Справа № 813/8955/13-а
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2014 року м. Львів
№ 813/8955/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Думич Х.М., представників
позивача Лопушанського Т.В.,
Пеленського Т.Г., представника
відповідача Слуцького Т.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Самбірбудсервіс» до
Самбірської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкових
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Самбірбудсервіс»
(далі - ТОВ «Самбірбудсервіс», позивач)
звернулося до суду з позовною заявою до
державної податкової інспекції у
Самбірському районі Львівської
області ДПС про скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.11.2013 року
рішення прийнято на підставі акта від
07.11.2012 року №935/22-00/32390153, складеного за
наслідками документальної
позапланової виїзної перевірки
фінансово-господарських відносин ТОВ
«Самбірбудсервіс» з ПП «Екоенергобуд»
за період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року.
Позивач стверджує, що під час цієї
перевірки контролюючому органу було
надано усі первинні документи, в яких
зафіксовано господарській операції з
названим контрагентом і які, на думку
позивача, є достатньою правовою
підставою для формування податкового
кредиту, а також для віднесення до
складу валових витрат підприємства
вартість виконаних ПП «Екоенергобуд»
робіт. Висновки ДПІ у Самбірському
районі, як зазначає позивач,
ґрунтуються виключно на результатах
перевірки його субпідрядника щодо його
господарських взаємовідносин з одним
із основних постачальників. Платник
податків вважає, що припущення
податкового органу про ймовірні
порушення його контрагентом норм
податкового законодавства при
взаємовідносинах з третіми особами
жодним чином не впливає на оцінку
конкретних господарських операцій між
позивачем та його постачальником.
Позивач вважає підхід відповідача до
перевірки показників його
господарської діяльності
неправомірним, стверджує, що
відповідач не надав належної правової
оцінки наданим йому документам
первинного обліку, у зв'язку з чим
дійшов до необґрунтованих і надуманих
висновків про завищення податкового
кредиту за жовтень 2010 року, а також про
заниження податку на прибуток за 4
квартал 2010 року. З урахуванням
наведеного просить позов задовольнити.
Представники позивача таку позицію
підтримують.

На підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд замінив
первісного відповідача, державну
податкову інспекцію у Самбірському
районі Львівської області ДПС (далі -
ДПІ у Самбірському районі), на її
правонаступника - Самбірську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - Самбірська
ОДПІ).

Відповідач позов заперечує повністю з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на позовну заяву та
додаткових пояснення (том 1, а.с. 72, том 2,
а.с. 24) наступного змісту. Оскаржені
податкові повідомлення-рішення
прийнято на підставі акта від 07.11.2012
року № 935/22-00/32390153, складеного за
наслідками позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Самбірбудсервіс» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по питанню
взаємовідносин з ПП «Екоенергобуд» за
період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року. Під
час цієї перевірки, як зазначає
відповідач, взято до уваги акт ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова №
508/2204/35009599 від 11.06.2012 року, який складено
за наслідками перевірки ПП
«Екоенергобуд», в якому йдеться про
відсутність у названого підприємства
основних засобів,
матеріально-технічного забезпечення,
трудових ресурсів, необхідних для
здійснення обраного виду
господарської діяльності, а відтак і
про безтоварність його господарських
операцій за період липень, серпень і
жовтень 2010 року. У зв'язку з цим
правочини між ПП «Екоенергобуд» і ТОВ
«Самбірбудсервіс» укладено без мети
настання правових наслідків. Окрім
того, відповідач зазначив про те, що у
відповідь на запит ДП НДІ метрології
вимірювальних і управляючих систем
листом від 28.10.2013 року повідомило, що
всі ремонтні роботи на об'єкті за
адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 6
виконало ТОВ «Самбірбудсервіс». З
урахуванням наведеного відповідач
вважає, що ТОВ «Самбірбудсервіс»
безпідставно включив до складу валових
витрат вартість послуг ПП
«Екоенергобуд» на суму 245999 грн., які не
пов'язані з фінансово-господарською
діяльністю. З тих же мотивів відповідач
ствердив, що ТОВ «Самбірбудсервіс»
неправомірно сформував податковий
кредит на підставі податкової
накладної від ПП «Екоенергобуд» на
загальну суму 49199,80 грн. З урахуванням
наведеного відповідач стверджує, що
підстав для задоволення позову немає.
Представник відповідача таку позицію
підтримує, просить відмовити у
задоволенні позову повністю.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази та
встановив наступні фактичні обставини
справи:

ТОВ «Самбірбудсервіс» зареєстровано
як юридичну особу виконавчим комітетом
Самбірської міської ради 04.09.2003 року;
назване підприємство перебуває на
обліку платників податків у
Самбірській ОДПІ.

З 25 по 31 жовтня 2012 року ДПІ у
Самбірському районі проводила
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Самбірбудсервіс» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинах з ПП «Екоенергобуд»
за період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року, за
наслідками якої складено акт №
953/22-00/32390153 від 07.11.2012 року (далі - акт
перевірки від 07.11.2012 року).

В описовій частині акта перевірки від
07.11.2012 року контролюючий орган
зазначив, що від ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова надійшов акт
перевірки ПП «Екоенергобуд» від 11.06.2012
року № 508/2204/35009599, в якому серед іншого
зазначено про те, що відповідно до
податкової звітності основним
постачальником названого платника в
липні, серпні і жовтні 2010 року було ПП
«Фірма «Західпостачторг». Останнє,
судячи зі змісту актів ДПІ у Галицькому
районі м. Львова №5907/23-209/36417519 від 23.11.2010
року (за наслідкам позапланової
виїзної перевірки з питань
достовірності нарахування і
своєчасності сплати податку на додану
вартість за період серпень, вересень 2010
року) та № 6079/23-409/36417519 від 29.12.2010 року (за
наслідками позапланової виїзної
перевірки з питань достовірності
нарахування і своєчасності сплати
податку на додану вартість), і на які
покликається в свою чергу ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова, має
ознаки фіктивності, позаяк у нього
відсутні основні засоби,
матеріально-технічні, трудові ресурси,
які необхідні для здійснення
господарської діяльності, а сама
діяльність такого підприємства
спрямована на надання неправомірної
податкової вигоди третім особам.

При перевірці достовірності
нарахування сум податку на прибуток за
охоплений перевіркою період
контролюючий орган серед іншого
зазначив про те, що надані платником
документи податкового та
бухгалтерського обліків (податкові
накладні, головна книга, журнали-ордери
по рахунку 631, 311, накладні на отримання
товару, акти виконаних робіт) не
підтверджують факту поставок товарів
(робіт, послуг) від ПП «Фірма
«Західпостачторг» та ПП
«Екоенергобуд» та використання їх у
господарській діяльності, що свідчить
про те, що правочини між ПП
«Екоенергобуд» і ТОВ
«Самбірбудсервіс» здійснені без мети
настання реальних наслідків. В акті від
07.11.2012 року ДПІ в Самбірському районі
зазначила про те, що в ході проведення
перевірки не встановлено факту
передачі товару від продавця до
покупця в зв'язку з відсутністю
документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів,
не підтверджено наявність поставок
товару від підприємств-постачальників,
а також про те, що операції з ПП
«Екоенергобуд» не підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, віддаленості контрагентів один
від одного, оперативності проведення
таких операцій. На цій підставі
контролюючий орган зазначив, що ТОВ
«Самбірбудсервіс» у періоді, що
перевірявся, безпідставно віднесло до
валових витрат витрати на придбання
послуг (роботи по ремонту стін і
прорізів адміністративного будинку на
вул. Кривоноса, 6 в м. Львові) на загальну
суму 245999 грн.

З покликанням на те, що всі операції за
участю ПП «Екоенергобуд» є
безтоварними відповідач при перевірці
правомірності декларування позивачем
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість
зазначив, що за підсумками жовтня 2010
року ТОВ «Самбірбудсервіс»
безпідставно завищило податковий
кредит на загальну суму 49199,80 грн. При
цьому, як зазначено в акті перевірки
від 07.11.2012 року, суми податку на додану
вартість на підставі податкової
накладної від ПП «Екоенергобуд»
позивач включив до податкового кредиту
в жовтні 2010 року (згідно з декларацією з
ПДВ за жовтень 2010 року) в сумі 38468,80 грн.
У травні 2011 року платник подав
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за жовтень 2010 року у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок, відповідно до якого включив до
податкового кредиту за жовтень 2010 року
ще 10731 грн. на підставі податкової
накладної від ПП «Екоенергобуд» за
жовтень 2010 року.

У висновках акта перевірки від 07.11.2012
року зазначено про порушення ТОВ
«Самбірбудсервіс»:

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» в результаті чого
занижено податок на прибуток за 4
квартал 2010 року на загальну суму 61500
грн.;

- пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за жовтень 2010 року на
загальну суму 49199,80 грн.

На підставі акта перевірки від 07.11.2012
року ДПІ у Самбірському районі винесла
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення
форми «Р» № від 27.11.2012 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ «Самбірбудсервіс» за платежем
податок на прибуток на загальну суму
76875 грн., в т.ч. 61500 грн. - за основним
платежем, 15375 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (том 1, а.с. 9);

- податкове повідомлення-рішення
форми «Р» № від 27.11.2012 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ «Самбірбудсервіс» за платежем
податок на додану вартість на загальну
суму 24921 грн., в т.ч. 19937 грн. - за основним
платежем, 4984 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (том 1, а.с. 10);

- податкове повідомлення-рішення
форми «В4» № № від 27.11.2012 року,
яким платнику зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за жовтень 2010 року на
суму 21168 грн. (том 1, а.с. 11);

- податкове повідомлення-рішення
форми «В4» № від 23.01.2013 року, яким
платнику зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за листопад 2010 року на суму 8095
грн. (том 1, а.с. 12).

Щодо взаємовідносин ТОВ
«Самбірбудсервіс» та ПП
«Екоенергобуд» суд на підставі
долучених до матеріалів справи
документів встановив наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору № 02/08-2010 від
02.08.2010 року (том 1, а.с. 48-49) між ПП
«Екоенергобуд» (за договором -
Виконавець) та ТОВ «Самбірбудсервіс»
(за договором - Замовник) в порядку та на
умовах, визначених цим Договором
Виконавець бере на себе зобов'язання
своїми силами і засобами на власний
ризик виконати роботи по ремонту стін і
прорізів адміністративного будинку в
межах виявлених пошкоджень по вул.
Кривоноса, 6 в м. Львові відповідно до
затвердженої проектно-кошторисної
документації і в обумовлений цим
договором строк, а Замовник
зобов'язується надати Виконавцеві
будівельний майданчик,
проектно-кошторисну документацію,
забезпечити своєчасне фінансування
будівництва, прийняти закінчений
будівництвом об'єкт і повністю
сплатити вартість виконаних робіт.
Забезпечення будівництва матеріалами
та інструментом, відповідно до п. 1.2
цього договору, покладається на
Виконавця. Згідно з п. 3.1, п. 3.2. цього
Договору вартість виконання
будівельних робіт становить 295200 грн., в
т.ч. 49200 грн. ПДВ. Вартість робіт може
бути змінена за взаємною згодою сторін
і повинна бути відображена в додатку до
Договору. Додатковою угодою № 1 від
27.12.2010 року до договору № 02/08-2010 від
02.08.2010 року сторони внесли зміни в
частині розрахунку за виконані роботи
(том 1, а.с. 50).

По факту виконання зобов'язань за
договором від 02.08.2010 року сторони
підписали: довідку від 14.10.2010 року
типової форми КБ-3 про вартість
виконаних підрядних робіт за жовтень
2010 року (том 1, а.с. 36) на суму 295198,80 грн., в
т.ч. 49199 грн. ПДВ; акт приймання
виконаних будівельних робіт типової
форми КБ-2 за жовтень 2010 року від 14.10.2010
року (том 1, а.с. 37-41) на загальну суму
295198,80 грн., в т.ч. 49199 грн. ПДВ; підсумкову
відомість ресурсів (по факту виконання
робіт) за жовтень 2010 року (том 1, а.с. 42-47).

На цій підставі ПП «Екоенергобуд»
видало ТОВ «Самбірбудсервіс»
податкову накладну № від 14.10.2010
року на суму 295198,80 грн., в т.ч. 49199 грн. ПДВ
(том 1, а.с. 53).

Виконані ремонтні роботи на підставі
договору № 02/08-2010 від 02.08.2010 року ТОВ
«Самбірбудсервіс» оплатило в повному
обсязі, про що складено акт звірки
взаєморозрахунків з ПП «Екоенергобуд»,
відповідно до якого станом на 01.01.2011
року у позивача немає заборгованості
перед названим
контрагентом-постачальником (том 1, а.с.
54).

Суд встановив, що договір підряду з ПП
«Екоенергобуд» від 02.08.2010 року позивач
уклав з метою виконання своїх
зобов'язань перед ДП
«Науково-дослідний інститут «Система»
згідно з договором № 20/07-10 від 20.07.2010
року (том 1, а.с. 110-112). Відповідно до п. 1.1
цього договору в порядку та на умовах,
визначених цим договором Виконавець
(ТОВ «Самбірбудсервіс») бере на себе
зобов'язання своїми силами і засобами,
на власний ризик виконати роботи по
ремонту стін та прорізів
адміністративного будинку в межах
виявлених пошкоджень на вул. Кривоноса,
6 в м. Львові відповідно до
проектно-кошторисної документації і в
обумовлений цим договором термін, а
Замовник (ДП НДІ «Система»)
зобов'язується надати Виконавцю
будівельний майданчик,
проектно-кошторисну документацію,
забезпечити своєчасне фінансування
будівництва, прийняти закінчений
будівництвом об'єкт і повністю
сплатити вартість виконаних робіт.
Відповідно до п. п. 3.1 - 3.4 Договору
вартість викання будівельних робіт
становить 297107 грн., в т.ч. ПДВ 49517,80 грн.
Вартість робіт може бути змінена за
взаємною згодою сторін і повинна бути
відображена в додатку до договору. До
початку робіт Замовник проводить
авансову проплату на розрахунковий
рахунок Виконавця в розмірі 50% вартості
робіт в сумі 148500 грн., в т.ч. ПДВ 29700 грн.
Остаточний розрахунок за будівництво
об'єкта Замовником проводиться не
пізніше 3 днів після прийому
збудованого об'єкта комісією
Замовника. Згідно з п. 4.2. цього ж
Договору Виконавець має право, зокрема
залучати за своїм вибором для
виконання певних обсягів робіт
субпідрядні спеціалізовані будівельні
та інші організації.

Таким чином, ремонтно-будівельні
роботи, які виконало ПП «Екоенергобуд»,
позивач надалі передав своєму
Замовнику - ДП НДІ «Система». По факту
виконання підрядних робіт сторони за
договором №20/07-10 від 20.07.2010 року
підписали: акт від 15.10.2010 року приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2010 року типової форми №КБ-2в (том 1, а.с.
114-118) на суму 198015,60 грн., в т.ч. 33002,60 грн.
ПДВ; підсумкову відомість ресурсів (том
1 а.с. 119-123); акт від 30.10.2010 року приймання
виконаних підрядних робіт типової
форми №КБ-2в за жовтень 2010 року (том 1,
а.с. 124-128) на суму 99079,20 грн., в т.ч. 16513,20
грн. ПДВ; підсумкову відомість ресурсів
(том 1, а.с. 129-133); розрахунок
загальновиробничих витрат до акта
типової форми №КБ-2в за жовтень 2010 року
(том 1, а.с. 134-137), довідку від 15.10.2010 року
про вартість виконаних підрядних робіт
за жовтень 2010 року типової форми № КБ-3
на суму 198015 грн. (том 1, а.с. 196), довідку
від 15.10.2010 року про вартість виконаних
підрядних робіт за жовтень 2010 року
типової форми № КБ-3 на суму 297094,80 грн.
(том 1, а.с. 207), локальні кошториси № 2-1-1
(том 1, а.с. 222-228, 231-237), договірну ціну на
ремонтні роботи на суму 297107 грн.(том 1,
а.с. 229-230).

На виконання своїх зобов'язань за
договором №20/07-10 від 20.07.2010 року ДП НДІ
«Система» сплатило ТОВ
«Самбірбудсервіс» аванс за виконання
ремонтних робіт в сумі 148500 грн. згідно з
платіжним дорученням № 823 від 29.07.2010
року (том 1, а.с. 191). На цій підставі ТОВ
«Самбірбудсервіс» виписало податкову
накладну № 72901 від 29.07.2010 року на суму
148500 грн., в т.ч. 24750 грн. ПДВ (том 1, а.с. 189).

Виконані ремонтні роботи на підставі
договору №20/07-10 від 20.07.2010 року ДП НДІ
«Система» оплатило повністю, на
підтвердження чого представники
позивача долучили платіжні доручення
№678 від 15.10.2010 року на суму 49515,60 грн., №925
від 13.12.2010 року на суму 20000 грн., № 178 від
03.02.2011 року на суму 29079,20 грн., № 753 від 753
від 03.11.2011 року на суму 30000 грн. У свою
чергу ТОВ «Самбірбудсервіс» видало
Замовнику податкові накладні №102701 від
27.10.2010 року на суму 20000 грн., в т.ч. 3333,33
грн. ПДВ, № 103001 від 30.10.2010 року на суму
79079,20 грн., в т.ч. 13179,87 грн. ПДВ, №101501 від
15.10.2010 року на суму 49515,60 грн., в т.ч. 8252,60
грн. ПДВ (том 1, а.с. 186-188).

Відповідно до декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2010 року,
зокрема додатку № 5 до неї (том 1, а.с. 156)
на підставі податкової накладної від
ПП «Екоенергобуд» від 14.10.2010 року
№ позивач відніс до складу
податкового кредиту на підсумками
жовтня 2010 року 38468,80 грн. податку на
додану вартість, сплаченого за
виконані ПП «Екоенергобуд» підрядні
роботи.

У травні 2011 року позивач подав
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2010 року (том 1, а.с. 157).
Відповідно до додатка № 5 до декларації
за травень 2011 року позивач відніс до
складу податкового кредиту за жовтень
2010 року ще 10731 грн. податку на додану
вартість. Таким чином залишок
від'ємного значення, який включається
до податкового кредиту за підсумками
звітного періоду становить 21168 грн.

Вартість виконаних ПП «Екоенергобуд»
підрядних робіт за жовтень 2010 року в
сумі 245999 грн. (без ПДВ) позивач відніс до
валових витрат підприємства за
підсумками 4 кварталу 2010 року.

Оцінюючи спірні правовідносини суд
керується наступними нормами права:

До набрання чинності Податковим
кодексом України відносини, пов'язані
зі справлянням податку на прибуток та
відносини щодо внесення до бюджету
податку на додану вартість
регулювались Законами України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (далі - Закон №
334) та «Про податок на додану вартість»
від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (далі - Закон № 168).

Відповідно до п. 5.1., підп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону № 334 валові витрати виробництва
та обігу (далі - валові витрати) - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються:
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті. Згідно з підп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону № 334, не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу), відповідно до підп.
11.2.1. п. 11.2 ст. 11 Закону № 334, вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: 1)
або дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; 2) або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

За змістом ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку. Відповідно до
ст. 9 названого Закону підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підп. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону
№ 168 податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: 1)
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; 2) придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підп. 7.2.3., 7.2.6. п. 7.2 ст. 7
Закону № 168 податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.
Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
відповідно до підп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
№ 168 вважається дата здійснення першої
з подій: 1) або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; 2) або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Беручи до уваги наведені вище норми
закону, необхідною умовою для
віднесення платником ПДВ до
податкового кредиту звітного періоду
сум ПДВ, включених в ціну придбаних
товарів (послуг), є факт придбання таких
товарів (послуг) з метою їх
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника.
Закон не ставить у залежність
необхідність попередньої сплати ПДВ до
бюджету кінцевим споживачем чи
первісним постачальником як умову для
формування податкового кредиту
платника податку. Аналіз господарської
діяльності платника податку повинен
здійснюватися на підставі даних його
податкового, бухгалтерського обліку та
відповідності їх дійсному
економічному змісту операцій.

Вищий адміністративний суд України в
листі №1112/11/13-10 від 20.07.2010р. «Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби» роз'яснив, що не є
підставою для відмові у праві на
податковий кредит з податку на додану
вартість порушення податкової
дисципліни, вчинені контрагентом
платника податку. З огляду на це, і
відповідно до статті 61 Конституції
України, виконання одним платником
податків своїх зобов'язань перед
бюджетом не ставиться у залежність від
виконання зазначених зобов'язань
будь-яким іншим платником податків.

При вирішенні спору суд виходить з
наступних мотивів:

ТОВ «Самбірбудсервіс» уклало договір з
ДП НДІ «Система» про виконання
підрядних робіт по ремонту
адміністративної будівлі на вул.
Кривоноса, 6 в м. Львові. Умовами
зазначеного договору передбачено
право ТОВ «Самбірбудсервіс» як
виконавця цих робіт залучати інші
організації як субпідрядників. З цією
метою позивач уклав договір підряду з
ПП «Екоенергобуд».

ПП «Екоенергобуд» відповідно до
відомостей Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (том 2, а.с.29-31) станом
на дату укладення договору з позивачем
(серпень 2010 року) було зареєстроване як
суб'єкт господарювання в м. Львові, його
видами діяльності вказано будівництво
будівель, монтаж та встановлення
конструкцій, монтаж систем опалення,
вентиляції та кондиціонування повітря,
інші роботи із завершення будівництва.
Керівником підприємства зареєстровано
Кравця О.І., який і підписував договір з
позивачем та інші первинні документи
від імені цієї юридичної особи.

На підставі долучених до справи
документів суд встановив, що після
виконання зазначеним вище
контрагентом-постачальником своїх
зобов'язань позивач отримав податкову
накладну від 14.10.2010 року на суму 295198,80
грн., в т.ч. 49199,80 грн. ПДВ, який віднесено
до складу податкового кредиту за
підсумками жовтня 2010 року. Зміст
виконаних підрядних робіт, їх обсяг, а
також вартісні показники цих робіт
відображено у документах встановленої
форми та змісту, про які зазначено вище.
Позивач оплатив своєму контрагенту
вартість виконаних підрядних робіт в
повному обсязі. У зв'язку з цим позивач
відніс до валових витрат за підсумками
4 кварталу 2010 року 245999 грн. (вартість
підрядних робіт за жовтень 2010 року без
ПДВ).

Суд також встановив, що отримані від ПП
«Екоенергобуд» підрядні роботи
позивач надалі передав своєму
замовнику ДП НДІ «Система», що також
підтверджується належно оформленими
документами типових форм первинного
обліку господарських операцій у сфері
будівництва, а також податковими
накладними та платіжними документами
про оплату отриманих робіт.

Окрім того, для візуалізації виконаних
робіт представники позивача надали
суду фотознімки (том 2, а.с. 16-23), на яких
зображено будівлю як ззовні, так і
внутрішні її приміщення, де власне і
виконувалися роботи, які були
предметом договору з ПП
«Екоенергобуд».

Щодо покликання відповідача на лист ДП
НДІ «Система» від 28.10.2013 року № 1/1869, в
якому повідомлено, що фактичним
виконавцем робіт було ТОВ
«Самбірбудсервіс», то на думку суду
зазначена обставина не спростовує
того, що для виконання цих робіт
позивач залучив субпідрядника, що є
його правом відповідно до умов
договору від 20.07.2010 року. Натомість
долучені до справи документи
(податкова накладна, акт приймання
виконаних підрядних робіт за жовтень
2010 року, підсумкова відомість,
договірна ціна), які також було надано
під час планової перевірки і зауважень
щодо змісту яких відповідач не
висловив, підтверджують
обґрунтованість формування
податкового кредиту за жовтень 2010 року
на суму 49199,80 грн., а також валових
витрат за 4 квартал 2010 року на суму 245999
грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Попри свій обов'язок, відповідач не
довів суду обґрунтованості висновку
про безтоварність господарських
операцій позивача з ПП «Екоенергобуд»,
як це зазначено в акті перевірки від
07.11.2012 року. Суд встановив, що висновки
відповідача по суті ґрунтуються на
акті ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова від 11.06.2012 року № 508/2204/35009599, в
якому йдеться про безтоварність
господарських операцій ПП
«Екоенергобуд», позаяк його основним
постачальником у липні, серпні та
жовтні 2010 року було ПП «Фірма
«Західпостачторг», щодо якого ДПІ у
Галицькому районі м. Львова в свою
чергу також склала акти за наслідками
проведених перевірок, в яких
зафіксувала фіктивність його
господарської діяльності. Таким чином,
висновок про безтоварність
господарських операцій позивача
відповідач зробив лише на основі актів
перевірок інших контролюючих органів
щодо контрагентів ПП «Екоенергобуд»,
без належної правової оцінки первинних
документів, про які зазначено вище.
Попри вимоги процесуального закону
відповідач не надав суду достатнього
обґрунтування і доказового
підтвердження того, що фактично жодних
робіт по ремонту будівлі на вул.
Кривоноса, 6 у м. Львові ПП
«Екоенергобуд» на замовлення ТОВ
«Самбірбудсервіс» у жовтні 2010 року не
виконувало, а останнє у свою чергу
надалі їх не передавало.

Відповідно до частини 2 статті 161 КАС
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.
У статті 61 Конституції України
передбачено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

У даному випадку суд взяв до уваги
висновки Верховного Суду України,
викладені у постанові від 31.01.2011 року в
справі № 21-47а10 наступного змісту. Чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту. Якщо контрагент
не виконав свого зобов'язання щодо
сплати податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Беручи до уваги наведене вище, суд
дійшов висновку, що при перевірці
фінансово-господарських
взаємовідносин ТОВ «Самбірбудсервіс»
на предмет дотримання вимог
податкового законодавства
контролюючий орган помилково ставить
правильність обчислення позивачем
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість, а
також правомірність формування
валових витрат та правильність
обчислення податку на прибуток у пряму
залежність від результатів перевірок
безпосереднього контрагента позивача -
ПП «Екоенергобуд», а також
контрагентів останнього.

Така правова позиція суду узгоджується
із практикою Європейського Суду з прав
людини, яка відповідно до вимог ст.17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
застосовується національними судами
як джерело права. Так, у справі «БУЛВЕС»
АД проти Болгарії» (заява № 3991/03)
Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні від 22.01.2009 р. зазначив, що
платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати податок на
додану вартість вдруге, а також
сплачувати пеню. На думку суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту прав власності.

З огляду на наведене вище, аргументи,
якими відповідач доводить відсутність
реального виконання господарських
операцій, відтак і висновок про
безтоварність господарських операцій,
на думку суду є необґрунтованими. Тому
прийняті на підставі акта перевірки
від 07.11.2012 року податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Самбірському
районі Львівської області ДПС від
27.11.2013 року форми «Р» № , №,
форми «В4» №, від 23.01.2013 року форми
«В4» № не відповідають критеріям,
визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки їх прийнято необґрунтовано,
без урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії) та непропорційно. В той
же час позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами. Виходячи з
положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд
приходить до висновку, що оскаржені
податкові повідомлення-рішення слід
скасувати як протиправні.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
понесені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Самбірському районі Львівської
області ДПС від 27.11.2013 року форми «Р» №
, №, форми «В4» №, від
23.01.2013 року форми «В4» №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Самбірбудсервіс»
судовий збір, який сплачено за подання
цього позову, в сумі 311 (триста
одинадцять) гривень 98 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 29
квітня 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.