Справа № 9104/110781/12
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
№ 9104/110781/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 17 квітня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення, -

встановив:

06.03.2012 позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся в
суд із адміністративним позовом до
відповідача - Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради у якому
просив визнати незаконним та скасувати
рішення від 19.10.2011 № 383, яким анульовано
позивачу дозвіл на розміщення споруд
торгівельного призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 19.09.2011 між ним та
Управлінням майном м. Ужгорода,
укладено договір оренди земельної
ділянки № 861 строком на 12 місяців. 26.09.2011
ним отримано дозвіл виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №
5963 на розміщення споруд торгового
призначення. З метою використання
орендованої земельної ділянки для
здійснення своєї підприємницької
діяльності, ОСОБА_1 на ділянці для
встановлення пересувної МАФ було
облаштовано бетонну площадку, укладено
договір на вивезення сміття, сплачено
орендну плату за землю. Разом з тим,
19.10.2011 № 383 позивач отримав від
відповідача повідомлення, що йому
анульовано дію дозволу № 5963 від 16.08.2011
на розміщення споруд торговельного
призначення (пересувної МАФ) для
торгівлі продовольчими товарами по
АДРЕСА_1, у зв'язку з порушенням правил
благоустрою, а саме самовільного
облаштування бетонної площадки на
зеленій зоні. Позивач вважає, що таке
рішення є протиправним, оскільки він не
отримував жодних повідомлень про
порушення благоустрою міста, а також не
притягувався до адміністративної
відповідальності.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 17.04.2012 позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано
рішення Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради № 383 від
19.10.2011, яким анульовано дію наданого ФОП
ОСОБА_1 дозволу на розміщення споруд
торговельного призначення (пересувної
МАФ) для торгівлі продовольчими
товарами по АДРЕСА_1 №? 5963.

Із цією постановою не погодився
відповідач та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така є
незаконною та необґрунтованою,
оскільки прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що позивачем
у порушення Правил благоустрою міста
Ужгород, затверджених рішенням
Ужгородської міської ради від 26.12.2006 №
136, самовільно, без відповідного
дозволу, облаштував бетонну площадку
на зеленій зоні по АДРЕСА_1. Крім того,
відповідно до договору оренди
земельної ділянки № 861 від 19.09.2011,
укладеного з позивачем, метою надання у
користування земельної ділянки є
використання її для торгівлі
продовольчими товарами із пересувної
МАФ. Натомість, позивачем використано
дану земельну ділянку не за цільовим
призначенням та здійснено будівництво
бетонної площадки на зеленій чопі.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
повісток, а тому у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України їх неприбуття не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

За таких обставин, враховуючи те, що цю
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у відповідності
до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний
розгляд справи проведено у порядку
письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.09.2011 між ФОП ОСОБА_1 та Управлінням
майном міста, в особі начальника
управління Касперова О.П., від імені
Ужгородської міської ради, укладено
договір № 861 оренди земельної ділянки
по АДРЕСА_1 площею 50 кв.м., строком на 12
місяців. Пунктом 2.1 цього Договору
передбачено, що земельна ділянка
передана в оренду із земель
комерційного використання з метою
несільськогосподарського
використання - для торгівлі
продовольчими товарами із пересувної
МАФ.

26 вересня 2011 року ОСОБА_1 отримано
дозвіл виконавчого комітету
Ужгородської міської ради № 5963 на
розміщення споруд торгового
призначена (пересувна МАФ) на
орендованій земельній ділянці,
терміном дії з 17.08.2011 до 17.08.2012.

З метою використання орендованої
земельної ділянки для здійснення своєї
підприємницької діяльності, позивачем
на ділянці для встановлення пересувної
МАФ було облаштовано бетонну площадку.

У листопаді 2011 року позивач отримав
листа першого заступника міського
голови м. Ужгорода В.Трикур № 165/02-16 від
27.10.2011, відповідно до якого його
повідомлено, що згідно рішення
виконкому від 19.10.2011 № 383 анульовано дію
дозволу на розміщення споруд
торговельного призначення (пересувної
МАФ) для торгівлі продовольчими
товарами по АДРЕСА_1 №? 5963 від 16.08.2011, у
зв'язку з порушенням правил
благоустрою, а саме самовільного
облаштування бетонної площадки на
зеленій зоні.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки ОСОБА_1С жодних попереджень
про порушення ним норм чинного
законодавства чи умов договору не
надходило, до відповідальності за
вчинені порушення його не
притягувалось, а тому рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради суперечить нормам чинного
законодавства.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів» до повноважень сільських,
селищних і міських рад у сфері
благоустрою населених пунктів
належить, зокрема, затвердження правил
благоустрою територій населених
пунктів.

На виконання зазначених законодавчих
вимог Ужгородською міською радою
приянто рішення від 26.12.2006 № 136 «Про
затвердження Правил благоустрою міста
Ужгород» (далі - Правила).

Відповідно до п. 6.2.14 Правил на
території зелених зон забороняється,
зокрема:

- будь-яке будівництво, у тому числі
павільйонів для торгівлі, розміщення
малих форм архітектури без погодження
(рішення) міської ради;

- використовувати не за
призначенням малі архітектурні форми;

- пошкоджувати зелені насадження
будь-яким способом, рвати квіти і
ламати дерева та чагарники,
витоптувати газони, квітники;

- зносити, пересаджувати зелені
насадження без отримання, дозволу та
без додержання встановленого порядку.

Особи, яким надаються земельні ділянки
з метою організації сезонної торгівлі,
зобов'язані забезпечити збереження
всіх елементів благоустрою, зокрема,
зелених насаджень на даній території
(пункт 10 Правил).

Зокрема, до елементів благоустрою
відносяться покриття площ, вулиць,
доріг, проїздів, тротуарів, пішохідних
зон і доріжок; зелені насадження вздовж
вулиць і доріг, в парках, скверах, садах,
санітарно-захисних зонах, на
набережних, на прибудинкових
територіях; будівлі та споруди системи
збирання та вивезення відходів; засоби
та обладнання зовнішнього освітлення
та зовнішньої реклами; технічні засоби
регулювання дорожнього руху, комплекси
та об'єкти монументального мистецтва;
обладнання (елементи) дитячих,
спортивних та інших майданчиків, малі
архітектурні форми, інші елементи
благоустрою.

Пунктом 3.2.2 Правил визначено, що
громадяни у сфері благоустрою міста
зобов'язані дотримуватися правил
благоустрою території міста.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи всупереч вищевказаним Правилам,
позивачем самовільно без відповідного
дозволу влаштовано бетонну площадку на
зеленій зоні по АДРЕСА_1. Доказів
отримання відповідного дозволу,
позивачем не надано.

Крім того, відповідно до договору
оренди земельної ділянки № 861 від
19.09.2011, метою надання у користування
земельної ділянки є використання її
для торгівлі продовольчими товарами із
пересувної МАФ.

Згідно Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 № 244 пересувна
тимчасова споруда - це споруда, яка не
має закритого приміщення для
тимчасового перебування людей, у якій
може бути розмішене торговельне
обладнання, низькотемпературними
прилавок, лоток, ємність, торговельний
автомат, інші пристрої для сезонної
роздрібної торгівлі та іншої
підприємницької діяльності.

З даного визначення випливає, що
пересувна тимчасова споруда не має
закритого приміщення для тимчасового
перебування людей. Натомість, як
вбачається із долучених позивачем до
заперечення на апеляційну скаргу
фотокарток розташованої МАФ, позивачем
використано дану земельну ділянку не
за цільовим призначенням та здійснено
будівництво стаціонарного МАФ, з
влаштуванням бетонної площадки на
зеленій зоні.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише па підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовим 11 актами Верховної
ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно п. 7 ст. 30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження щодо організації
благоустрою населених пунктів,
здійснення контролю за станом
благоустрою, охорони зелених
насаджень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що відповідачем
оскаржуване рішення прийняте на
підставі, у межа повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Посилання позивача, з чим погодився суд
першої інстанції, що позивачу не
надходило повідомлень про порушення
правил благоустрою, а також його не
притягувалось до адміністративної
відповідальності, судом апеляційної
інстанції не приймається, оскільки
такі посилання не спростовують факту
використання земельної ділянки не за
призначенням та факту знищення зелених
насаджень за відсутності відповідного
дозволу.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції оскаржувана постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про її скасування та
прийняття нової постанови про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Ужгородської міської ради -
задовольнити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 17 квітня 2012 року у справі №
712/4662/12 (2а/712/515/12) - скасувати та
відмовити у задоволенні
адміністративного позову Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін