Справа № 233/3003/14-а
Суддя: Янюк Ю. Б.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 233/3003/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Янюк
Ю. Б.

при секретарі
Кордонській Л.А.

за участю

позивача
-

представника відповідача
-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
рішення протиправним, його скасування
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року позивачка
звернулась до суду з позовом до УПФУ в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області, в якому
зазначила, що 31 березня 2014 року вийшла
на пенсію з посади державного
службовця. З метою призначення та
обчислення пенсії нею до УПФУ в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області була подана
довідка про розмір заробітної плати
№919/05 від 31 березня 2014 року про складові
заробітної плати за 60 календарних
місяці роботи, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії і
містить дані про сплачені на її користь
суми матеріальної допомоги та
індексації. Розпорядженням управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області №184520 від 8
квітня 2014 року їй була призначена
пенсія з урахуванням вказаної довідки,
виданої Головним управлінням юстиції в
Донецькій області, без урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати з
посиланням на статтю 37 Закону України
«Про державну службу». Позивачка
просить визнати незаконним та
скасувати розпорядження відповідача
по справі №184520 від 8 квітня 2014 року та
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування пенсії з 31 березня 2014 року
з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати за роботу на
державній службі, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески відповідно до закону
України «Про державну службу».

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не явилась, подала до суду
заяву, в якій просила розглянути справу
за її відсутності.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, про час і
місце його проведення був повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову не
надав.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено,
що ОСОБА_1 працювала на посаді
начальника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану по
Костянтинівському району
реєстраційної служби
Костянтинівського міськрайонного
управління юстиції (а.с.7-11), та 31
березня 2014 року подала до УПФУ в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області заяву про
перехід з пенсії за віком на пенсію за
віком згідно Закону України «Про
державну службу» (а.с.17).

Для нарахування пенсії з цих
підстав 31 березня 2014 року позивачка
отримала та надала відповідачу довідку
№319/053-23 про складові заробітної плати
за останні 60 календарних місяці роботи,
що подається для
призначення/перерахунку пенсії і
містить дані про сплачені на її користь
суми матеріальної допомоги та
індексації (а.с.16).

Розпорядженням управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області №184520 від 8
квітня 2014 року їй була призначена
пенсія з урахуванням вказаної довідки,
виданої Головним управлінням юстиції в
Донецькій області, без урахування
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати з
посиланням на статтю 37 Закону України
«Про державну службу» (а.с.13).

Отже судом встановлено, що на
момент виходу на пенсію позивача до
складових її заробітної плати, з яких
справлялись страхові внески, входили:
матеріальна допомога на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань і індексація доходів.

Статтею 37-1 Закону України
"Про державну службу" № 3723-ХІІ (далі
Закон № 37-23-ХІІ) передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону
№ 37-23-ХІІ заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок. При цьому
саме на Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Порядок обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії
державного службовця установлений
постановами Кабінету Міністрів від 31
травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003
року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№ 865 із змінами і доповненнями
передбачено, що особи, які вийшли на
пенсію згідно Закону України "Про
державну службу" мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу".

Згідно статті 37 Закону України
"Про державну службу", пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90% заробітної плати.

Частиною другою статті 2
Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР
"Про оплату праці" (далі - Закон №
108/95-ВР) визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення
містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2
Інструкції по статистиці заробітної
плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13 січня 2004 року № 5, де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в тому числі за вислугу
років, які мають систематичний
характер, а відповідно підпункту 2.3.3
пункту 2 цієї інструкції матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом) входить до складу
фонду оплати праці.

Відповідно до статті 2 Закону
№ 108/95-ВР, структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного
Закону видно, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що
відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
він фактично отримував на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати, на
яку нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року № 19-11 "Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу",
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 04 грудня 2008 року за N 1161/15852,
дійсно було передбачено обов'язкові
реквізити довідки про заробітну плату,
в тому числі встановлено складові
заробітної, які враховуються під час
призначення (перерахунку) пенсії. Дана
постанова була зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 04.12.2008
року за № 1161/15852.

Однак, постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1 "Про виконання рішення
окружного адміністративного суду
міста Києва по справі №2а-4753/2670"
затверджена нова форма довідки про
складові заробітної плати, яка
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" (далі - форма № 5-1),
якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від
05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 20.02.2012 року (справа №
21-430а11).

За приписами частини другої
статті 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Суди зобов'язані привести
свою судову практику у відповідність з
рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням наведеного,
суд приходить до висновку, що позивач
має право на призначення пенсії з
урахуванням складових заробітної
плати - матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
доходів, згідно довідки №319/053-23 від 31
березня 2014 року, в зв'язку з чим дії
відповідача щодо призначення пенсії
без урахуванням спірних виплат є
протиправними.

На підставі ст. 33,37 Закону
України «Про державну службу», ст.1,2
Закону України «Про оплату праці», ст. 66
«Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 38,41
Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування», керуючись ст. 6, 71, 86, 94,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
рішення протиправним, його скасування
та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області №184520 від 8
квітня 2014 року про призначення пенсії
ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
нарахування пенсії ОСОБА_1 з 31 березня
2014 року з урахуванням зазначених у
довідці Головного управління юстиції в
Донецькій області №319/053-23 від 31 березня
2014 року отриманих позивачем сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Костянтинівський міськрайонний суд.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя