Справа № 806/1756/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1756/14

час прийняття: 15 год. 02 хв.
категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача Вейни
Ю.М.,

за участі представника відповідача
Бистрицької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроресурс" до
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агроресурс" звернулося до суду з
позовом, у якому просило визнати
протиправним і скасувати податкове
повідомлення-рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 01 квітня 2014
року № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 243476, 00 грн. основного
платежу і 121738, 00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій. В обгрунтування
своїх вимог позивач зазначив, що
підставою для прийняття вказаного
рішення стали висновки контролюючого
органу про відсутність відомостей про
місцезнаходження контрагента ТОВ
"Ф'южен Груп", документів, що
підтверджують факт транспортування,
отримання і якість товару. Товариство з
цим не погоджується, оскільки
податкове законодавство не містить
такої підстави для відмови у включенні
до податкового кредиту сум податку на
додану вартість, як неотримання
відомостей щодо його контрагентів чи
їх відсутність за юридичною адресою. На
час здійснення господарських операцій
ТОВ "Ф'южен Груп" мало свідоцтво
платника ПДВ, придбаний у вказаного
контрагента товар використовувався у
власній господарській діяльності
Товариства. Крім того, придбання і
отримання дизельного пального,
бітумної емульсії, асфальтобетонної
суміші підтверджується первинними
документами, ведення і зберігання яких
передбачено правилами податкового й
бухгалтерського обліку.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю і просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала і
просила у їх задоволенні відмовити.
Пояснила, що задекларований
Товариством податковий кредит за
листопад 2013 року складається з
вартості отриманих від ТОВ "Ф'южен Груп"
дизельного пального, бітумної
емульсії, асфальтобетонної суміші у
сумі 243476, 00 грн. Про придбання вказаних
товарів сторонами були підписані 01
листопада 2013 року договори № 10, № 11 і №
12 відповідно. Відносини по придбанню
дизельного пального, бітумної емульсії
мають безтоварний характер, оскільки
позивачем не надано жодного документа,
який би підтверджував якість отриманих
нафтопродуктів і емульсії, документа,
який засвідчував би виписку ТОВ
«Агроресурс» довіреності на отримання
Товару від ТОВ «Ф'южен Груп», не
доведеним є факт транспортування і
отримання Товару СТОВ «Агроресурс» від
постачальника. Товариством також не
надано до перевірки товарно -
транспортні накладні, що
підтверджували б факт здійснення
поставки асфальтобетонної суміші. Крім
того, на дату складання акта перевірки
місцезнаходження ТОВ "Ф'южен Груп" не
встановлено.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що під час проведеної
Новоград-Волинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області документальної
позапланової виїзної перевірки
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроресурс" з питань дотримання вимог
податкового законодавства,
достовірності нарахування та сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ТОВ "Ф'южен Груп" за
період з 01 листопада 2013 року по 31
листопада 2013 року виявлено порушення
пунктів 198.1. 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України в
результаті не підтвердження
господарських операцій з ТОВ "Ф'южен
Груп", що призвело до завищення
податкового кредиту на 243476, 00 грн. за
листопад 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 487/22-00/32215839 від 12 березня 2014 року (а.с.
15-39).

На підставі вказаного акта 01 квітня 2014
року контролюючим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення Товариству
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на 243476, 00 грн. основного
платежу і 121738, 00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Як зазначено в акті перевірки, з метою
підтвердження взаємовідносин між СТОВ
«Агроресурс» та ТОВ «Ф'южен Груп» () до ДПІ у Святошинському
р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві було
направлено запит за № 639/15-1 від 22 січня
2014 року, на який отримано відповідь про
те, що ТОВ «Ф'южен Груп» у ДПІ у
Святошинському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві обліковується за станом «9»
(направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням), а
отже проведення звірки даного суб'єкта
господарювання неможливе (складено акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Ф'южен Груп»
щодо підтвердження господарських
відносин із платником податків за
вересень - грудень 2013 року). По
результатам даного акта встановлено
порушення ТОВ "Ф'южен Груп" вимог
підпункту 16.1.11 пункту 16.1 статті 16,
пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу
України, статті 93 Цивільного кодексу
України, статей 1, 9, 19 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців".

Згідно з наданими до перевірки
документами встановлено, що позивач 01
листопада 2013 року укладав з ТОВ «Ф'южен
Груп» договори поставки № 10, № 11 і № 12.

По виконанню умов договору № 10
Товариством до перевірки не надано
жодного документа, який би
підтверджував якість отриманих
нафтопродуктів, документа, який
засвідчував би виписку ТОВ
«Агроресурс» довіреності на отримання
Товару від ТОВ «Ф'южен Груп». Факт
отримання Товару СТОВ «Агроресурс» від
постачальника не є доведеним. У
накладних на отримання товару за
листопад 2013 року не вказано пункт
навантаження-розвантаження товару.
Також товариством не надано
документів, які засвідчували б
поставку товару та пункт
навантаження-розвантаження товару, а
саме товарно-транспортні накладні, в
яких зазначається також
підприємство-автоперевізник.

Що стосується договору поставки № 11, то
Товариством не надано до перевірки
товарно - транспортні накладні, що
підтверджували б факт здійснення
поставки.

По договору № 12 позивачем до перевірки
не надано жодного документа, який
підтверджував би якість отриманого
товару і засвідчував би виписку ТОВ
«Агроресурс» довіреності на отримання
Товару від ТОВ «Ф'южен Груп», не
доведено факт отримання товару від
вказаного контрагента. У накладних на
отримання товару за листопад 2013 року не
вказано пункт
навантаження-розвантаження товару.
Також товариством не надано
документів, які засвідчували б
поставку товару та пункт
навантаження-розвантаження товару, а
саме товарно-транспортні накладні, в
яких зазначається також
підприємство-автоперевізник.

Враховуючи те, що на дату складання
акту перевірки місцезнаходження ТОВ
"Ф'южен Груп" не встановлено, а факт
придбання нафтопродуктів,
асфальтобетонної суміші та бітумної
емульсії Товариством не доведено, в
порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України СТОВ
„Агроресурс" завищено податковий
кредит по взаємовідносинах з ТОВ
„Ф'южен Груп" за листопад 2013 року на
243476, 00 грн.

Станом на 01 листопада 2013 року
заборгованість по розрахунках із ТОВ
„"Ф'южен Груп" по договору № 10 відсутня,
станом на 30 листопада 2013 року - 989457, 12
грн. (Кт).

Станом на 01 листопада 2013 року
заборгованість по розрахунках із ТОВ
договору № 11 відсутня, станом на 30
листопада 2013 року - 445000, 00 грн. (Кт).

Станом на 01 листопада 2013 року
заборгованість по розрахунках із ТОВ|
договору б/н відсутня, станом на 30
листопада 2013 року - 26400, 00 грн. (Кт).

Оскільки станом на 30 листопада 2013 року
рахується кредиторська заборгованість
в розмірі 1460857, 12 грн. по ТОВ «Ф'южен
Груп» по всіх договорах за листопад 2013
року, а отже оплата за товар не була
здійснена.

З такими висновками контролюючого
органу суд не погоджується з наступних
підстав.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства (пункт 1.1
статті 1 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку, зокрема, з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України (пункт 185.1 статті 185 Податкового
кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
вказаного Кодексу, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4
статті 201 ПК України, податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Із системного аналізу вказаних вище
норм вбачається, що для отримання права
на податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги).

Судом встановлено, що 01 листопада 2013
року між позивачем (Покупець) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ф'южен Груп"
(Продавець) укладено договір поставки
нафтопродуктів № 10 (а.с. 82-84), за умовами
якого Продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
Покупця нафтопродукти, а Покупець
зобов'язується прийняти товар від
Продавця та оплатити його загальну
вартість на умовах даного договору.

Дата переходу права власності настає
під час отримання ПММ, що
підтверджується підписаною видатковою
накладною.

Завантаження товару та видачу
відповідних документів на вантаж
Продавець здійснює на підставі
пред'явленого Покупцем доручення на
отримання товару (партії товару).

Про виконання умов вказаного договору
свідчать акт приймання-передачі
нафтопродуктів (а.с. 86), податкові
накладні (а.с. 117-124), видаткові накладні
(а.с. 127-134).

На отримання від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ф'южен
Груп" дизельного пального Бабичу С.М.
видано довіреність № 457 від 25 листопада
2013 року (а.с. 85).

Придбане дизельне пальне було
оприбутковано, про що свідчить картка
рахунку 631 (а.с. 87-88), і списано на
підставі актів списання (а.с. 89-101).

Між позивачем (Покупець) і Товариством
з обмеженою відповідальністю "Ф'южен
Груп" (Постачальник) 01 листопада 2013 року
було підписано договір поставки № 11
(а.с. 102-104), відповідно до якого в порядку
і на умовах, визначених цим договором,
Постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність Покупця
асфальтобетонну суміш, яку Покупець
зобов'язується прийняти й оплатити.
Кількість та асортимент товару, який
підлягає поставці, визначається на
підставі усних або письмових заявок
уповноваженої особи Покупця, які
подаються Постачальнику по мірі
необхідності. Доставка товару
здійснюється за рахунок Постачальника.

На підтвердження виконання даного
договору позивачем надано акт
приймання-передачі асфальтобетонної
суміші (а.с. 106), довіреність на ім'я
Єрємєєва В.П. (а.с. 107), картку рахунку 631
(а.с. 108), податкову накладну (а.с. 125),
видаткову накладну (а.с. 135).

01 листопада 2013 року між позивачем
(Покупець) і Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ф'южен Груп"
(Продавець) також було укладено договір
№ 12 (а.с. 109-111), згідно з яким Продавець
зобов'язується поставити та передати у
власність Покупця бітумну емульсію, а
Покупець зобов'язується прийняти її та
оплатити загальну вартість на умовах
договору. Дата переходу права
власності настає під час отримання
товару, що підтверджується підписаною
видатковою накладною. Доставка товару
здійснюється Постачальником за
вимогою Покупця або самовивозом
Покупця.

Про отримання Товариством бітумної
емульсії свідчать довіреність, видана
Рябінчаку С.Г. (а.с. 113), акт
приймання-передачі (а.с. 114), картка
рахунку 631 (а.с. 115), податкова накладна
(а.с. 116), видаткова накладна (а.с. 126).

Одним із етапів встановлення судом
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість, є встановлення факту
здійснення господарської операції
шляхом дослідження усіх первинних
документів, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції -договорів, актів виконаних
робіт, документів про перевезення,
зберігання товарів тощо. Відсутність
належних первинних документів може
свідчити про нездійснення самих
господарських операцій. Крім того,
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування;
добросовісність цього платника
податку, яка полягає у відповідності
вчинених господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.

Як встановлено у ході розгляду справи,
асфальтобетонна суміш, бітумна
емульсія були придбані Товариством для
виконання умов договору на виконання
робіт на умовах генпідряду № 77 від 15
липня 2013 року (а.с. 64-70), укладеного з ТОВ
"Стройнефтепродукт ХХІ" (Замовник). За
умовами цього договору Замовник
замовляє та оплачує виконання робіт з
будівництва автозаправної станції (АЗС
з пунктом сервісного обслуговування
водіїв і пасажирів) за адресою: с. Б.
Криниця, Рівненський район, Рівненська
область, вздовж автодороги М-06 Київ-Чоп,
км 321+500-км 321+580 (праворуч), а позивач як
Генпідрядник зобов'язується виконати
на умовах генпідряду визначений у
Додатку № 1 комплекс робіт, а також
зобов'язується передати результат
виконаних робіт Замовнику у
встановлений цим Договором термін.
Генпідрядник зобов'язується також
виконати всі будівельні роботи,
передбачені Додатками до цього
договору та усувати виявлені недоліки
робіт на умовах, визначених цим
договором, а також погодити акт
готовності об'єкта до експлуатації та
отримати в Інспекції
архітектурно-будівельного контролю
Сертифікат відповідності.

Виконання умов договору № 77
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт (а.с. 75-80),
зокрема, у розділі "Асфальтобетонне
покриття" вказано про використання
асфальтобетонної суміші і бітумної
емульсії, податковою накладною (а.с. 81).

Факт використання придбаного
дизельного пального підтверджується
укладеними з ПВКФ "Жемчуг" договорами №
126 і № 127 від 28 жовтня 2013 року (а.с. 41-45,
48-52) про виконання робіт по вирубці
дерев, зрізанню родючого шару грунту,
відсипці території.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, у
відповідача були відсутні підстави для
зменшення податкового кредиту з
податку на додану вартість за
вищезазначеними господарськими
операціями.

При цьому суд зазначає, що юридичним
фактом, який породжує право платника на
формування податкового кредиту, є
реальність господарської операції, а
тому, при визначенні права платника
податків на формування податкового
кредиту судом має бути перевірено чи
мали операції між платником податків
та його контрагентами реальний
товарний характер, можливість
здійснення таких операцій з
урахуванням оперативності проведення
операцій та віддаленості контрагентів
один від одного.

Договори, укладені між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ф'южен Груп",
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
не містять положень, які б суперечили
вимогам чинного законодавства або
інтересам сторін, а волевиявлення
сторін правочинів є вільне і
відповідає їхній внутрішній волі, що
відповідає загальним вимогам,
встановленим статтею 203 ЦК України,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не надано доказів щодо
умислу укладення угод з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства.

Усі господарські операції
підтверджені первинними документами,
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996-ХІV та Податкового кодексу
України, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Таким чином, суд вважає, що висновки
відповідача щодо фіктивності
господарських операцій є помилковими
та такими, що не підтверджуються
обставинами справи.

Згідно із статтею 61 Конституції
України, норми якої є нормами прямої
дії, юридична відповідальність особи
має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (частина 1 статті 19
Конституції України).

Також Податковий кодекс України не
ставить в залежність виникнення у
платника права на формування
податкового кредиту від дотримання
вимог податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

У разі наявності у державних органів
інформації про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку.

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформлених
первинних документів, не встановлено
обов'язку для позивача здійснювати
контроль за веденням господарської
діяльності та зобов'язань сплати
податку до бюджету контрагентами.

З врахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позивачем правомірно
віднесено до складу податкового
кредиту листопада 2013 року 243476, 00 грн.
ПДВ з вартості придбаних у ТОВ "Ф'южен
Груп" дизельного пального,
асфальтобетонної суміші, бітумної
емульсії, тому збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість по таким господарським
операціям є необґрунтованим.

Враховуючи все викладене вище, суд
дійшов висновку, що податкове
повідомлення-рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 01 квітня 2014
року № прийняте з порушенням
норм податкового законодавства, а тому
позовні вимоги про його скасування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 01 квітня 2014
року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроресурс" 487, 20 грн.
сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 12
травня 2014 р.