Справа № 826/18384/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соколов О.А.
Суддя-доповідач: Ключкович
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державного управління справами, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання протиправними дії та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся з адміністративним позовом
до Державного управління справами про
визнання відмови відповідача у
поновленні медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами позивача та член в
його сім'ї протиправною та зобов'язання
відповідача поновити медичне
обслуговування в закладах охорони
здоров'я Державного управління
справами позивача та член в його сім'ї
на попередніх засадах.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального права, а також
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
заслухавши пояснення учасників
процесу, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
судом першої інстанції не встановлено
підстав для зобов'язання відповідача
поновити медичне обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами позивачу та членам
його сім'ї.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
Указом Президента України № 104/2011 від
17.01.2011 року позивача призначено Головою
Державної інспекції України з питань
праці. Указом Президента України №
528/2012 від 31.08.2012 року ОСОБА_3 звільнено з
посади Голови Державної інспекції
України з питань праці.

На підставі статті 19 Закону України
«Про центральні органи виконавчої
влади», п.15 Порядку № 298 та у зв'язку із
підписанням Указу Президента України
від 31.08.2012 року № 528/2012 «Про звільнення
ОСОБА_3 з посади Голови Державної
інспекції України з питань праці»
наказом відповідача від 03.09.2012 року №
085-к позивача звільнено з займаної
посади з 03.09.2012 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25.01.2013 року
по справі № 2а/1270/10061/2012, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2013 року,
позов ОСОБА_3 до Державного управління
справами про визнання незаконним та
скасування наказу Державної інспекції
України з питань праці про звільнення
№ 085-к від 03.09.2012 року, зобов'язання
Державну інспекцію України з питань
праці звільнити його з посади з 05.12.2012
року, у зв'язку з виходом на пенсію по
інвалідності, задоволений частково,
визнаний незаконним та скасований
наказ Державної інспекції України з
питань праці № 085-к від 03.09.2012 року в
частині звільнення ОСОБА_3 з 03.09.2012 року,
змінена дата звільнення з 03.09.2012 року на
05.12.2012 року, в задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В ухвалі Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2013 року,
суд прийшов до висновку, що суб'єкт
владних повноважень, до компетенції
якого належить питання призначення на
публічну службу та звільнення осіб з
публічної служби (в даному випадку -
Президент України), не співпадає в
особі з органом, де ця особа перебуває
на публічній службі (в даному випадку -
Держпраці України), а тому орган, де
особа перебуває на публічній службі, в
наказі, який видається на виконання
відповідного Указу Президента про
звільнення особи з посади, обмежений
підставами, з яких виходив Президент
України при звільненні керівника
центрального органу виконавчої влади з
посади. Крім того, судом зазначено, що з
матеріалів щодо звільнення ОСОБА_3 з
посади голови Держпраці України,
отриманих від Секретаріату Кабінету
Міністрів України, вбачається, що
підставою для видання Президентом
України Указу про звільнення позивача
з посади голови Держпраці стала
пропозиція Прем'єр-Міністра України,
внесена за наслідками розгляду
відповідної пропозиції
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України
та довідки від 21.08.2012 року
Національного агентства України з
питань державної служби за
результатами перевірки інформації,
викладеної у листі Адміністрації
Президента України від 16.08.2012 року №
04-01/689, якою встановлено, що головою
Держпраці України ОСОБА_3 не
забезпечено належне функціонування
Держпраці України як центрального
органу виконавчої влади, порушено
вимоги Закону України «Про державну
службу», Положення про Державну
інспекцію України з питань праці, що є
порушенням присяги державного
службовця.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 09.08.2013 року звернувся до Голови
Адміністрації Президента України. На
його звернення листом від 05.09.2013 року
відповідач повідомив про те, що підстав
для поновлення медичного
обслуговування в закладах охорони
здоров'я Державного управління
справами позивача і членів його сім'ї
немає.

На повторне звернення позивача 12.09.2013
року до Голови Адміністрації
Президента України стосовно
поновлення медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами позивача і членів
його сім'ї, ОСОБА_3 отримав від
відповідача аналогічну відповідь про
відсутність підстав для вирішення
порушеного питання.

Даючи правову оцінку обставинам справи
та діям відповідача щодо відмови у
поновленні медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами позивачу і членам
його сім'ї, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до вимог статті 36 Закону
України «Про державну службу» (далі -
Закон № 3723), який був чинний на момент
спірних правовідносин, державні
службовці та члени їх сімей, які
проживають разом з ними, користуються у
встановленому порядку безплатним
медичним обслуговуванням у державних
закладах охорони здоров'я. Цими ж
закладами вони обслуговуються після
виходу на пенсію.

Разом з тим, проаналізувавши обставини
справи та зазначену норму Закону,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
дана норма поширюється на випадки коли
державний службовець прикріплений до
закладу охорони здоров'я вивільняється
і підставою для його вивільнення є
вихід на пенсію, тобто, право на
отримання медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я відповідача
виникає у відповідного державного
службовця за умови звільнення з
державної служби у зв'язку з виходом на
пенсію, а у членів його сім'ї за умови
проживання їх разом із державним
службовцем.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Держпраці України № 085-к,
ОСОБА_3 звільнено з посади Голови
Державної інспекції України з питань
праці з 03.09.2012 року.

Даний наказ виданий на виконання Указу
Президента України від 31.08.2012 року №
528/2012 про звільнення позивача з посади
Голови Держпраці Украни.

Оскільки ОСОБА_3 після звільнення з
посади Голови Державної інспекції
України з питань праці вийшов не на
пенсію державного службовця, а
подальше оформлення ним пенсії по
інвалідності не передбачає виникнення
сукупності необхідних умов для
поновлення медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав у відповідача на поновлення
позивачу медичного обслуговування в
закладах охорони здоров'я Державного
управління справами.

Крім того, судом першої інстанції з
матеріалів справи вірно встановлено,
що члени сім'ї позивача зареєстровані
за різними адресами, а тому колегією
суддів доводи апелянта щодо їх
спільного проживання є
необґрунтованими та до уваги не
беруться.

Інші доводи апелянта є
необґрунтованими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у оскаржуваній
постанові.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку
виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 08.05.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П.
Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.