Справа № 369/11594/13-а
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/369/454/13
ПОСТАНОВА

іменем України

30.12.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі головуючої судді
Медвідь Н.О.,

при секретарі
Остролуцькій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Лісниківської сільської ради в особі
голови Лісниківської сільської ради
Сагач О.І. на протиправну діяльність
посадової особи органу місцевого
самоврядування голови Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області щодо розгляду
його заяви в порядку ст.. 18 ЗУ «Про
звернення громадян» , -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із даним
позовом до суду, посилаючись, на те, шо
реалізовуючи своє право на звернення,
він 04.10.2013 р. звернувся з заявою від
30.09.2013 до голови Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Сагач 0.1. В
заяві від 30.09.2013 яка була подана тільки
04.10.2013 позивач просив прийняти до
розгляду заяву і розглянути її у повній
відповідності до Закону України «Про
звернення громадян» і по кожному
пункту заяви прийняти рішення.
Виконати свій обов'язок як Голови
Лісниківської сільської ради і на
виконання вимог Конституції України та
діючого законодавства України
поновити всі його порушені непорушні
права як громадина України На
виконання вимог ст. 18 Закону України
«Про звернення громадян» надати
можливість реалізувати своє право на
участь у перевірці його заяви,
прийняти рішення про скасування
рішення Лісниківської сільської ради
№ 73/18-XXVI-V та № 73/26-ХХVI-V від 26 грудня
2008року про надання земельної ділянки
гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Про результати
розгляду його заяви та прийнятих
рішень по кожному з

пунктів заяви інформувати його
письмово у встановлений законом термін
і у разі

відмови, роз»яснити порядок оскарження
прийнятого рішення, при цьому не
допустити безпідставної передачі його
заяви іншим органам.».

Відповідно до Закону України «Про
звернення громадян», його заява
повинна була бути розглянута протягом
30 днів, але Лісниківська сільська рада
так і не розглянула його заяву.

Після того, як голова Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Сагач О.і., у
відповідності до вимог ст. 18 Закону
України «Про звернення громадян» не
розглянула його заяву, він постійно
знаходиться у стані морального
пригнічення і дискомфорту так як дуже
тривалий термін він не може вирішити
свої земельні питання.В результаті
протиправних дій відповідача у нього
не тільки різко погіршився душевний
стан та здоров'я.

Для підтримання здоров'я йому
неодноразово довелося звертатися до
лікарів та проходити лікування в
амбулаторному режимі під наглядом
лікарів.

Головні та серцеві болі не проходять і
до цього часу і все це почалося після
того як голова Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області Сагач О.І., не
розглянула його заяву, він почав
відчувати себе людиною другого сорту.

Моральна атмосфера в сім'ї різко
погіршилася після того як голова
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області Сагач О.І., не розглянула його
заяву, він втратив вплив і повагу не
тільки серед своїх родичів, друзів та і
сусідів по селу за те, що він не може
відстояти свої законні права на землю.

Для відновлення душевного стану,
здоров'я його необхідні великі
фінансові витрати, тому він вважає, що
відповідач - голова Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Сагач О.І.,
повинна сплатити 50000 гривен моральної
шкоди..

Тому просив визнати бездіяльність
голови Лісниківської сільської ради
Сагач О.І. щодо не розгляду заяви його
від 30.09.2013 у повній відповідності до
вимог ст. 18 Законом України «Про
звернення громадян» неправомірними,
такими, що порушили його права,
закріплені за ним ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про звернення громадян».
Зобов'язати голову Лісниківської
сільської ради Сагач О.І. провести
перевірку та розгляд його заяви від 30
вересня 2013 року «про розгляд заяви в
порядку ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян»» у повній
відповідності до вимог Закону України
«Про звернення громадян» з наданням
можливості реалізувати в процесі
перевірки і розгляду заяви всі права,
закріплені за ним ст. 18 цього Закону, а
саме: особисто викласти аргументи
особі, що перевірятиме його заяву;
брати участь у перевірці поданої
заяви, завчасно отримавши письмове
повідомлення (запрошення) про час і
місце її проведення: - знайомитися з
матеріалами перевірки: подавали
додаткові матеріали та запитувати їх
через Лісниківську сільську раду
Києво-Святошинського району Київської
області, яка розглядатиме його заяву;
бути присутніми при розгляді заяви,
завчасно отримавши письмове
повідомлення (запрошення) про час і
місце її проведення; користуватися
послугами адвоката та представників
Київської обласної громадської
організації «Захист земель Київщини»,
а також допомогою його депутата
Бориспільської районної ради
Колбанцева, які здійснюють
правозахисну функцію по відношенню до
нього; одержати письмову відповідь за
результатами розгляду його заяви.
Стягнути з голови Лісниківської
сільської ради Сагач О.І. моральну
шкоду в розмірі 50000 гривен. також всі
понесені ним витрати, пов'язані з
підготовкою, поданням та розглядом
позовної заяви у суді, в тому числі по
оплаті допомоги адвоката, згідно з
окремо представленими розрахунками на
надання юридичних послуг. Винести
окрему ухвалу щодо притягнення до
встановленої чинним законодавством
України відповідальності посадової
особи органу місцевого
самоврядування голови Лісниківської
сільської ради Сагач О.І., винної у
протиправній бездіяльності щодо
порушення нею Закону України «Про
звернення громадян» при розгляді заяви
від 30.09.2013 року, з направленням ухвали
до Лісниківської сільської ради для
обов'язкового її виконання.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали.

Представник відповідача позов не
визнав, оскільки позивач звернувся до
Лісниківської сільської ради із заявою
від 30.09.2013.В процесі розгляду по суті
заяви позивача від 30.09.2013стало відомо,
що судом розглядається справи за
позовом заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави,
уповноваженим органом якої є державна
інспекція сільського господарства у
Київській області, до Лісниківської
сільської ради про визнання недійсним
рішень та скасування державних актів
на право власності на земельні ділянки
громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3, де позивач
був як третя особа.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду від 01.07.2013 року по справі
№ 2-4551/12 позовні вимоги заступника
прокурора залишені без задоволення.

Лісниківська сільська рада листом від
18.10.2013 року за номером № 529 надала
відповідь позивачу.

Незважаючи на подання позивачем
апеляційної скарги на рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 01.07.2013 року від нього особисто, та
від інших осіб, в тому числі і
правоохоронних органів надходили:
листи, інформаційні запити,
депутатські запитання з того самого
приводу, які було розглянуто в межах
компетенції та надано відповідь про
вирішення питання щодо дотримання прав
позивача, оскільки громадян, земельні
ділянки яких, на думку позивача,
накладалися на його земельну ділянку,
добровільно відмовилися від права
власності на вказані земельні ділянки.

На сьогоднішній день немає перешкод у
реалізації позивачем свого права
власності на земельну ділянку. Проте
позивач постійно використовує засоби
масової інформації, Інтернет-ресурс, а
також безпосередньо звертається до
вищого керівництва держави з метою
дискредитування посадових осіб
Лісниківської сільської ради,особливо
- її сільського голови.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, в позові відмовляє з
наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач
звернувся з заявою від 30.09.2013 року до
голови Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області Сагач 0.1. такого змісту:
«Враховуючи те, що Лісниківська
сільська рада та Ви як голова
самоусунулися від виконання своїх
обов'язків в частині виконання Законів
України в тому числі і звернення
громадян, позивач більше не бажає
займатися з Вами перепискою і потикати
Вам у брутальному та безкарному
порушенні Законів України, коли Ви
навіть депутатів не пускаєте до
сільської ради та не потрібних Вам
громадян та Закону України «Про
звернення громадян» і діючої
Конституції і надалі їх порушувати і не
вирішувати питання позивача по суті,
тому на виконання вимог ст.ст. 1, 7, 9, 15, 18,
19, 20 Закону України «Про звернення
громадян» просив: прийняти до розгляду
мою заяву і розглянути її у повній
відповідності до Закону України «Про
звернення громадян» і по кожному
пункту заяви прийняти рішення.
Виконати свій обов'язок як Голови
Лісниківської сільської ради і на
виконання вимог Конституції України та
діючого законодавства України
поновити всі порушені непорушні права
позивача як громадина України. На
виконання вимог ст. 18 Закону України
«Про звернення громадян» надати
позивачу можливість реалізувати його
право на: участь у перевірці його заяви,
завчасно отримавши повідомлення про
час і місце її проведення; особисте
викладення аргументів особі, яка буде
перевіряти його заяву; ознайомлюватися
з матеріалами перевірки; подання
додаткових матеріалів або запитів їх
через Лісниківську сільську раду;
особисту присутність позивача при
розгляді його заяви, завчасно
отримавши повідомлення про час і місце
розгляду заяви; користуватися
послугами адвоката, допомогою свого
депутата Бориспільської районної ради
Колбанцева В.В. та Громадської
організації «Захист земель Київщини»,
яка здійснює правозахисну діяльність
по відношенню - одержання письмової
відповіді та рішення про результати
розгляду його заяви. За результатами
розгляду його заяви в порядку ст. 18
Закону України «Про звернення
громадян» прийняти рішення про
скасування рішення Лісниківської
сільської ради № 73/18-XXVI-V та № 73/26-ХХVI-V
від від 26 грудня 2008року про надання
земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Про результати розгляду заяви та
прийнятих рішень по кожному з пунктів
заяви інформувати позивача письмово у
встановлений законом термін і у разі
відмови, або визнанні
необґрунтованості заяви, роз'яснити
порядок оскарження прийнятого рішення,
при цьому не допустити безпідставної
передачі заяви позивача іншим
органам.».

Згідно ст.. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено що позивач звернувся
до Лісниківської сільської ради із
заявою від 30.09.2013 відповідно до Закону
України «Про звернення громадян» щодо
розгляду питання про можливі порушення
його права власності на земельну
ділянку.

Також не оспорювалося в судовому
засіданні, що за позовом заступника
прокурора Києво-Святошинського району
Київської області Київської області
в інтересах держави, уповноваженим
органом якої є державна інспекція
сільського господарства у Київській
області, до Лісниківської сільської
ради розглядався позов про визнання
недійсним рішень та скасування
державних актів на право власності на
земельні ділянки громадян ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 , в якій позивач був як третя
особа,та рішенням
Києво-Святошинського районного суду
від 01.07.2013 по справі № 2-4551/12 позовні
вимоги заступника прокурора залишені
без задоволення.

З урахуванням цього Лісниківська
сільська рада листом від 18.10.2013 за
номером № 529 надала відповідь позивачу
на його заяву , що також не
заперечувалося в судовому засіданні.

Незважаючи на подання позивачем
апеляційної скарги на рішення
Києво-Святошинського районного суду
від 01.07.2013, відповідачем були надані
відповіді на звернення як його, також
його представників у встановлений
законом строк , що підтверджується
відповіддю відповідача на ім.»я
Колбанцеіва В.В. від 18.10.2013 за № 527,
відповіддю на ім.»я позивача № 530 від
18.10.2013, також з приводу цієї заяви
надана відповідь начальнику
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області № 560 від 30.10.2013, на
ім.»я Колбанцева В.В. відповідь № 588 від
18.11.2013 відповідь відповідача на запит
позивача, яка надана 08.11.2013 , також
відповідь відповідача на запит
позивача від 23.10.2013 за № 567 від 28.10.2013 ,
також на запит на інформацію від 15.11. 2013
ОСОБА_6 за № 587 від 18.11.2013 , відповідь
відповідача від 31.10.2013 за № 568 на ім.»я
Колбанцева В.В. , тобто відповідачем
шодо розгляду заяви позивача були
надані відповіді до правоохоронних
органів в тому числі на
листи,інформаційні запити, депутатські
запитання з того самого приводу, які
було розглянуто в межах компетенції
відповідача та надані відповіді.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач діяв у повній відповідності
до вимог ст. 18, 19 Закону України «Про
звернення громадян» в межах
повноважень, наданих Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», також Конституції України.

Що стосується заявлених позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди, то,
відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від
31.03.95р. (зі змінами), у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Суд вважає, що вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди
безпідставними, оскільки щодо розгляду
заяви позивача від 30.09.2013, позивач,
також представники його повідомлені.

Як на єдиний доказ щодо моральної шкоди
позивач та його представник
посилається на те, що відповідачем
порушено ЗУ «Про звернення громадян»

Але згідно ст.. 25 ЗУ «Про звернення
громадян» у разі задоволення скарги
орган або посадова особа, які
прийняли неправомірне рішення щодо
звернення громадянина, відшкодовують
йому завдані матеріальні збитки,
пов'язані з поданням і розглядом
скарги, обгрунтовані витрати,
понесені у зв'язку з виїздом для
розгляду скарги на вимогу
відповідного органу, і втрачений за
цей час заробіток. Спори про стягнення
витрат розглядаються в судовому
порядку. Громадянину на його вимогу і в
порядку, встановленому чинним
законодавством, можуть бути
відшкодовані моральні збитки, завдані
неправомірними діями або рішеннями
органу чи посадової особи при

розгляді скарги. Розмір відшкодування
моральних (немайнових) збитків у
грошовому виразі визначається судом.

Але позивачем не доведено які втрати
він поніс, а чим підтверджені втрати, з
яких міркувань визначено моральні
збитки

Крім цього, згідно ст. 18 ЗУ «Про
звернення громадян» громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: особисто викласти аргументи
особі, що перевіряла заяву чи скаргу,
та брати участь у перевірці поданої
скарги чи заяви; знайомитися з
матеріалами перевірки; подавати
додаткові матеріали або наполягати
на їх запиті органом, який розглядає
заяву чи скаргу; бути присутнім при
розгляді заяви чи скарги;
користуватися послугами адвоката або
представника трудового колективу,
організації, яка здійснює
правозахисну функцію, оформивши це
уповноваження у встановленому законом
порядку; одержати письмову відповідь
про результати розгляду заяви чи
скарги; висловлювати усно або
письмово вимогу щодо дотримання
таємниці розгляду заяви чи скарги;
вимагати відшкодування збитків, якщо
вони стали результатом порушень
встановленого порядку розгляду
звернень.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення
громадян» звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше
одного місяця від дня їх надходження,
а ті, які не потребують додаткового
вивчення, - невідкладно, але не пізніше
п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що

повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати
сорока п'яти днів. На обгрунтовану
письмову вимогу громадянина термін
розгляду може бути скорочено від
встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги,
розглядаються у першочерговому
порядку.

Наполягаючи на своїх позовних вимогах
позивач та його представник
наголошували, що порушено процедуру
розгляду заяви позивача, але як
вбачається з відповідей відповідача
питання , які порушені позивачем в його
заяві, відповідач не має повноважень
вирішувати до остаточного вирішення
справи судом.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті
18 Закону України ,,Про звернення
громадян" громадянин, який звернувся із
заявою чи скаргою до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, засобів масової інформації,
посадових осіб, має право бути
присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України ,,Про
звернення громадян" визначені
обов'язки і перелік органів, які
розглядають заяви чи скарги
громадянина, обмеження та процедуру їх
перевірки. За змістом цієї норми
Закону, органи державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, посадові особи зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги.

При цьому статтею 19 Закону України ,,Про
звернення громадян" встановлені певні
обмеження та випадки розгляду
звернення за участю особи, випадки
такої участі.

Відповідно до частини 1 абзацу другого
і третього статті 19 Закону України ,,Про
звернення громадян" у разі прийняття
рішення про обмеження доступу
громадянина до відповідної інформації
при розгляді заяви чи скарги суб'єкт
розгляду зобов'язаний скласти про це
мотивовану постанову, на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу, що дає
підстави вважати, що особа може бути
запрошеною для розгляду її заяви чи
скарги лише у випадку проведення
засідання, тобто розгляду її
колегіально, про що в даному випадку
питання не ставиться..

За правилами ст. 6 КАС України, кожна
особа має право в порядку
встановленому цим кодексом
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням , дією, чи
бездіяльністю суб»єкта владних
повноважень порушені її права,
свободи, або інтереси..

Як свідчать матеріали справи, а також
твердження позивача ,представника
його, ним не обґрунтовано та не надано
жодних доказів, які б вказували на
правові підстави для задоволення
вимог

Суд вважає, що у діях відповідача
відсутні протиправність дій , та
причинний зв»язок з можливим
порушенням прав та законних інтересів
позивача, про що зазначено вище.

Зважаючи на відсутність беззаперечних
фактичних даних, на основі яких у
визначеному законом порядку,
встановлюється наявність або
відсутність суспільного діяння,
винність та протизаконність
відповідача, вчиненні ним
неправомірних дій відносно позивача,
які мають значення для правильного
вирішення справи, не доведені за їх
недостатністю.

Позивач та його представник не довели
тих обставин на які посилалися як на
підставу позовних вимог , не надали
докази в обґрунтування цих вимог, не
спростували тих обставин на які
посилався представник відповідача в
обґрунтування своїх заперечень.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ЗУ «Про звернення громадян»
ст. ст. 4, 6, 7, 11, 17, 71, 159, 160, 161, 163, 166 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

В позові ОСОБА_1 до Лісниківської
сільської ради в особі голови
Лісниківської сільської ради Сагач О.І.
на протиправну діяльність посадової
особи органу місцевого самоврядування
голови Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області щодо розгляду його заяви в
порядку ст.. 18 ЗУ «Про звернення
громадян», відмовити.

Постанову може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня її проголошення.

Суддя