Справа № 2а-1274/11 (2а/1424/28/12)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/9038/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
розгляду касаційні скарги Виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
та Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" на постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 01.02.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради, треті
особи: Комунальне підприємство
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»,
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційне об'єднання»
про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовами (з урахуванням
збільшення позовних вимог) та просили
суд скасувати рішення виконавчого
комітету за № 70 від 16.03.2011 року «Про
встановлення тарифів для населення на
послуги тепло-, водопостачання та
водовідведення, які надає комунальне
підприємство «Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» та №
171 від 25.05.2011 року «Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій», зобов'язати КП ТВКГ»
перерахувати вартість їх комунальних
послуг для населення за період з 20.04.2011
року по 31.01.2012 року по тарифах, які діяли
до 20.04.2011 року, зобов'язати комунальні
підприємства «Житлово-експлуатаційне
об'єднання» та «Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»
перерахувати вартість послуг для
населення по утриманню будинків,
споруд та прибудинкових територій за
період з 01.07.2011 року по 31.01.2012 року по
тарифах, які діяли до 01.07.2011 року.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 01.02.2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013 року,
позов задоволено. Визнано незаконними
та скасував рішення виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області № 70 від 16.03.2011
року «Про встановлення тарифів для
населення на послуги тепло-,
водопостачання та водовідведення, які
надає комунальне підприємство
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство» та №
171 від 25.05.2011 року «Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій». Зобов'язано Комунальне
підприємство „Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство"
перерахувати вартість їх комунальних
послуг для населення за період з 20.04.2011
року по 31 січня 2012 року по тарифах, які
діяли до 20.04.2011 року. Зобов'язано
комунальні підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» та
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»
перерахувати вартість послуг для
населення по утриманню будинків,
споруд та прибудинкових територій за
період з 01.07.2011 року по 31.01.2012 року по
тарифах, які діяли до 01.07.2011 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Виконавчий комітет Южноукраїнської
міської ради та Комунальне
підприємство «Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство»
подали до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
відмовити у позові.

Розгляд касаційної скарги здійснено у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку з
неприбуттям сторін у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Рішенням виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області № 70 від 16.03.2011
року «Про встановлення тарифів для
населення на послуги тепло-,
водопостачання та водовідведення, які
надає комунальне підприємство
«Теплопостачання та
водо-каналізаційнс господарство»
встановлено з 20.04.2011 року тарифи для
населення на послуги водопостачання та
водовідведення, які надає КП «ТВКГ», з
урахуванням ПДВ, у такому розмірі: 1.1
послуги водопостачання - 2,05 грн. за 1 м3;
1.2 послуги водовідведення - 2,80 гри. за 1
м3 ; тарифи для населення на послуги
теплопостачання: 2.1 теплова енергія -
104,55 за 1 Гкал; 2.2 - багатоповерхові
будинки - 1,04 грн. за 1 м2 загальної площі
житла в місяць протягом року; будинки
приватного сектору - 1,90 грн. за 1 м2
загальної площі житла в місяць
протягом року; 2.2.3 будинки
малоповерхової забудови - 2.18 грн. за 1 м2
загальної площі житла в місяць
протягом року; 2.3 підігрів води - 36,59 грн.
на одного мешканця в місяць; 2.4. гаряча
вода за наявності приладів обліку
послуг водопостачання - 8,73 грн. за 1 м3. З
20.04.2011 року втратило чинність рішення
виконавчого комітету Южноукраїнської
міської ради від 10.06.2009 року № 186 «Про
встановлення тарифів для населення на
послуги водопостачання,
водовідведення та теплопостачання, які
надає комунальне підприємство
«Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство».

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області № 171 від 25.05.2011
року «Про встановлення тарифів на
послуги з. утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій»,
встановлено з 01.07.2011 року тарифи для
кожного будинку окремо на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, які надають
КП «ЖЕО» та КП «ТВКГ». З 01.07.2011 року
втратило чинність рішення виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради
від 27.05.2009 року № 159 «Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (квартирна плата) та
технічного обслуговування внутрішньо
будинкових мереж тепло-,
водопостачання та водовідведення і
зливної каналізації».

Позивачі, в обґрунтування заявлених
ними вимог, вказали на те, що прийняті
виконавчим комітетом рішення
суперечать Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», прийняті
без врахування таких принципів
державної політики в сфері
житлово-комунальних послуг, як
регулювання цін/тарифів з урахуванням
досягнутого рівня
соціально-економічного розвитку,
забезпечення рівних можливостей
доступу до отримання мінімальних норм
житлово-комунальних послуг,
забезпечення соціального захисту
малозабезпечених громадян та
випереджають зростання доходів
мешканців м. Южноукраїнська над
зростанням тарифів на
житлово-комунальні послуги.

Судами першої та апеляційної інстанцій
також було встановлено, що за даними
статистики з 01.07.2009 року до 01.04.2011 року в
країні мінімальна заробітна плата
виросла з 630 до 960 грн. або на 52 %
мінімальна пенсія зросла з 498 до 764 грн.,
або на 53 %; мінімальна допомога по
безробіттю зросла з 500 до 729 грн., або на
46 %.

Середньомісячна заробітна плата по м.
Южноукраїнську в 2008 році склала 2894 грн.
19 коп., а в 2010 році - 3902 грн. 89 коп., тобто
виросла всього на 35 %, а середня
заробітна плата по області за цей же
період виросла на 18 % - з 1808 грн. 31 коп. до
2132 грн. 25 коп.

Судами попередніх інстанцій зроблено
висновок, що зростання тарифів на
житлово-комунальні послуги складає 53,5
%, що більше за кожен із наведених вище
показників росту доходів населення за
цей період.

З урахуванням наведеного суди дійшли
висновку, що відповідачем були
порушені гарантії соціального захисту
населення при оплаті за
житлово-комунальні послуги та
випередження зростання доходів
населення над зростанням цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги.

Між тим, колегія суддів звертає увагу
на таке.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зазначені критерії адресовані суду,
але одночасно вони є і вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Порушення своїх прав, у зв'язку з
прийняттям відповідачем оскаржених у
цій справі рішень, позивачі вбачають,
зокрема, у невідповідності зазначених
рішень таким принципам державної
політики в сфері житлово-комунальних
послуг, як регулювання цін/тарифів з
урахуванням досягнутого рівня
соціально-економічного розвитку,
забезпечення рівних можливостей
доступу до отримання мінімальних норм
житлово-комунальних послуг,
забезпечення соціального захисту
малозабезпечених громадян та
випередження зростання доходів
мешканців над зростанням тарифів на
житлово-комунальні послуги.

Таким чином, позивачі ставлять під
сумнів, що відповідач, приймаючи
оскаржені у цій справі рішення, діяв
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Між тим, перевіряючи обґрунтованість
рішень відповідача та з'ясовуючи
питання чи діяв відповідач з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії) судами необхідно було
виходити з таких законодавчих
положень.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», державна
політика у сфері житлово-комунальних
послуг базується на таких принципах: 1)
забезпечення раціонального
використання наявних ресурсів та
сталого розвитку населених пунктів; 2)
створення та підтримання
конкурентного середовища при
виробленні та наданні
житлово-комунальних послуг) і
забезпечення контролю у сфері
діяльності природних монополій; 3)
забезпечення функціонування
підприємств, установ та організацій, що
виробляють, виконують та/або надають
житлово-комунальні послуги, на умовах
самофінансування та досягнення рівня
економічно обґрунтованих витрат на їх
виробництво; 4) регулювання цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги, перелік
яких визначено цим Законом, з
урахуванням досягнутого рівня
соціально-економічного розвитку,
природних особливостей відповідного
регіону та технічних можливостей; 5)
забезпечення рівних можливостей
доступу до отримання мінімальних норм
житлово-комунальних послуг для
споживачів незалежно від соціального,
майнового стану, віку,
місцеперебування та форми власності
юридичних осіб тощо; 6) дотримання
встановлених стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил щодо кількості
та якості житлово-комунальних послуг: 7)
забезпечення соціального захисту
малозабезпечених громадян.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», державне
регулювання цін/тарифів базується на
таких основних принципах: 1)
доступності житлово-комунальних
послуг для всіх споживачів та рівності
правових гарантій; 2) нормативного
регулювання надання
житлово-комунальних послуг споживачам
за цінами/тарифами, затвердженими в
установленому законом порядку; 3)
відповідності рівня цін/тарифів
розміру економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво; 4)
відкритості, доступності та прозорості
структури цін/тарифів для споживачів
та суспільства; 5) відповідності оплати
житлово-комунальних послуг їх
наявності, кількості та якості; 6)
відповідальності
виконавців/виробників за недотримання
вимог стандартів, нормативів, норм,
порядків та правил; 7) гарантії
соціального захисту населення при
оплаті за житлово-комунальні послуги
та випередження зростання доходів
населення над зростанням цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги.

Тобто, політика у сфері
житлово-комунальних послуг не
обмежується лише такими принципами як
регулювання цін/тарифів з урахуванням
досягнутого рівня
соціально-економічного розвитку,
забезпечення рівних можливостей
доступу до отримання мінімальних норм
житлово-комунальних послуг, гарантії
соціального захисту населення при
оплаті за житлово-комунальні послуги
та випередження зростання доходів
населення над зростанням цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги.

Таким чином, перевіряючи
обґрунтованість рішень відповідача
необхідно було перевірити дотримання
ним усіх законодавчо встановлених
принципів державної політики у сфері
житлово-комунальних послуг та у зв'язку
з цим з'ясувати питання чи діяв
відповідач, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія) та чи дотримано
відповідачем інших критеріїв,
передбачених частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Так, відповідач, заперечуючи проти
позовних вимог, зазначав, що його
рішення зумовлені, зокрема,
необхідністю дотримання принципу
забезпечення функціонування
підприємств, установ та організацій, що
виробляють, виконують та/або надають
житлово-комунальні послуги, на умовах
самофінансування та досягнення рівня
економічно обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Проте, судами попередніх інстанцій не
було перевірено вказані доводи
відповідача та не з'ясовано у повні
мірі питання, чи відповідали дії
відповідача критеріям, передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у їх взаємозв'язку з
положеннями статей 2, 30 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги».

З'ясування цих обставин має
визначальне значення для правильного
вирішення справи, а тому ухвалення
судами рішень без їх з'ясування та
належної оцінки є помилковим.

Окремо, колегія суддів звертає увагу,
що перевірку зазначених обставин судам
необхідно здійснити лише на підставі
належних та допустимих доказів.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Частиною 1 статті 81 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо, суд може призначити
експертизу.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до частини
2 статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і в залежності від
встановленого вирішити справу.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради та
Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 01.02.2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013 року
у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: