Справа № 2а-0770/34/11
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 р.
Справа № 22966/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.,

за участю секретаря
Бєлкіної Н.І.

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Воловецький лісокомбінат» на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25.02.2011 р. у
справі №2а-0770/34/11 за позовом прокурора
Воловецького району Закарпатської
області, Свалявської міжрайонної
державної податкової інспекції
Закарпатської області до Відкритого
акціонерного товариства «Воловецький
лісокомбінат» про стягнення
заборгованості,

встановив:

Постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду від
25.02.2011 р. у справі №2а-0770/34/11 за позовом
прокурора Воловецького району
Закарпатської області, Свалявської
міжрайонної державної податкової
інспекції Закарпатської області до
Відкритого акціонерного товариства
«Воловецький лісокомбінат» про
стягнення заборгованості, позов було
задоволено, вирішено стягнути з
Відкритого акціонерного товариства
«Воловецький лісокомбінат» на користь
Державного бюджету України
заборгованість по земельному податку в
сумі 40261,54 грн.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
скерувати справу на новий розгляд.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
про отримання податкових вимог, які
покладені в основу судового рішення,
скаржник довідався лише з оскаржуваної
постанови. Відтак, між сторонами існує
спір щодо розміру податкової
заборгованості; посилається на
безпідставне зарахування позивачем
сплачених сум податку в погашення
штрафних санкцій.

Представник позивача апеляційну
скаргу заперечив за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що в задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити з наступних
підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, Відкрите акціонерне
товариство «Воловецький лісокомбінат»
зареєстровано Воловецькою РДА 19.10.2004 р.,
ідентифікаційний код підприємства -
00274016, взятий на облік від 15.07.1992 року за
№ 13 до Свалявської МДПІ.

ВАТ «Воловецький лісокомбінат» є
платником земельного податку з
юридичних осіб, передбаченого Законом
України «Про плату за землю» і станом
на 09.12.2010 податкова заборгованість по
вказаному податку складає 40264,54 грн., з
яких 38259,55 грн. - основного платежу, що
стверджується податковими
розрахунками земельного податку,
даними облікових карток, а також 2001,99
грн. - пені .

На підставі поданих скаржником
податкових розрахунків на 2010 р.,
податковим органом винесені
повідомлення - рішення форми «Ш»: №
/0 від 10.11.2010 р. -вручено 11.11.2010 року
та № /0 від 28.07.2010 року, яке вручено
02.08.2010 року. Дані податкові
повідомлення - рішення боржником не
оскаржувались ні в адміністративному,
ні судовому порядку, отже вони є
узгодженими. Посилаючись на існування
спору щодо суми податкового
зобов'язання, скаржник не надав доказів
оскарження зазначених податкових
повідомлень - рішень.

У зв'язку з тим, що відповідачем не було
сплачено узгоджену суму у встановлені
строки та, відповідно, проводячи
упереджуючі заходи щодо погашення
податкового боргу, Ужгородською МДПІ,
на підставі пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» рекомендованими листами з
повідомлення про вручення поштового
відправлення направлялися на адресу
відповідача податкові вимоги: форми
«Ю1»: № 1/2405/00274016 від 03.11.2010 року та форми
«Ю2» № 3/2405/00274016 від 03.12.2010 року та
вручені скаржнику. Посилання скаржника
на те, що про вказані вимоги йому стало
відомо лише з оскаржуваної постанови,
не доведено суду у встановленому
порядку, та, окрім того, не впливає на
факт узгодження податкового
зобов'язання.

Не ґрунтується на законі й посилання
скаржника на скерування позивачем
сплачених скаржником сум податків не
на погашення самого податку, а на
погашення штрафних санкцій. При цьому,
доказів таких дій позивача скаржник
суду не надав.

У відповідності до п.11 ст. 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» передбачено право органів
державної податкової служби в
установленому законом порядку
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми недоїмки по
сплаті податків та інших платежів, а
також пені та штрафних санкцій у
порядку, передбаченому законом. Згідно
зі ст. 67 Конституції України та статті 9
Закону України «Про систему
оподаткування» кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
систему оподаткування» платниками
податків і зборів (обов'язкових
платежів) є юридичні та фізичні особи,
на яких законодавством України
покладено обов'язок сплачувати податки
і збори. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону
України «Про плату за землю» суб'єктом
плати за землю (платником) є власник
земельної ділянки, земельної частки
(паю) і землекористувач, у тому числі
орендар.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про
плату за землю» податкове зобов'язання
по земельному податку, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця. У
відповідності з п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» за № 2181-Ш від 21.12.2000 податкове
зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом
відповідно до пунктів 4.2. та статті 4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3 статті 5 Закону
№ 2181-111 передбачено, що у разі
визначення податкового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах «а» - «в»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 платник
податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У відповідності до
вимог ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В світлі наведеного, суд першої
інстанції підставно дійшов висновку
про недоведеність скаржником
стверджуваних ним фактів порушення
податкового законодавства.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Воловецький
лісокомбінат» залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 25.02.2011 р. у
справі №2а-0770/34/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 30.04.2014
року.