Справа № 812/9522/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравцова Н.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року справа №812/9522/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Шахтобудівне
управління № 2» на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у справі № 812/9522/13-а за позовом
Закритого акціонерного товариства
«Шахтобудівне управління № 2» до
Відділу державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції про скасування постанови про
арешт коштів боржника від 18.09.2013 року
ВП № 38550251 та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.11.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом про
скасування постанови Відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції від 18.09.2013 року про арешт коштів
боржника в сумі 47170,30 грн. та зобов'язати
відповідача зняти арешт з коштів
позивача на вказану суму.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у справі № 812/9522/13-а у задоволенні
позовних вимог Закритого акціонерного
товариства «Шахтобудівне управління
№ 2» відмовлено повністю.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
посилається на ст. 4, 6 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV від
21.04.1999 року та зазначає, що відповідач,
отримавши лист позивача від 26.06.2013
року, всупереч вимогам Закону № 606 не
прийняв постанови про зупинення
виконавчого провадження або його
закриття, натомість продовжував
вчиняти протиправні дії стосовно
позивача.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ухвалою
Луганського окружного
адміністративного суду від 22 травня
2013 року у справі № 812/3081/13-а, заяву
Закритого акціонерного товариства
«Шахтобудівне управління № 2» про
розстрочення виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області до Закритого акціонерного
товариства «Шахтобудівне управління №
2» про стягнення боргу по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсії за списком № 2 у сумі
47170,30 грн. за період з 01.12.2012 року по
25.03.2013 року - задоволено. Розстрочено
виконання постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
29 квітня 2013 року у справі № 812/3081/13-а у
сумі 47170,30 грн. за період з 01.12.2012 року по
25.03.2013 року строком на три місяці
починаючи з 01 травня 2013 року по 31 липня
2013 року включно, шляхом сплати
заборгованості рівними частинами по
15723,43 грн. щомісячно та сплатою у липні
2013 року заборгованості в сумі 15723,44 грн.
(а.с. 6-7).

18.06.2013 року на виконання до Відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції надійшов виконавчий лист №
812/3081/13-а від 29.04.2013 року, який видано
Луганським окружним адміністративним
судом, про стягнення з ЗАТ
«Шахтобудівне управління № 2» на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області заборгованості у сумі 47 170,30
грн.

19.06.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження ВП № 38550251 з примусового
виконання вказано виконавчого листа. У
вказаному листі було постановлено
боржнику добровільно сплати
заборгованість у строк семи днів з
моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Вказану постанову отримано позивачем
25.06.2013 року (а.с. 22).

26.06.2013 року позивачем було направлено
на адресу відповідача лист від 26.06.2013
року № 65, яким повідомлено, що 22.05.2013
року ухвалою суду було розстрочено
виконання судового рішення про
стягнення боргу в сумі 47 170,30 грн.
строком на три місяця з травня по
липень 2013 року. Борг за травень 2013 року
в сумі 15 723,44 грн. сплачено. На
підтвердження сплаченої суми в розмірі
15 723,44 грн. позивач надав платіжні
доручення № 55 від 20.05.2013 року на суму
5000,00 грн.; № 56 від 22.05.2013 на суму 6804,86
грн.; № 59 від 31.05.2013 на суму 3918,58 грн.
(а.с. 5-8).

18.09.2013 постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції у ВП № 38550251 було накладено
арешт на кошти боржника, що містяться
на рахунках: № 301, № 301, та всі
інші рахунки в ПАТ «Енергобанк», МФО
300272 ЗАТ «Шахтобудівне управління № 2».
Згідно супровідного листа від 26.09.2013
року за вих. № 18488 копія постанови була
направлена сторонам виконавчого
провадження (а.с. 9, 10, 11).

Після отримання вказаної копії
постанови позивач 21.10.2013 року за вих. №
99 спрямував лист на адресу виконавчої
служби, в якому повідомив про те, що
листом від 26.06.2013 року він повідомляв
відповідача про надання судом
розстрочки на погашення боргу на
травень-липень 2013 року. Крім того,
позивач повідомив про повне погашення
розстроченого на підставі ухвали суду
боргу, що підтверджується платіжними
дорученнями № 67 від 02.07.2013 року; № 71 від
11.07.2013 року; № 78 від 22.07.2013 року (а.с. 12,13).

24.10.2013 року у зв'язку з документальним
підтвердженням боржника про повне
виконання рішення суду відповідачем
прийнята постанова про зняття арешту з
коштів боржника (а.с. 52).

24.10.2013 року відповідачем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с. 27).

Суть спору полягає у
правомірності прийняття постанови від
18.09.2013 року про арешт коштів боржника
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції.

Суд першої інстанції
відмовляючи у задоволенні позову,
послався на ту обставину, що позивачем
не було у визначений частиною 5
статті 12 Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року
(далі Закон № 606) своєчасно повідомлено
державного виконавця про повне
погашення заборгованості, стягнутої за
рішенням суду чи про наявність ухвали
суду про розстрочення сплати боргу.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
позивача з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 7 статті 12 Закону № 606 особи,
які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 606
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження.

Частиною 4 ст. 36 Закону № 606
встановлено, що рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 37 Закону № 606
передбачено обов'язкове зупинення
виконавчого провадження у разі надання
судом, який видав виконавчий документ,
відстрочки виконання рішення.

Пунктом 3.4.3. Інструкції з організації
примусового виконання рішення, яка
затверджена наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року,
передбачено, що у разі пред'явлення до
виконання виконавчого документа, за
яким надана розстрочка виконання,
виконавче провадження відкривається в
частині, за якою сплинув строк сплати.
Постанова про стягнення виконавчого
збору в такому разі виноситься у
розмірі десяти відсотків суми, яка
підлягає примусовому стягненню.

Отже, за приписами ч. 4 ст. 257 КАС
України, примусове виконання судових
рішень в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження». Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішується
судом, якщо інше не встановлено
законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.06.2013 року позивач, отримавши 25.06.2013
року копію постанови про відкриття
виконавчого провадження, наступного
дня повідомив виконавчий орган -
відповідача у справі - про наявність
ухвали суду стосовно розстрочення
виконання постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2013 року, виконавчий лист за якою
знаходився на виконанні у відповідача.
Крім того позивач повідомив про
часткову сплату боргу та на
підтвердження чого надав копії
платіжних доручень. Даний факт
підтверджується штампом відповідача
на копії повідомлення з позначенням
дати - 26.06.2013 року, тобто, точно виконав
обов'язок, зазначений у ч. 5 ст. 12 Закону
№ 606 (а.с. 5,8).

Але відповідач всупереч нормам Закону
№ 606 не провів жодних дій по зупиненню
примусового виконання. Більше того,
виніс постанову про арешт коштів
боржника коли судове рішення було
виконано з урахуванням ухвали суду про
розстрочення стягнутого боргу.

Суд першої інстанції мотивував
відмову у задоволенні позову і тим, що
на момент розгляду справи відповідач
прийняв постанову про зняття арешту з
коштів позивача і тому відсутні
підстави вважати порушеними його
права.

З таким твердженням суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися через те, що права позивача
були порушені саме на час прийняття
оспорюваної постанови державної
виконавчої служби і негативні
наслідки від неправомірного рішення
суб'єкта владних повноважень
спричиняються саме від часу прийняття
такого рішення. А прийняття постанови
про зняття арешту з коштів позивача
тільки підтверджує незаконність дій
відповідача.

Оскільки постанова про зняття
арешту з коштів боржника була прийнята
24.01.2013 року, тобто до виникнення спору в
суді, і відсутні правові наслідки від
її винесення, в цій частині позовні
вимоги про зобов'язання вчинити певні
дії задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про правомірність прийняття
відповідачем постанови про арешт
коштів боржника є хибним, оскільки
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції при винесені оскаржуваної
постанови діяв всупереч вимогам Закону
№ 606.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції
судове рішення постановлене з
частковим порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для скасування
судового рішення, оскільки доводи
апеляційної скарги є слушними.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3 ч. 1 ст.
198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства
«Шахтобудівне управління № 2» у
справі № 812/9522/13-а - задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 лютого
2014 року у справі № 812/9522/13-а -
скасувати.

Позовні вимоги Закритого акціонерного
товариства «Шахтобудівне управління №
2» до Відділу державної виконавчої
служби Стахановського міського
управління юстиції про скасування
постанови про арешт коштів боржника
від 18.09.2013 року ВП № 38550251 та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Стахановського
міського управління юстиції про арешт
коштів, що містяться на рахунках
Закритого акціонерного товариства
«Шахтобудівне управління № 2» від
18.09.2013 року ВП № 38550251 в сумі 47170,30 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді
І.В. Юрко

А.А. Блохін