Справа № 813/2796/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2796/14
о 12 год. 02 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В., секретар судового
засідання Саковець Б.П., розглянувши в
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним
позовом Громадської організації
знайомств «Доля Янтар», представник -
Хороз І.Б., ОСОБА_7.до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області, представник - Ганущин Р.В.про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним і скасування рішення про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу
Громадська організація знайомств
«Доля Янтар» звернулася до Львівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Львівській області у якому позивач
- визнати протиправними дії посадової
особи відділу реклами Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області щодо проведення у
2014 році перевірки дотримання
законодавства про рекламу за адресою:
м. Львів, вул. С. Бандери, 87;
- визнати протиправним і скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Львівській області №
0047 від 11.03.2014 року про накладення штрафу
за порушення законодавства про
рекламу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
частиною 2 ст. 16 Закону України «Про
рекламу» визначено перелік вимог
зовнішньої реклами, та наведено які
саме мають бути носії зовнішньої
реклами. Позивач вказує, що ним
розміщено лише захисне покриття від
постійних пошкоджень фасаду будинку на
місці найбільшого та різного роду
псування та на котрому проводились
ремонтні роботи. Також позивач
зазначає, що не є розповсюджувачем
зовнішньої реклами, а тому і не
надавалось в тимчасове користування
власником або уповноваженим ним
органом місце для рекламного засобу та
з боку позивача не було жодних
розміщень зовнішньої реклами.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
надали суду додаткові пояснення,
просили суд задоволити позов повністю.

Позиція відповідача викладена у
поясненні та запереченні по
адміністративний позов, у якому
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
що Департаментом економічної політики
Львівської міської ради скеровано до
позивача подання від 11.01.2014 року про
порушення позивачем Закону України
«Про рекламу», зокрема, встановлено без
дозволу виконкому Львівської міської
ради спеціальної конструкції
зовнішньої реклами на фасаді будинку
по вул. С.Бандери, 87 у м. Львові. У зв'язку
з чим, позивачу було надіслано
лист-вимогу № 23/Р-3889 від 13.12.2013 року про
усунення вищевказаних порушень
законодавства про рекламу.

28.01.2014 року відповідачем за
результатами розгляду подань
Львівської міської ради про порушення
Закону України «Про рекламу», складено
протокол № 0046 про порушення
законодавства про рекламу. Так,
Інспекцією було повідомлено позивача
про необхідність представлення
пояснення по факту розміщення
рекламної конструкції з порушенням
встановленого порядку, надання
інформації про вартість виготовлення
рекламної конструкції, а також
повідомлено позивача про час і місце
розгляду справи на 11.03.2014 року. Вказаної
інформації відповідачу надано не було,
на розгляд матеріалів справи
представник позивача не з'явився. За
результатами розгляду справи,
відповідач прийняв спірне рішення № 0047
яким накладено на позивача штраф за
порушення законодавства про рекламу.

Також відповідач зазначає, що
обґрунтування позивачем позовних
вимог про те, що ним розміщувалось
захисне покриття на фасаді будинку по
вул. С. Бандери, 87 у м. Львові є
необґрунтованими, оскільки на світлині
розміщені на фасаді вказаного будинку
зазначено інформацію про продукцію,
види діяльності позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю з підстав
зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників
позивача, представника відповідача,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

29.02.2008 року Городоцькою районною
державною адміністрацією Львівської
області проведено державну реєстрацію
Громадської організації знайомств
«Доля Янтар», що підтверджується
копією Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи Серії А00 №
467356.

11.01.2014 року Департамент економічної
політики Львівської міської ради
звернувся до Громадської організації
знайомств «Доля Янтар» з вимогою №
23/Р-2-3889 про усунення до 18.12.2013 року
порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про рекламу», а саме: самовільно
встановлено спеціальну конструкцію
зовнішньої реклами рекламоносій на
фасаді будинку на вул. С. Бандери, 87.

11.01.2014 року Департамент економічної
політики Львівської міської ради
звернувся з поданням до начальника
Держспоживінспекції у Львівській
області про порушення вимог
Громадською організацією знайомств
«Доля Янтар» ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про рекламу», а саме: самовільно
встановленої спеціальної конструкції
зовнішньої реклами просто неба по вул.
Б. Хмельницького, 183.

Листом № 0249 від 28.01.2014 року позивача
повідомлено про необхідність
пред'явлення до Інспекції пояснення по
факту розміщення рекламної
конструкції з порушення встановленого
порядку, про необхідність надати
інформацію про вартість виготовлення
рекламної конструкції, а також
повідомлено про час і місце розгляду
справи на 11.03.2014 року.

28.01.2014 року відповідачем складено
протокол № 0046 про порушення позивачем
законодавства про рекламу.

11.03.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
складено протокол № 0047 засідання
стосовно справи про порушення
законодавства про рекламу.

11.03.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
прийнято рішення № 0047 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу, згідно якого вирішено за
неподання інформації щодо
розповсюдження реклами,
розповсюдженої з порушенням
встановленого законодавством порядку,
а саме, самовільне розміщення
зовнішньої реклами у населеному пункті
без дозволу органів місцевого
самоврядування, накласти на Громадську
організацію знайомств «Доля Янтар»
штраф у розмірі 1700,00 грн. Вказане
рішення надіслано відповідачці
супровідним листом № 0768 від 13.03.2014 року.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про рекламу» із змінами і
доповненнями, Постановою КМ України
від 26 травня 2004 року за № 693 «Про
затвердження Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу» із змінами і доповненнями,
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно преамбули Закону України «Про
рекламу», цей же Закон визначає засади
рекламної діяльності в Україні,
регулює відносини, що виникають у
процесі виробництва, розповсюдження та
споживання реклами.

Згідно ст. 1 цього ж Закону, зовнішня
реклама - реклама, що розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях - рекламоносіях,
розташованих на відкритій місцевості,
а також на зовнішніх поверхнях
будинків, споруд, на елементах
вуличного обладнання, над проїжджою
частиною вулиць і доріг.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 9 цього ж Закону,
реклама має бути чітко відокремлена
від іншої інформації, незалежно від
форм чи способів розповсюдження, таким
чином, щоб її можна було ідентифікувати
як рекламу.

Вивіска чи табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це не
випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Згідно ч. 1 ст. 16 цього ж Закону,
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону,
контроль за дотриманням законодавства
України про рекламу здійснюють у межах
своїх повноважень спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Згідно ч. 4 ст. 27 цього ж Закону,
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у ст. 26 цього ж Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією ж статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на розповсюджувачів реклами
за вчинення дій, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами.

Згідно ч. 6 ст. 27 цього ж Закону, за
неподання або подання завідомо
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених цим
же Законом повноважень, на
рекламодавців, виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 14 Порядку накладення штрафів
за порушення законодавства про
рекламу, Держспоживінспекція та її
територіальні органи повідомляють
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами про розгляд
справи не пізніш як за три дні до дати
розгляду, а у невідкладних випадках - не
пізніш як за один день.

Згідно п. 16 цього ж Порядку, справа
розглядається за участю представника
особи, щодо якої порушено справу. В разі
його відсутності справу може бути
розглянуто, якщо незважаючи на
своєчасне повідомлення про місце і час
розгляду справи не надійшло
обґрунтоване клопотання про
відкладення розгляду справи.

Згідно п. 18 цього ж Порядку, за
результатами розгляду справи
приймається рішення, що оформляється у
двох примірниках, один з яких
залишається у Держспоживінспекції або
її територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Представник позивача (ОСОБА_7.) в
судовому засіданні, на запитання суду,
зазначив, що дії посадових осіб
відповідача щодо проведення перевірки
та спірне рішення про накладення на
позивача штрафу є протиправними,
оскільки позивачем розміщено лише
захисне покриття від постійних
пошкоджень фасаду будинку, а не
рекламу. Також позивачем розміщено
оголошення про проведення засідання
зборів громадської організації.
Представник позивача (ОСОБА_7.) в
судовому засіданні зазначив, що він
особисто був присутній на засіданні
про розгляд справи про порушення
законодавства про рекламу, надавши
посадовій особі відповідача свій
паспорт та доручення від позивача.
Представник позивача пояснив, що
вивіску про яку йде мова у поданні
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради позивач не
розміщував, дана вивіска (розміром
приблизно 1,00 м. х 0,80 м.) була розміщена
задовго до орендування Громадською
організацією приміщення у будинку по
вул. Б. Хмельницького, 183. Щодо обставин
про надання інформації про вартість
розповсюдженої реклами або вартість
виготовлення реклами представник
зазначив, що надав лише усні пояснення,
при цьому вказавши, що позивачем жодної
реклами не розміщено, а лише вивішено
оголошення про збори Громадської
організації, яке виготовлено на
ксерокопіювальній машині, вартість
оголошень є незначною. Такі оголошення
були роздруковані у невеликій
кількості і не носили рекламного
характеру.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5
(головний спеціаліст Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області) зазначила, що до
Інспекції надійшло подання
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про порушення
вимог Громадською організацією
знайомств «Доля Янтар» ч. 1 ст. 16 Закону
України «Про рекламу», а саме:
самовільно встановленої спеціальної
конструкції зовнішньої реклами просто
неба по вул. Б. Хмельницького, 183. У
зв'язку з чим, було направлено
лист-вимогу про необхідність
пред'явлення до Інспекції пояснення по
факту розміщення рекламної
конструкції з порушення встановленого
порядку, про необхідність надати
інформацію про вартість виготовлення
рекламної конструкції, а також
повідомлено про час і місце розгляду
справи. 11.03.2014 року прибув гр. ОСОБА_7.
який представився представником
Громадської організації знайомств
«Доля Янтар», однак письмової
довіреності на підтвердження його
повноважень як представника вказаної
Громадської організації, інформації та
письмових доказів на підтвердження
вартості розповсюдженої реклами або
виготовлення реклами або вартості
розповсюдження реклами Громадської
організації знайомств «Доля Янтар» за
адресою вул. Б. Хмельницького, 183, не
надав. Гр. ОСОБА_7. надав лише усні
пояснення з приводу факту порушення,
пояснивши, що жодної рекламної
продукції позивачем не було розміщено,
на фасаді будинку було наклеєно лише
оголошення про збори членів
Громадської організації, що
виготовлено в невеликій кількості на
ксерокопіювальній машині, вартість
примірників якого є незначною.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6
(інспектор контролю за рекламною
діяльністю та торгівлею Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області) також зазначила, що
11.03.2014 року прибув гр. ОСОБА_7. який
представився представником
Громадської організації знайомств
«Доля Янтар», однак письмової
довіреності на підтвердження його
повноважень як представника вказаної
Громадської організації, інформації та
письмових доказів на підтвердження
вартості розповсюдженої реклами або
виготовлення реклами або вартості
розповсюдження реклами Громадської
організації знайомств «Доля Янтар» за
адресою вул. Б. Хмельницького, 183, не
надав. По факту порушення надав лише
усні пояснення головному спеціалісту
Інспекції ОСОБА_5

На запитання суду, свідок ОСОБА_6 також
вказала, що до справи додається
оригінал або копія довіреності
представника суб'єкта господарювання.
Однак, така довіреність у справі про
порушення законодавства про рекламу
відносно Громадської організації
знайомств «Доля Янтар» відсутня, так як
представником не була надана.

Судом не враховуються обґрунтування
позивачем та його представниками
позовних вимог в частині визнання
протиправними дій посадової особи
відділу реклами Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області щодо проведення у 2014 році
перевірки дотримання законодавства
про рекламу за адресою: м. Львів, вул. С.
Бандери, 87, оскільки за своєю юридичною
природою дії, зокрема, дії посадової
особи є здійснення такою особою своїх
обов'язків у межах наданих чинним
законодавством повноважень чи
всупереч їм. Так, повноваження
посадових осіб відповідача визначені
Законом України «Про рекламу» та
Порядком накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
якими передбачено право посадових осіб
відповідача на здійснення контролю за
дотриманням законодавства про рекламу,
в тому числі, шляхом прийняття рішення
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу.

Представники позивача не надали суду
жодних належних та допустимих доказів
на підтвердження обставин що дії
відповідача породжують, змінюють або
припиняють їх права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.
Відтак, позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Судом також не враховуються
обґрунтування позивачем та його
представниками позовних вимог в
частині визнання протиправним і
скасувати рішення відповідача № 0047 від
11.03.2014 року про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу,
оскільки законодавцем у частині 6
статті 27 Закону України «Про рекламу»
чітко передбачено підстави накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу, зокрема - за неподання або
подання завідомо недостовірної
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених
Законом України «Про рекламу»
повноважень.

Представник відповідача на запитання
суду вказав, що жодної письмової
інформації та доказів які б
підтверджували вартість
розповсюдженої реклами або
виготовленої реклами на підставі факту
вчиненого порушення, представник
позивача на засіданні щодо розгляду
справи про порушення позивачем
законодавства про рекламу, не надав.
Вказане також не заперечується
представниками позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав
задоволення позову, у зв'язку з його
необґрунтованістю та не
підтвердженістю жодними належними та
допустимими доказами. Відповідач діяв
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем та його представниками не
переконують в обґрунтованості
позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а тому
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що зроблено відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, що позивачем
по даній справі не зроблено.

Таким чином, з врахуванням положень ст.
162 КАС України, позовні вимоги
Громадської організації знайомств
«Доля Янтар» до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області про визнання протиправними
дій, визнання протиправним і
скасування рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу, задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167, 256 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
12.05.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.