Справа № 817/901/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/901/14

06 травня 2014 року 10год. 53хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Борискіна С.А. за
участю секретаря судового засідання
Вавелюк А.І та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Міщанюк О.А.

відповідача: представник Подоляк О.А.,
Мельник Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Дубенська міська рада

до Державна фінансова інспекція в
Рівненській області про
визнанння протиправними вимоги та
розпоряджень , -ВСТАНОВИВ :

Дубенська міська рада звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області про визнання протиправними п.2
вимог про усунення порушень від 14.03.2014
року № 17-08-13/2266 та розпоряджень про
зупинення операцій з бюджетними
коштами № 20 та № 21 від 14.03.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позові. В обґрунтування позовної заяви
зазначив, що не погоджується із пунктом
2 вимог про усунення порушень від 14.03.2014
року № 17-08-13/2266, оскільки Дубенська
міська рада витрати на проїзд
працівників відшкодовувала, не
допускаючи порушень. Квитки на проїзд
були нетипової форми, однак
представлені в оригіналі. Використання
таких квитків допускається згідно
роз'яснення, наданого листом
Міністерства транспорту та зв'язку
України. Розпорядження про зупинення
операцій з бюджетними коштами № 20 та №
21 від 14.03.2014 року прийняті поза межами
трьохденного строку з дня підписання
акту ревізії, визначеного п. 2 Порядку
зупинення операцій з бюджетними
коштами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 №
21. Відтак відповідач діяв не у спосіб,
не в межах повноважень і порядку,
визначеному Конституцією та законами
України. Просить суд задовольнити
позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні представники
відповідача адміністративний позов
заперечили та пояснили суду, що вимоги
пункту 2 вимог є правомірними, оскільки
упродовж 2012 року, січня-червня 2013 року
при відсутності належного
документального підтвердження
(оформлення) маршрутного проїзду
проводилось відшкодування проїзних
витрат працівникам Дубенської міської
ради, що призвело до матеріальної шкоди
на суму 1550,08 грн. Розпорядження про
зупинення операцій з бюджетними
коштами від 14.03.2014 року №20 та №21 видані
з дотриманням вимог Порядку зупинення
операцій з бюджетними коштами,
оскільки акт ревізії Дубенською
міською радою був підписаний із
запереченнями, на які Державною
фінансовою інспекцією надавались
висновки, що є невід'ємною частиною
акта ревізії. Тому трьохденний строк
слід рахувати з дня направлення
установі висновків на заперечення.
Просили у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог,
враховуючи таке.

Судом встановлено, що Державною
фінансовою інспекцією в Рівненській
області проведено планову ревізію
дотримання вимог бюджетного
законодавства фінансово-господарської
діяльності Дубенської міської ради за
період з 01.01.2010 по 01.12.2013 року, за
результатами ревізії складений акт від
03.02.2014 року за № 17-08-06/4 (а.с.23-51). На
вказаний акт Дубенською міською радою
подані заперечення № 557/05-02-26/14, які
Державною фінансовою інспекцією
відхилено, про що листом від 11.03.2014 №
03.02.2014 надіслано висновки на
заперечення (а.с.11-2, 52-55).

14.03.2014 року за вих.№17-08-03/2266
відповідачем в адресу Дубенської
міської ради було надіслано вимогу про
усунення порушень, виявлених ревізією
дотримання вимог бюджетного
законодавства,
фінансово-господарської діяльності,
згідно з п.2 якої орган державного
контролю зобов'язав позивача стягнути
з осіб, винних у зайвому перерахуванні
коштів на суму 1550,08 грн., шкоду у
порядку, встановленому ст.ст. 130, 136 КзПП
України (а.с.6-7). Підставою для цього
став висновок про неправомірне
відшкодування працівникам міської
ради витрат на проїзд у відрядження по
квитках, які не відповідають типовим
формам квитків на проїзд пасажирів на
маршрутах загального користування.

Крім того, у той же день
Держфінінспекцією у Рівненській
області винесено 2 розпорядження за №20
та №21 про зупинення операцій з
бюджетними коштами на рахунках
позивача (а.с.8,9).

Суд зазначає, що відповідно до п. 15
розділу І Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
13.03.1998 №59, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 31.03.1998
за №218/2658, із змінами, підтвердними
документами, що засвідчують вартість
понесених у зв'язку з відрядженням
витрат, є розрахункові документи
відповідно до Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Згідно ст. 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР,
розрахунковий документ - документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрований у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Типові форми квитків затверджені
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України «Про затвердження
Типових форм квитків на проїзд
пасажирів і перевезення багажу на
маршрутах загального користування»
від 25.05.2006 №503, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 21.09.2006
№1065/12939 (далі - наказ № 503).

Даний наказ є обов'язковим до виконання
для підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності та підпорядкування.

Відповідно до п. 2.15 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.95,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України, первинні документи
підлягають обов'язковій перевірці
працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству, логічна ув'язка
окремих показників.

У відповідності до п. 2.16
вищезазначеного Положення
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують достовірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

Як вбачається із наданого позивачем
звіту про використання коштів, наданих
на відрядження або під звіт, та
оригіналів проїзних квитків (а.с.85-86),
Дубенською міською радою проводилось
відшкодування проїзних витрат
працівникам ради на підставі проїзних
квитків, які не відповідають вимогами
чинного законодавства. Суд
погоджується із правомірністю пункту 2
вимог Державної фінансової інспекції в
Рівненській області з огляду на те, що
проїзні квитки не відповідають вимогам
п. 1.1. Наказу Міністерства транспорту
України від 25.05.06 № 503 «Про затвердження
Типових форм квитків на проїзд
пасажирів і перевезення багажу на
маршрутах загального користування»,
оскільки у проїзному квитку,
відповідно до п.1.1 вищевказаного Наказу
не зазначено відстань, тарифну
вартість, дату та час відправлення з
автостанції і обов'язково відмітки
(печатки) найменування перевізника.

Суд не бере до уваги твердження
представника Позивача щодо
допустимості використання таких
квитків, оскільки відповідне
твердження наводиться у Міністерства
транспорту та зв'язку України від 12.09.2007
№ 255-01/09/13-07. Даний лист не носить
нормативно-правовий характер, з огляду
на наступне (а.с.58).

Згідно Рішення Конституційного Суду
України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі
за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), до
нормативних належать акти, які
встановлюють, змінюють чи припиняють
норми права, мають локальний характер,
розраховані на широке коло осіб та
застосовуються неодноразово, а
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи, звернені до
окремого суб'єкта чи юридичної особи,
застосовуються одноразово і після
реалізації вичерпують свою дію.

У відповідності до п.1.4 Порядку, подання
нормативно-правових актів на державну
реєстрацію до Міністерства юстиції
України та проведення їх державної
реєстрації, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.04.2005
року № 34/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.04.2005
року за №381/10661 (далі Порядок № 34/5) під
терміном нормативно-правовий акт слід
розуміти офіційний письмовий документ,
прийнятий уповноваженим на це
суб'єктом нормотворення у визначеній
законодавством формі та за
встановленою законодавством
процедурою, спрямований на регулювання
суспільних відносин, що містить норми
права, має не персоніфікований
характер і розрахований на
неодноразове застосування. Прийняття
нормативно-правових актів у вигляді
листів і телеграм не допускається.

Відповідно до п.3.1 Порядку №34/5
державній реєстрації в Міністерстві
юстиції України підлягають
нормативно-правові акти міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади.

Проте, лист Міністерства транспорту та
зв'язку України від 12.09.2007 №2255-01/09/13-07, на
який позивач посилається як
обґрунтування позовних вимог, не
проходив державну реєстрацію в
Міністерстві юстиції України,
відповідно не підпадає під визначення
нормативно-правовий акт та є таким, що
носить рекомендаційний характер.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень № 21 та № 20 від 14.03.2014 суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку зупинення
операцій з бюджетними коштами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.01.2011 № 21, із
змінами, (далі - Порядок № 21) зупинення
операцій з бюджетними коштами
застосовується у разі виявлення факту
порушення вимог бюджетного
законодавства, передбаченого пунктом 2
частини першої статті 117 Бюджетного
кодексу України (2456-17), і полягає у
зупиненні будь-яких операцій із
здійснення платежів з рахунків
розпорядників та/або одержувачів, крім
випадків, визначених абзацами третім -
п'ятим пункту 3 цього Порядку. При цьому
складається протокол про порушення
бюджетного законодавства.

Якщо факт порушення вимог бюджетного
законодавства зафіксовано в акті
ревізії контролюючого органу, то
протокол про порушення вимог
бюджетного законодавства не
складається.

На підставі зазначеного протоколу або
акта ревізії уповноважений орган
приймає протягом трьох робочих днів з
дня його надходження розпорядження про
зупинення операцій з бюджетними
коштами (далі - розпорядження про
зупинення операцій) за формою згідно з
додатком 1.

Пунктом 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, із змінами, акт ревізії - документ,
який складається особами, що проводили
ревізію, фіксує факт її проведення та
результати.

Заперечення, зауваження до акта
ревізії (за їх наявності) та висновки на
них є невід'ємною частиною акта.

За наслідками ревізії Дубенської
міської ради Державною фінансовою
інспекцію в Рівненській області
складено акт від 03.02.2014 року за № 17-08-06/4.
На вказаний акт Дубенською міською
радою подані заперечення № 557/05-02-26/14.
Заперечення Державною фінансовою
інспекцією розглянуто та листом від
11.03.2014 № 17-08-13/2161 надіслано висновки.

Враховуючи вищевикладене,
розпорядження про зупинення операцій з
бюджетними коштами №20 та №21 від 14.03.2014
року прийнято в межах строків
встановлених вищевказаним Порядком
№21.

Встановлені в ході судового розгляду
справи обставини дають суду підстави
вважати, що пункт 2 вимог про усунення
порушень від 14.03.2014 року №17-08-13/2266 та
розпорядження про зупинення операцій з
бюджетними коштами №20 та №21 від 14.03.2014
року прийняті Державною фінансовою
інспекцією в Рівненській області
правомірно, а відтак у задоволенні
позову суд відмовляє повністю.

Згідно з вимогами ст.94 КАС України
судовий збір на користь позивача не
присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.