Справа № 805/5641/14
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

07 травня 2014 року
Справа № 805/5641/14

суддя Донецького окружного
адміністративного суду Голубова Л.Б.,
ознайомившись з матеріалами позовної
заяви управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя Донецької області до ОСОБА_1
про стягнення надмірно отриманої
індексації до пенсії в розмірі 1375,13
гривень,-

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області звернулося до суду
із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
надмірно отриманої індексації до
пенсії в розмірі 1375,13 гривень.

Вивчивши подані матеріали, суд
приходить до висновку, що у відкритті
провадження у справі необхідно
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Кодексу
адміністративного судочинства України
повноваження адміністративних судів
щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок
здійснення адміністративного
судочинства зазначені положеннями
цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа) -
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст.16 ЦК України та ч.2 ст.20 ГК
України визначено способи захисту прав
та інтересів. Разом з тим, при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб і
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

На підставі статей 22, 1166, 1167 ЦК України
майнова шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі винною особою.

Відповідно положень ч.1 ст.1166 ЦК України
шкода, завдана неправомірними діями,
підлягає відшкодуванню у повному
об'ємі особою, яка її завдала шляхом
подання самостійної цивільно-правової
вимоги про відшкодування шкоди.

У спорах, що виникають із відносин
відшкодування шкоди, сторонами є як
юридичні, так і фізичні особи, а також з
урахуванням вимог статей 15 - 16, ч.2 ст. 118
ЦПК України при визначенні судової
юрисдикції суди мають виходити з того,
що такі справи підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства у разі,
якщо однією зі сторін є фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст.50 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011 «Про Положення про
Пенсійний фонд України» передбачено,
що суб'єкти владних повноважень
звертаються до господарських судів із
заявами щодо порушення справ про
банкрутство у випадках та порядку,
передбачених законами; порушують в
установленому законом порядку питання
про притягнення до відповідальності
осіб, винних у порушенні законодавства
про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування; звертаються в
установленому законом порядку до
відповідних правоохоронних органів у
разі виявлення фактів порушення
порядку нарахування, обчислення і
сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів і
відшкодовують її.

Однак суд зазначає, що відповідно до ч. 2
ст. 21 КАС України, вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
18.06.2013 року у справі № 21-204а13.

Відповідно до частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, вказаний спір не можна
віднести до категорії
публічно-правових, який повинен
вирішуватися адміністративним судом.

Позов, з яким позивач звернувся до
суду, не містить вимог про вирішення
публічно-правового спору, тому його
належить розглядати у порядку
цивільного, а не адміністративного
судочинства, в місцевому суді
загальної юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року № 2453-VІ місцевими загальними
судами є районні, районні у містах,
міські та міськрайонні суди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на наведене, керуючись ст.109
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя Донецької області до ОСОБА_1
про стягнення надмірно отриманої
індексації до пенсії в розмірі 1375,13
гривень.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Суддя
Голубова Л.Б.