Справа № 2а-18809/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Чаку
Є.В.

суддів
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області на
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 07 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 07 червня 2011 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив його скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Оскільки апеляційна скарга
подана на рішення суду першої
інстанції, прийняте в порядку
скороченого провадження, то колегія
суддів приходить до висновку про
розгляд справу у порядку письмово
провадження у відповідності до п. 3) ч. 1
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
позивач є інвалідом ІІ групи і має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни-інвалідів війни.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 400
процентів мінімальної пенсії за віком,
II групи - 350 процентів мінімальної
пенсії за віком, III групи - 200 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Проте, Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» було внесено
зміни у ч. 4 ст. 13 вказаного Закону та
викладено її в редакції, яка
передбачає, що інвалідам війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам I групи
- у розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 4 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у вищезазначеній
редакції діють з 01 січня 2006 року та по
даний час.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, піддягає застосуванню до
спірних правовідносин, перевагу слід
надавати тій з них, що прийнята пізніше.
У даному випадку пізніше прийняті
норми Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

У зв'язку з цим, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 щодо здійснення
перерахунку і виплати підвищення до
пенсії у розмірі 350 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до ч. 4 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», оскільки відповідачем
проводиться виплата підвищення в
розмірі 40% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
тобто у повній відповідності до
вищенаведеної ч.4 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позову, а тому апеляційну скаргу УПФУ в
м. Фастові необхідно задовольнити, а
постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області - скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити, оскільки
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
Київської області задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 07 червня 2011
року скасувати та постановити нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог позивача.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.