Справа № К/9991/31614/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/31614/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ровеньки Луганської
області на постанову Ровеньківського
міського суду Луганської області від 2
лютого 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернулась
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона є дружиною
померлого постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліда 3 групи, а тому за правилами
статті 36 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) має право на одержання 50
процентів державної пенсії у зв'язку з
втратою годувальника передбаченої
статтею 54 Закону України від 28 лютого
1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), а
також щомісячної компенсації в разі
втрати годувальника, відповідно до
статті 52 Закону № 796-ХІІ у розмірі
кратному мінімальній пенсії за віком.

Стверджуючи, що розміри призначених і
виплачуваних їй пенсії та компенсації
не відповідають розмірам передбаченим
Законом № 796-ХІІ, і на відмову
відповідача привести їх у
відповідність з її вимогами, позивач
просила зобов'язати усунути зазначені
порушення, провівши відповідні
перерахунки пенсії з 25 червня 2010 року, а
компенсації з 18 січня 2010 року.

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області від 2 лютого 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року, позовні вимоги задоволено
частково, зобов'язано відповідача
призначити та виплатити позивачу
компенсацію, передбачену статтею 52
Закону № 796-ХІІ з 18 січня 2010 року, в
розмірах, встановлених цим Законом. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати і
відмовити в позові у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Судами встановлено, що позивач є
дружиною померлого ліквідатора
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліда ІІІ групи, одержує пенсію у
зв'язку з втратою годувальника та
щомісячну компенсацію на підставі
статей 52, 54 Закону №796-ХІІ у розмірах,
встановлених Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 р. №
530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Задовольняючи частково позов, суди на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що при обчисленні щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи передбаченої статтею 52
Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до статті 52 Закону № 796-ХІІ
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України та відповідно
до статті 53 цього Закону виплачуються
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку щомісячної компенсації
виступає мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно статті 28 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року
№ 523.

Ця Постанова була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсії
відповідають положенням статті 54
Закону України № 796-ХІІ.

Тому, суди правильно виходили із
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, а їх
висновок, що при розрахунку
компенсації передбаченої статтею 52
Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, є обґрунтованим.

Суди правильно виходили також з того,
що норми Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в частині змін до
Закону №796-ХІІ, не підлягають
застосуванню до даного спору, оскільки
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року вони визнані
неконституційними.

Окрім того, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Проте, названа норма передбачає
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно її дія не поширюється на
спірні відносини сторін, оскільки
розмір зазначених соціальних виплат
згідно із Законом № 796-ХІІ залежить від
розміру мінімальної пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Таким чином, рішення судів попередніх
інстанцій відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області відхилити, а
постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 2 лютого 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало