовать знак 2.1 (устипи дорогу) с
табличкой 7.1.2. (растояние до обьекта)
ПДД». У даному випадку цього знака не
має, і знак ч. 2 вказує «на
предоставление преимущества в
движении» и не более, згідно терміну
«стоянка» ст. 8 ПДД.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, в якій підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
справу розглядати у його відсутність.

Відповідач інспектор ДПС 2 взводу 2
батальйону ДПС полку ДПС ДАІ
підпорядкованого ГУ МВС України в м.
Києві сержант міліції Тимошенко В.І. в
судове засідання не з'явився, про дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причину неприбуття, розгляд
справи не відкладається, справу може
бути вирішено на підставі наявних у
справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази в їх
сукупності приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС
України, місцевим загальним судом як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Рішення відповідача - постанова
про притягнення до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, 23 жовтня 2013 відповідачем
Тимошенко В.І. було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 596179, згідно якого ОСОБА_1 23
жовтня 2013 року о 13 годині 20 хвилин в м.
Києві, керуючи автомобілем по вул.
Володимирській проїзд на перехресті з
вул. Мала Житомирська не виконав вимогу
дорожнього знаку «Проїзд без зупинки
заборонено» проїхав не зупинившись.

23 жовтня 2013 року відносно позивача
відповідачем ОСОБА_4 було ухвалено
постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно
наведеної постанови, ОСОБА_1 23 жовтня 2013
року о 13 годині 20 хвилин в м. Києві,
керуючи автомобілем «Дачя», д/н НОМЕР_1
по вул. Володимирській проїзд на
перехресті з вул. Мала Житомирська не
виконав вимогу дорожнього знаку
«Проїзд без зупинки заборонено»
проїхав не зупинившись.

Зазначена постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП,
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно ст. 256 КпАП України, у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я
по-батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягується
до адміністративної відповідальності;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Протокол
підписується особою, яка його склала і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Згідно ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Крім того,
суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у ньому
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. Проте, в
даному адміністративному позові
відповідач не надав доказів, які б
спростували пояснення та докази надані
позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачем, суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
його дій під час винесення постанови
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
не надано доказів на яких ґрунтується
висновок (постанова) про вчинення
особою - ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не
можу бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку встановленому законом.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами
адміністративного впливу проводяться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності до закону.

Як роз`яснено в п 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення. Дана вимога також
порушена відповідачем при винесенні
оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, діючи в межах наданих
адміністративному суду повноважень,
враховуючи, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина у сфері
публічно-правових відносин від
порушень суб'єкта владних повноважень,
а також враховуючи, що питання що
нормами Кодексу України про
адміністративні правопорушення
України та Кодексу адміністративного
судочинства не передбачено визнання
недійсним рішення суб'єкта владних
повноважень, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про скасування
постанови серії АА2 № 011573 від 23 жовтня
2013 року в справі про адміністративне
правопорушення.

Щодо позовних вимог позивача про
скасування протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2№ 596179, то дані вимоги позивача не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Разом з тим, протокол про
адміністративне правопорушення не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в контексті п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
оскільки в ньому не реалізується
компетенція його видавця шляхом
встановлення прав і обов'язків для
інших суб'єктів, у зв'язку з чим дані
вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про
закриття провадження в справі про
адміністративне правопорушення, то
останні не підлягають задоволенню,
оскільки провадження в справі про
адміністративне правопорушення може
бути закрито лише під час розгляду
справи в порядку КУпАП, а не в порядку
КАС України, відповідно до якого
вирішуються спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності. Крім того,
суд не вправі зобов'язувати Управління
ДАІ, як сторону, яка не брала участі у
справі, вчиняти дії щодо видалення
запису про здійснення правопорушення
позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 251, 256, 283, 284, 288 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, п.
2 ч. 1 ст. 18, ст.ст. 71, 159, 161, 162, 163, 171-2
Кодексу адміністративного
судочинства, -

П О С Т А НО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС 2 взводу 2 батальйону ДПС
полку ДПС ДАІ підпорядкованого ГУМВС
України в м. Києві старшого сержанта
міліції Тимошенка Василя Івановича про
визнання протиправної та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення ПДР, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення від 23.10.2013 року, серія
АВ2 № 596179- задовольнити частково.

Постанову серії АА2 № 011573 від 23 жовтня
2013 року по справі про адміністративне
правопорушення, ухвалену відносно
ОСОБА_1 інспектором ДПС 2 взводу 2
батальйону ДПС полку ДПС ДАІ
підпорядкованого ГУМВС України в м.
Києві старшого сержанта міліції
Тимошенка Василя Івановича, про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності і
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
гривень - скасувати.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: