Справа № 2а-3997/10/1805
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.Справа № 2а-3997/10/1805Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м.Суми на
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 14.03.2014р. по справі № 2а-3997/10/1805

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м.Суми

про поновлення строку виконавчого
листа,

ВСТАНОВИЛА:

19.02.2010 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми (далі -
відповідач) про визнання неправомірною
відмову у проведенні перерахунку
призначеної державної пенсії
відповідно до встановлених
законодавством мінімального розміру
пенсії за віком для осіб,які втратили
працездатність та прожитковий мінімум.

Визнати неправомірною відмову у
проведенні перерахунку додаткової
пенсії відповідно до встановлених
законодавством мінімального розміру
пенсії за віком для осіб,які втратили
працездатність та прожитковий мінімум.

Зобов'язати відповідача провести
відповідачу перерахунок та призначити
як інваліду II групи щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою відповідно
до ст. 54,67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" державну пенсію в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком із
врахуванням встановленого
законодавством мінімального розміру
пенсії за віком з 01.01.2010 року в розмірі
(695 грн. x 8 = 5560).

Зобов'язати відповідача провести
перерахунок державної пенсії та
виплатити позивачу суми пенсії у
розмірі різниці між розміром пенсії,що
нараховувалась і виплачувалась та
розміром пенсії,яка підлягала виплаті
відповідно до закону,але не була
нарахована та не була отримана з вини
органу,що призначає або виплачує
пенсію за період з жовтня 2006 року по
грудень 2009 року виходячи із наступних
розмірів пенсії: з 01.01.2005 року - 2656 грн., з
01.10.2006 року - 2928 грн., з 01.01.2007 року - 3040
грн., з 01.04.2007 року - 3248 грн., з 01.11.2009 року -
4344 грн., з 01.01.2010 року - 5560 грн., з 01.11.2009
року - 3438 грн.

Зобов'язати відповідача провести
перерахунок додаткової пенсії
позивачу як інваліду II групи за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50
Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком із врахуванням
встановленого законодавством
мінімального розміру пенсії за віком з
01.01.2010 року в розмірі (695 грн. x 75% = 521,25
грн.).

Зобов'язати відповідача провести
перерахунок державної пенсії та
виплатити позивачу суми пенсій у
розмірі різниці між розміром пенсії,що
нараховувалась та виплачувалась і
розміром пенсії,яка підлягала виплаті
відповідно до закону але не була
нарахована з жовтня 2006 року по грудень
2009 року,виходячи із наступних розмірів
додаткової пенсії : з 01.01.2005 року - 249
грн., 01.10.2006 року - 274,50 грн.,з 01.01.2007 року
-285 грн.,з 01.04.2007 року - 304,50 грн., з 01.11.2009
року - 429 грн., з 01.01.2010 - 521,25 грн.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 16.06.2010 року позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії позивачу по інвалідності
(основної та додаткової) відповідно до
ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01 лютого 2010 року.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з 01.02.2010 року відповідно до вимог ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком, виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення,яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 18.10.2012 року постанову суду
першої інстанції залишено без змін,а
апеляційну скаргу - без задоволення.

18.02.2014 року позивач звернувся до
Зарічного районного суду м. Суми з
заявою про видачу виконавчого листа по
справі № 2-а-3997/2010.

26.02.2014 року позивачем отримано
виконавчий лист.

26.02.2014 року позивач звернувся до суду з
заявою про поновлення строку
виконавчого листа по справі № 2-а-3997/2010.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 14.03.2014 року задоволено заяву
про поновлення строку виконавчого
листа по справі № 2-а-3997/2010.

Відповідач не погодившись з рішення
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення,яким в
задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що судовим рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від
16.06.2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії позивачу по інвалідності
(основної та додаткової) відповідно до
ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01 лютого 2010 року.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з 01.02.2010 року відповідно до вимог ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком, виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Задовольняючи заяву про поновлення
строку на пред'явлення виконавчого
листа до виконання суд першої
інстанції виходив з поважності причин
пропуску строку на пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 261 КАС України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Зі змісту вказаної норми випливає, що
суд за наявності обґрунтованих підстав
та належних доказів, може поновити
пропущений строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України "Про
виконавче провадження" стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до
суду, який видав виконавчий документ,
або до суду за місцем виконання. Суд
розглядає таку заяву в десятиденний
строк, якщо інше не передбачено
законом.

Позивач як на поважність причин
пропуску строку звернення до суду
вказує на посилання відповідача,про
виконання судового рішення у разі
отримання бюджетних коштів.

Колегія суддів погоджується
висновками суду першої інстанції про
поважність причин пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Апеляційна скарга не містить інших
заперечень.

Таким чином колегія суддів,вважає,що
судом першої інстанції не було
порушено норми процесуального
законодавства тому ухвала не підлягає
скасування,а апеляційна скарга
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі п.1 ч.1 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення,а ухвалу суду-без змін.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м.Суми залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 14.03.2014р. по справі № 2а-3997/10/1805
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.