Справа № 2а-198/10/0370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014р.
Справа № 9104/25156/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Сердюк О.Ю.,

за участю представників:

позивача у справі: не
з'явився

апелянта (відповідача-1 у справі):
Ніколайчук Р.М.,

відповідача-2 у справі:
Ніколайчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (правонаступник -
Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області),
м.Луцьк

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30.03.2010р. у
справі №2а-198/10/0370

за позовом Приватного підприємства
"Флора", с.Ростань Шацького району
Волинської області

до відповідача-1: Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (правонаступник -
Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області),
м.Луцьк

відповідача-2: Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області (правонаступник - Головне
управління Міндоходів у Волинській
області), м.Луцьк

про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2010р. позивач: Приватне підприємство
"Флора" звернувся з позовом до
Державної податкової адміністрації у
Волинській області, Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання неправомірними дій по
проведенню документальної невиїзної
перевірки та визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 25.12.2009р.

30.03.2010р. постановою Волинського
окружного адміністративного суду
позовні вимоги задоволено частково:
визнано протиправним і скасовано
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 25.12.2009р.
№/0 про зменшення приватному
підприємству "Флора" бюджетного
відшкодування за травень 2008р. на
10472,00грн. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У процесі розгляду справи суд першої
інстанції прийшов до висновку про те,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки на вимогу суду
позивачем було подано докази щодо
фактичного виконання ПП "ТД
"Волиньінтерм" умов Договору від
05.02.2007р., а також оплати проведених
робіт. На підставі цих документів судом
встановлено, що позивач мав
господарські взаємовідносини щодо
виконання робіт (встановлення
басейна-накопичувача для системи
зрошення лохини кущової) саме з ПП "ТД
"Волиньінтерм" і за даними
господарськими операціями сплатив всі
податкові платежі, включаючи податок
на додану вартість, що не оспорюється
відповідачем: Луцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Волинської області, м.Луцьк, при
невиконанні контрагентом зобов'язання
по сплаті податку до бюджету це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цього контрагента, а
не інших осіб.

Не погоджуючись з судовим рішенням
суду першої інстанції, відповідач:
Луцька ОДПІ звернувся до Львівського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій стверджує,
що оскаржувана постанова є
безпідставною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням норм права та
при неповному з'ясуванні всіх обставин
справи.

В обґрунтування заявлених в
апеляційній скарзі вимог відповідач
звертає увагу апеляційного суду на те,
що субпідрядником з виконанню робіт за
Договором від 05.02.2007р. є ТОВ
"Будівельно-сервісна компанія".

До ДПІ у Рівненському районі
направлено запит для проведення
зустрічної перевірки цього
підприємства, залученого до схеми
постачання ПП "Флора" у 3 ланці ланцюга
та яке є безпосереднім постачальником
ПП "Полив", від 12.05.2009р. №4543/7/23-513. Згідно
з отриманою відповіддю відомо, що
провести зустрічну перевірку ТОВ
"Будівельно-сервісна компанія"
неможливо, у зв'язку з тим, що воно за
юридичною адресою (Рівненський район,
с.Радиславка, вул.Колгоспна, 8) не
знаходиться.

Працівниками ДПІ Рівненського району
складено акт перевірки щодо
місцезнаходження суб'єкта
підприємницької діяльності, згідно з
яким встановлено, що за юридичною
адресою ТОВ "Будівельно-сервісна
компанія" не знаходиться, фактичне
місцезнаходження невідоме.

Також відповідач стверджує, що станом
на 15.12.2009р. факт отримання коштів
постачальником ТОВ
"Будівельно-сервісна компанія",
залученого до схеми постачання ПП
"Флора" у 3 ланці ланцюга не
підтверджено.

В апеляційній скарзі відповідач:
Луцька ОДПІ просить суд скасувати
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30.03.2010р. та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
Приватного підприємства "Флора"
відмовити.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
14.04.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача-1 у справі) та відповідача-2
у справі: Ніколайчук Р.М., яким доводи,
викладені у апеляційній скарзі,
підтримано у повному обсязі, просив
апеляційну скаргу задоволити,
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30.03.2010р. у
справі № 2а-198/10/0370 скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Позивач: Приватне підприємство "Флора"
явку повноважного представника у
судове засідання не забезпечив, про
дату, час та місце судового розгляду
був повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи корінцем повідомлення про
вручення поштового відправлення.

В ході судового розгляду судом
допущено заміну Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області на належного
відповідача: Луцьку об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Волинській
області, та Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області на належного відповідача:
Головне управління Міндоходів у
Волинській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника апелянта
(відповідача-1 у справі) та відповідача-2
у справі, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
в серпні-вересні 2008р. Луцькою ОДПІ було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПП "Флора" з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за квітень-травень 2008р., про що
складено акт від 19.09.2008р.

У висновках акту перевірки від 19.09.2008р.
зазначено, що перевіркою буде
підтверджено заявлену ПП "Флора" суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
травень 2008р. в розмірі 103130,00грн. після
отримання результатів зустрічних
перевірок по ланцюгу до виробника.

Також, в ході перевірки було
встановлено, що одним із основних
постачальників квітня 2008р. є ПП "ТД
"Волиньінтерм", яким згідно договору на
виконання робіт №б/н від 05.02.2007р., актів
виконаних робіт та звітів форми КБ-3
поставлено роботи з комплектації та
будівництва системи краплинного
зрошення лохини кущової на суму 873790грн.
40коп., в т.ч. ПДВ - 145631,73грн.

До ДПІ у Рівненському районі
направлено запит від 12.05.2009р. №4543/7/23-513
для проведення зустрічної перевірки
ТзОВ "Будівельно-сервісна компанія",
залученого до схеми постачання
підприємства, позивача по справі, у 3
ланці ланцюга і отримано відповідь від
01.06.2009р. №8858/23-331 (вх.№2897/7 від 03.06.2009р.), з
якої вбачається, що провести зустрічну
перевірку ТзОВ "Будівельно-сервісна
компанія" неможливо у зв'язку з тим, що
воно за юридичною адресою (Рівненський
район, с.Радиславка, вул.Колгоспна, 8) не
знаходиться.

Працівниками ДПІ Рівненського району
складено акт перевірки щодо
місцезнаходження суб'єкта
підприємницької діяльності, згідно
якого встановлено, що за юридичною
адресою: Рівненський район,
с.Радиславка, вул.Колгоспна, 8,
підприємство ТзОВ "Будівельно-сервісна
компанія" не знаходиться, фактичне
місцезнаходження невідоме.

З огляду на отримані дані, 14-15.10.2010р.
працівником ДПА у Волинській області
проведено документальну невиїзну
перевірку ПП "Флора" з питань правових
відносин з постачальником 3-ї ланки
ТзОВ "Будівельно-сервісна компанія" за
квітень 2008р., про що було складено акт
№462/07/32890325 від 15.12.2009р.

Висновками акту перевірки
констатовано порушення позивачем п.1.8
ст.1, п.п.7.7.2 "а" п.7.7 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість", станом
на 15.12.2009р. не підтверджено заявлену
суму бюджетного відшкодування на
розрахунковий рахунок платника в банку
в розмірі 10472,00грн. по постачальнику 3-ї
ланки - ТзОВ "Будівельно-сервісна
компанія".

За наслідками перевірки Луцькою ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.12.2009р.
№/0 про зменшення приватному
підприємству "Флора" бюджетного
відшкодування за травень 2008р. на
10472,00грн., яке оскаржувалось позивачем в
адміністративному порядку.

Згідно із вимогами п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість", сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 п.7.7 ст.7 цього Закону
визначено, що якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Таким чином, проаналізувавши
вищенаведені норми, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що у Законі України
"Про податок на додану вартість" чітко
передбачено, що бюджетному
відшкодуванню підлягає та частина
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) саме у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до вимог пп.7.7.4 п.7.7 ст.7
вищезгаданого Закону, платник податку,
який має право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Підпунктом 7.7.5 п.п.7.7 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
передбачено, що протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Позапланова виїзна перевірка ПП "Флора"
з питань достовірності нарахування
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за травень 2008р. на
рахунок платника в банку була
проведена Луцькою ОДПІ в
серпні-вересні 2008р., про що складено
відповідний акт від 19.09.2008р.

Враховуючи те, що за наслідками даної
перевірки податковим органом будь-які
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування з ПДВ за
травень 2008р. не приймались, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що в ході
перевірки було підтверджено заявлену
до відшкодування суму податку на
додану вартість в розмірі 10472,00грн.

Оскільки, відповідно до пункту 1.8
статті 1 Закону України "Про податок на
додану вартість" бюджетне
відшкодування - сума, що підлягає
поверненню платнику податку з бюджету,
у зв'язку із надмірною сплатою податку
у випадках, визначених цим Законом, то
можна прийти до висновку про те, що
отримання результатів зустрічних
перевірок контрагентів суб'єкта
оподаткування не є обов'язковою умовою
відшкодування податку на додану
вартість.

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції стосовно того, що
посилання відповідача на неможливість
проведення зустрічної перевірки
постачальника 3-ї ланки в зв'язку з його
відсутністю за юридичною адресою, в
зв'язку з чим відповідач зменшив
заявлену до бюджетного відшкодування
суму, є безпідставним та таким, що
суперечить чинному законодавству.

Такі доводи відповідача висновків суду
першої інстанції не спростовують,
оскільки суд досліджував власне
операції між ПП "Флора" та ПП "ТД
"Волиньінтерм" та прийшов до висновку
про їх реальність.

Платник податків (позивач) не може
відповідати за податкові зобов'язання
іншого платника податків, і вплинути на
них не може. Така позиція знаходить
своє підтвердження також у практиці
Європейського Суду з прав людини, яка
відповідно до вимог ст.17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" застосовується судами як
джерело права. Так, Європейський Суд у
рішенні від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС АД
проти Болгарії" (заява №3991/03) зазначив,
що "платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань з визначення чи сплати
податку".

У рішеннях Європейського Суду з прав
людини у справах "Інтерсплав проти
України" та "Бізнес Супорт Центр проти
Болгарії" наголошується на тому, що на
підприємство-покупець не може бути
покладено негативні наслідки за
порушення будь-яким іншим
підприємством з ланцюга постачання
податкового законодавства.

Враховуючи це, при визнанні в діях
позивача ознак порушень податкового
законодавства та притягнення його до
податкової відповідальності необхідно
надавати перевагу належним письмовим
доказам (первинним документам), що
підтверджують реальність
господарських операцій. Проте, ці
документи безпідставно не взято до
уваги відповідачем, як і висновки,
зроблені Луцькою ОДПІ в акті перевірки
від 19.09.2008р.

До суду першої інстанції позивачем
було подано докази щодо фактичного
виконання ПП "ТД "Волиньінтерм" умов
Договору від 05.02.2007р., оплати проведених
робіт, а саме: акти приймання-передачі
виконаних робіт №№19, 20 від 30.04.2008р.,
виписки з банківського рахунку ПП
"Флора" у Луцькій філії АКБ "Форум" за
квітень 2008р., податкові накладні №№30,
31, 33 від 14.04.2008р., 17.04.2008р. та 24.04.2008р.
відповідно.

На підставі цих документів судом
першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач мав
господарські взаємовідносини щодо
виконання робіт (встановлення
басейна-накопичувача для системи
зрошення лохини кущової) саме з ПП "ТД
"Волиньінтерм" і по даних господарських
операціях сплатив всі податкові
платежі, включаючи і податок на додану
вартість.

Дана обставина не оспорювалася
відповідачем при розгляді справи в
суді першої інстанції.

Відсутні будь-які доводи відносно того,
що наведені у податкових накладних
відомості не відповідають дійсності
також в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів вважає
правомірним визначення ПП "Флора"
податкового кредиту по
правовідносинах з ПП "ТД "Волиньінтерм"
у квітні та відповідно відшкодування
ПДВ з бюджету в травні 2008р. в сумі
10472,00грн., з чим також погодився суд
першої інстанції.

Надавши правову оцінку діям
відповідача стосовно прийняття
оскаржуваного рішення, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, колегія суддів повністю
погоджується з висновками суду першої
інстанції, викладеними у постанові від
30.03.2010р.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки є
необґрунтованими та не можуть бути
підставами для скасування
правомірного по суті рішення суду
першої інстанції.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги Луцької ОДПІ на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 30.03.2010р.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (правонаступник -
Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області),
м.Луцьк на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
30.03.2010р. у справі №2а-198/10/0370 за позовом
Приватного підприємства "Флора",
с.Ростань Шацького району Волинської
області до відповідача-1: Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
(правонаступник - Луцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області), м.Луцьк,
відповідача-2: Державної податкової
адміністрації України у Волинській
області (правонаступник - Головне
управління Міндоходів у Волинській
області), м.Луцьк про визнання дій
неправомірними, - залишити без
задоволення.

2. Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30.03.2010р. у
справі №2а-198/10/0370 за позовом Приватного
підприємства "Флора", с.Ростань
Шацького району Волинської області до
відповідача-1: Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (правонаступник -
Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області),
м.Луцьк, відповідача-2: Державної
податкової адміністрації України у
Волинській області (правонаступник -
Головне управління Міндоходів у
Волинській області), м.Луцьк про
визнання дій неправомірними, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 11.04.2014р.