Справа № 212/4962/14-а
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/4962/14-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області Ваврушак Н.М., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_2 до «Криворізький
психоневрологічний диспансер»
Обласний комунальний заклад, лікаря
Вострикова Дмитра Володимировича про
визнання дій лікаря протиправними та
визнання нечитаним акту і висновку
щодо результатів медичного огляду на
стан сп'яніння,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
незаконним дії лікаря Вострикова Д.В.
та скасувати висновок щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції,
який мав місце 12.03.2014 року.

Згідно зі ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Стаття 55 Конституції
гарантує кожному право на захист своїх
прав і свобод у суді, а також на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Дана норма
не визначає, які саме рішення, дії чи
бездіяльність органів державної влади
і місцевого самоврядування чи
посадових і службових осіб можуть бути
оскаржені, а тому встановлює принцип,
відповідно до якого в суді можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії та
бездіяльність.

Відповідно до п.1 ст. 56
Конституції до юрисдикції
адміністративних судів віднесено
розгляд і вирішення спорів фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень, у яких вони вважають, що
суб'єкт владних повноважень своїм
рішенням, діями чи бездіяльністю
порушив їхні права, свободи чи
інтереси. Для визначення предмету
оскарження у цій категорії
адміністративних справ необхідно
з'ясувати зміст поняття «рішення, дії
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень». Під рішеннями суб'єкта
владних повноважень у контексті
положень КАСУ слід розуміти як
нормативно-правові акти, так і правові
акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти -
рішення, дію яких поширено на
невизначене або визначене загальними
ознаками коло осіб і які призначені для
неодноразового застосування щодо
цього кола осіб. Правові акти
індивідуальної дії - рішення, які є
актом одноразового застосування норм
права і дію яких поширено на конкретних
осіб або які стосуються конкретної
ситуації Як зазначив Конституційний
Суд України, за своєю природою
ненормативні правові акти, на відміну
від нормативних, встановлюють не
загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію. Усі
рішення суб'єкта владних повноважень
мають підзаконний характер, тобто
повинні бути прийняті на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
визначені законом. Бездіяльність
суб'єкта владних повноважень - пасивна
поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на
реалізацію прав, свобод, інтересів
фізичної чи юридичної особи.

До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушено або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
обмеження прав чи свобод.

На думку суду з наведених норм права
вбачається, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушено його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте ці
рішення, дія або бездіяльність мають
бути такими, що породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Водночас, висновок, акт
медичного огляду для встановлення
факту вживання алкоголю та стану
сп'яніння не породжує для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на його права та
обов'язки. Він лише фіксує обставини та
факти виявлених порушень
законодавства.

Таким чином, оскаржений
позивачем висновок щодо результатів
медичного огляду для встановлення
факту вживання алкоголю та стану
сп'яніння неможливо вважати рішенням,
що породжує, змінює або припиняє права
та обов'язки позивача у сфері
публічно-правових відносин, а відтак
він не підпадає під дію ст. 17 КАС
України.

Окрім того, відповідно до п.1
ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного
судочинства України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією з сторін є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою
адміністративної юрисдикції може бути
переданий на вирішення
адміністративного суду спір, який
виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових відносинах, у яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого владного
суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у
тому числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України ознак справи адміністративної
юрисдикції, і, відповідно, не повинен
вирішуватись адміністративним судом.

Виключний перелік категорій
спорів з участю суб'єкта владних
повноважень, на які поширюється
компетенція адміністративних судів,
щодо вирішення адміністративних справ
визначено у ч.1 ст. 17 КАС України.

За змістом п.7 ч.1 ст. 3 КАС
України суб'єкт владних повноважень -
це органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи зазначене вище,
«Криворізький психоневрологічний
диспансер» Обласний комунальний
заклад та лікар не є органом державної
влади, не здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
мають приватно-правовий характер; в
заявленому спорі відповідач не
виступає суб'єктом владних
повноважень.

Відтак, даний спір не пов'язаний із
захистом прав, свобод чи інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, що саме по собі
виключає розгляд даної позовної заяви
в порядку адміністративного
судочинства.

Згідно до ч.1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст. ст. 3, 17, 104, 109 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_2.

Позивачеві розяснюється, що повторне
звернення тієї ж особи до суду з
позовом, щодо якого постановлено
ухвалу про відмову у відкритті
провадження, не допускається.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Н. М. Ваврушак