Справа № 816/1310/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1310/14

Суддя Полтавського окружного
адміністративного суду І.С.Шевяков,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Хорольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2014 року Хорольська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в сумі 1 021,92 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Хорольська ОДПІ посилалась на те, що за
відповідачем рахується вищевказаний
податковий борг, який виник в
результаті несплати авансових
платежів за 2013 року та за січень -
березень 2014 року в сумі 126,17 грн. та 133,98
щомісячно відповідно.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Хорольською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 10.12.2013 року №71-17,
яку позивачем було направлено на
адресу ФОП ОСОБА_1 згідно даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим та підлягає сплаті .
Оскільки відповідачем вимоги
Хорольської ОДПІ залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Відповідач в судове засідання не
з'явився , хоча у справі наявні докази,
що він належним чином повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду,
причини неявки суду не повідомив, а ні
заперечень проти позову, а ні
клопотання про відкладення чи розгляд
справи без її участі не надав.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Оскільки немає першкод для розгляду
справи у судовому засіданні та
з'явились не всі особи, будучи при цьому
повідомленими належним чином про час
та місце розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в ній доказів, оскільки вони
повно та всебічно висвітлюють
обставини спірних правовідносин.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1
) зареєстрований у встановленому
законом порядку як фізична особа -
підприємець 09.02.2009 року та перебуває на
податковому обліку в Хорольській ОДПІ
з 10.02.2009 року.

Відповідач перейшов на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності з 01.01.2012 року, на підставі
поданої ним заяви про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
24.01.2012 року. Свідоцтво про сплату
єдиного податку Серії НОМЕР_2

Згідно із даними Хорольської ОДПІ, за
відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку за 2013 року та за
січень - березень 2014 року за
щомісячними платежами в сумі 126,17 грн.
та 133,98 грн. відповідно

Заборгованість по єдиному податку
виникла з 20.08.2013 року.

20.08.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску в сумі126,17 грн.;

20.09.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за в сумі 126,17 грн.;

20.10.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску в сумі 126,17 грн.;

20.11.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску в сумі 126,17 грн ;

20.12.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за липень 2013 року в сумі 126,17 грн.;

20.01.2014р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску в сумі 133,98 грн.;

20.02.2014р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за в сумі 133,98 грн.;

20.03.2014р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за в сумі 133,98 грн.

Згідно даних Хорольської ОДПІ, на даний
час податковий борг з єдиного податку в
сумі 1 021,92 грн. відповідачем не
погашено, відтак, як на думку позивача,
підлягає стягненню в судовому порядку.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі -мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу
України, фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб -підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:

1) для першої групи платників
єдиного податку - у межах від 1 до 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати;

2) для другої групи платників
єдиного податку - у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

В заяві платника ФОП ОСОБА_1 вказано
вид діяльності за КВЕД : 52.11.00 -
роздрібна торгівля в магазинах з
перевагою продовольчого товару.

Відповідно до п. 293.6. ст. 293 Податкового
кодексу України, у разі здійснення
платниками єдиного податку першої і
другої груп кількох видів
господарської діяльності,
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Як було зазначено раніше, 20.08.2013
року, 20.09.2013 року, 20.10.2013 року, 20.11.2013 року,
20.12.2013 року, 20.01.2013 року, 20.02.2013 року,
20.03.2014 року ФОП ОСОБА_1 було нараховано
Хорольською ОДПІ заборгованість за
несплату авансових внесків по єдиному
податку.

В порушення вказаної норми,
відповідачем грошові зобов'язання
сплачено не було.

З огляду на вищевикладене,
вказана сума є узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган доходів і зборів надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Хорольською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 10.12.2013 року №71-17,
яку позивачем було направлено на
адресу ФОП ОСОБА_1 згідно даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ФОП ОСОБА_1
виконано не було, суму узгодженого
грошового зобов'язання в розмірі 1 021,92
грн. до бюджету не сплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 1 021,92 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1
) на користь місцевого бюджету
Староаврамівської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області податковий борг з єдиного
податку в сумі 1 021,92 грн. (одна тисяча
двадцять одна гривня дев'яносто дві
копійки ).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
І.С. Шевяков