Справа № 816/1261/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1261/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Супрун Є.Б.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2014 року Державна податкова
інспекція у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - ДПІ у м. Полтаві, позивач)
звернулася до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу у
розмірі 43 230,75 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наявність у відповідача
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 43 230,75 грн., яка
виникла у зв'язку з несплатою суми
податкового зобов'язання, визначеного
податковим повідомленням-рішенням.

Заперечень проти позову відповідач не
надав.

Зважаючи на те, що про відкриття
скороченого провадження у даній справі
відповідач поінформований належним
чином, про що свідчать відмітки на
поштовому відправленні за адресою його
державної реєстрації, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
частини четвертої статті 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Полтавської міської ради
18.03.2008, перебуває на обліку в ДПІ у м.
Полтаві з 19.03.2008 (а.с. 8, 9).

За даними ДПІ у м. Полтаві відповідач
має відкриті рахунки у банківських
установах:

- №7127 (українська гривня) в ПУАТ
"ФІДОБАНК", МФО 300175;

- №2667 (українська гривня) в АТ "ОТП
Банк", МФО 300528;

-№3001 (українська гривня) в АТ
"ТАСКОМБАНК", МФО 339500 (а.с.15).

З 10.04.2012 по 24.04.2012 працівниками ДПІ у м.
Полтаві була проведена документальна
планова виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009 по
31.12.2011, за результатами якої складено
акт 910/1703/НОМЕР_1 від 03.05.2012 (а.с. 24-35).

На підставі акту перевірки ДПІ у м.
Полтаві прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 11.05.2012
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб на суму 43 309,75
грн., в тому числі 34 862,00 грн. - за
основним платежем та 8 447,75 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Так, вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалося
платником в адміністративному та
судовому порядку.

Рішенням ДПС у Полтавській області від
13.08.2012 №236/Т/10-215 скаргу ФОП ОСОБА_1 за
вхідним №126/Т від 15.06.2012 повернуто без
розгляду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 по
справі №2а-1670/7295/12 адміністративний
позов ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Полтаві про
скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
від 11.05.2012 року № в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб
основного платежу 32 187,50 грн., штрафних
санкцій - 7 779,12 грн. У задоволенні іншої
частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2013 по
справі №2а-1670/7295/12 вищезазначену
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду в частині
задоволення позову скасовано. Винесено
нову постанову, якою відмовлено у
скасуванні податкового
повідомлення-рішення. В іншій частині
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду залишено без
змін.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

В силу наведеної норми процесуального
закону обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі
№2а-1670/7295/12, що набрало законної сили,
мають преюдиційне значення при
вирішенні спору у даній справі,
оскільки ухвалюючи рішення суд
встановив наявність порушень з боку
платника фінансової дисципліни та
правомірність застосування податковим
органом фіскальних заходів, як міри
відповідальності.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином сума грошового
зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтаві
від 11.05.2012 № на теперішній час є
узгодженою та відповідно набула
статусу податкового боргу.

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У відповідності до підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Отже, сума грошового зобов'язання у
розмірі 43 230,75 грн., нарахована
контролюючим органом, з урахування
переплати в розмірі 79,00 грн., правомірно
віднесена позивачем до податкового
боргу.

Відповідач доказів на спростування
наведеного та доказів сплати суми
податкового боргу суду не надав.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи видно, що ДПІ у м.
Полтаві сформовано та направлено на
адресу відповідача податкову вимогу
№671-17 від 26.07.2013 (а.с. 6) на загальну суму
податкового боргу платника податків за
узгодженим податковим зобов'язанням у
розмірі 43 230,75 грн.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми боргу в матеріалах справи
відсутні.

Підпунктом 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів.

Відповідно до підпунктів 20.1.34 та 20.1.19
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право:
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини; застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

В силу пункту 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87
Податкового кодексу України джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7 - 11, 71, 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України (р/р
№0002, код бюджетної класифікації
платежу: 11010500, одержувач: УДКС України у
м. Полтаві, ЗКПО: 38019510, банк: ГУ ДКС
України у Полтавській області, МФО 831019)
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 43 230 (сорок три
тисячі двісті тридцять) грн. 75 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Є.Б. Супрун