Справа № 823/1000/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
справа № 823/1000/14

м. Черкаси

10 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді:
Паламар П.Г.,

при секретарі:
Овсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Звенигородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податковий борг,-

ВСТАНОВИВ:

Звенигородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області (далі - позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника на
користь бюджету через позивача
податковий борг з орендної плати за
землю в сумі 1349 грн. 56 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
станом на день звернення до суду
відповідач має податковий борг з
орендної плати за землі державної і
комунальної власності в сумі 1349 грн. 56
коп.

Представник позивача в позовних
вимогах просив розгляд справи
проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечення на позовну заяву
не надав, хоча належним чином
повідомлявся судом про день та час
судового розгляду справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, а також взятий на облік в
ДПІ у м. Ватутіне з 10.07.2006р. за №340, про
що свідчить довідка про взяття на облік
платника податків №406.

Статтею 38 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПКУ)
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк. Сплата податку
та збору здійснюється платником
податку безпосередньо, а у випадках,
передбачених податковим
законодавством, - податковим агентом,
або представником платника податку.
Спосіб, порядок та строки виконання
податкового обов'язку встановлюються
цим Кодексом та законами з питань
митної справи.

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 01 січня до 01 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію за поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Нарахування особам сум земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 15 липня
поточного року платіжне повідомлення
про внесення платежу.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісячно
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Як вбачається із матеріалів справи за
відповідачем рахується податковий
борг, який виник згідно наступних
документів:

- податкової декларації з плати за
землю № від 09.02.2013р., по строку
сплати 30.07.2013р., 30.08.2013р., 30.09.2013р., 30.10.2013р.,
30.11.2013р., 30.12.2013р.;

- податкової декларації з
плати за землю № від 17.02.2014р., по
строку сплати 02.03.2014р.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Позивачем направлена вимога форми «Ф»
від 29.10.2013 року №941-23 про сплату
податкового боргу за узгодженими
грошовими зобов'язаннями в сумі 785 грн.
48 коп.

Відповідно до розрахунку, за
відповідачем рахується податковий
борг в сумі 1349 грн. 56 коп. (1339, 43
(основний платіж) + 10, 13 (пеня).

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог.
Докази, подані позивачем підтверджують
обставини, на які позивач посилається
та їх обґрунтування.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 94, 159 - 163 КАС
України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (20250, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь бюджету через Звенигородську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (20200, Черкаська
область, м. Звенигородка, вул. Енгельса,
142, ) податковий борг з
орендної плати за землю в сумі 1349 (одна
тисяча триста сорок дев'ять) грн. 56 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у порядку визначеному ст. ст. 185 - 187
КАС України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови
виготовлений 12 травня 2014 року