Справа № 755/1136/14-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1136/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П..

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
адміністративну справу за
адміністративним позовом: ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Дніпровського району
лейтенанта міліції Зуй Ігоря
Володимировича про скасування
постанови серії АА2 № 018436 про
адміністративне правопорушення від 06
січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: визнати
дії відповідача щодо складання
постанови серії АА2 № 018436 від 06 січня 2014
року про адміністративне
правопорушення про накладення на нього
адміністративного стягнення у
виглядів штрафу в сумі 425 гривень за
порушення ст. 122 ч. 2 КУпАП, незаконними;
визнати постанову серії АА2 № 018436 від 06
січня 2014 року про адміністративне
правопорушення протиправною та
скасувати її, а провадження по справі
закрити.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 06 січня 2014 року
близько 16 години 00 хвилин керуючи
автомобілем Nissan, державний номер
НОМЕР_1 рухаючись у напрямку пр.
Возз'єднання, він був зупинений
відповідачем. Незрозуміло
відрекомендувавшись, він звинуватив
його у перетині перехрестя на червоний
сигнал світлофору і попросив передати
документи. Переписавши дані його
документів, інспектор направився до
службового авто для складання
протоколу про адміністративне
порушення і постанови в справі про
адміністративне правопорушення. Отже,
постановою серії АА2 № 018436 від 06 січня
2014 року про адміністративне
правопорушення його було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425
гривень за порушення, передбачене ч. 2
ст. 122 Кодексу України про
адміністративне правопорушення, за
невиконання вимог п. 8.7.3. е) ПДР, а це
проїзд на заборонений сигнал
світлофору «червоний». У поясненнях до
протоколу він вказав про свою незгоду з
обвинуваченням. Він рухався на зелений
сигнал світлофору і, згідно п. 8.11. ПДР,
продовжив рух. Відповідач після
складання протоколу відразу ж
«написав» і постанову про
адмінпорушення. Однак розгляд справи
на місці, без підготовки та надання
йому часу для звернення за правовою
допомогою, подання заперечення на
протокол та постанову, документів, які
характеризують особу, інших доказів по
справі, порушує його права, передбачені
ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості
скористатися. При накладанні
конкретного розміру штрафу не
враховано особу, матеріальний стан та
інші обставини, які слід враховувати
при призначенні адміністративного
стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП. За
таких обставин, його процесуальні
права при такому «розгляді» справи
грубо порушено. Жодних доказів того, що
саме він порушив правила дорожнього
руху інспектор ДАІ не надав. Про це
свідчить відсутність свідків
правопорушення та посилань на технічні
засоби фото-відео фіксації
правопорушення в протоколі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, в якій підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
справу розглядати у його відсутність.

Відповідач інспектор ВДАІ
Дніпровського району лейтенант
міліції Зуй Ігор Володимирович в
судове засідання не з'явився, про дату
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причину неприбуття, розгляд
справи не відкладається, справу може
бути вирішено на підставі наявних у
справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази в їх
сукупності приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС
України, місцевим загальним судом як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Рішення відповідача - постанова
про притягнення до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, 06 січня 2014 відповідачем Зуй І.В.
було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 906719, згідно якого ОСОБА_1 06 січня
2014 року о 16 годині 14 хвилин в м. Києві
керував автомобілем на перехресті пр.
Гагаріна - пр. Миру, здійснив проїзд на
забороняючий сигнал світлофора
«червоний».

06 січня 2014 року відносно позивача
відповідачем Зуй І.В. було ухвалено
постанову серії АА2 № 018436 по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно
наведеної постанови, ОСОБА_1 06 січня 2014
року о 16 годині 14 хвилин в м. Києві
керував автомобілем «Nissan», д/н НОМЕР_1
на перехресті пр. Миру - пр. Гагаріна,
здійснив проїзд на заборонений сигнал
світлофору «червоний».

Зазначена постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП,
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно ст. 256 КпАП України, у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я
по-батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягується
до адміністративної відповідальності;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Протокол
підписується особою, яка його склала і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Згідно ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Крім того,
суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у ньому
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. Проте, в
даному адміністративному позові
відповідач не надав доказів, які б
спростували пояснення та докази надані
позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачем, суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
його дій під час винесення постанови
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
не надано доказів на яких ґрунтується
висновок (постанова) про вчинення
особою - ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не
можу бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку встановленому законом.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами
адміністративного впливу проводяться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності до закону.

Як роз`яснено в п 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення. Дана вимога також
порушена відповідачем при винесенні
оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, діючи в межах наданих
адміністративному суду повноважень,
враховуючи, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина у сфері
публічно-правових відносин від
порушень суб'єкта владних повноважень,
а також враховуючи, що нормами Кодексу
України про адміністративні
правопорушення України та Кодексу
адміністративного судочинства не
передбачено визнання недійсним
рішення суб'єкта владних повноважень,
у зв'язку з чим суд приходить до
висновку про скасування постанови
серії АА2 № 018436 від 06 січня 2014 року в
справі про адміністративне
правопорушення.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання незаконними дії відповідача
щодо складання постанови серії АА2 №
018436 від 06 січня 2014 року про
адміністративне правопорушення, то
останні не підлягають задоволенню,
оскільки відповідач як службова особа
має право складати протокол про
адміністративне правопорушення та
виносити постанову про накладення
адміністративного стягнення, та такі
дії не можуть визнаватися судом
неправомірними в межах розгляду даної
справи.

Позовні вимоги позивача про закриття
провадження в справі про
адміністративне правопорушення також
не підлягають задоволенню, оскільки
провадження в справі про
адміністративне правопорушення може
бути закрито лише під час розгляду
справи в порядку КУпАП, а не в порядку
КАС України, відповідно до якого
вирішуються спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
73 гривень 08 копійок.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 251, 256, 283, 284, 288 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, п.
2 ч. 1 ст. 18, ст.ст. 71, 94, 159, 161, 162, 163, 171-2
Кодексу адміністративного
судочинства, -

П О С Т А НО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ВДАІ Дніпровського району
лейтенанта міліції Зуй Ігоря
Володимировича про скасування
постанови серії АА2 № 018436 про
адміністративне правопорушення від 06
січня 2014 року - задовольнити частково.

Постанову серії АА2 № 018436 від 06 січня 2014
року по справі про адміністративне
правопорушення, ухвалену відносно
ОСОБА_1 інспектором ВДАІ Дніпровського
району лейтенантом міліції Зуй Ігорем
Володимировичем, про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з інспектора ВДАІ
Дніпровського району лейтенанта
міліції Зуй Ігоря Володимировича на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73
гривень 08 копійок.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: