Справа № 817/1011/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1011/14

06 травня 2014 року 11год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача: представник Журов Р.В.,
представник Калістратов С.Є.,

відповідача: представник Стах Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом:

Приватного підприємства "Дубенський
консервний завод"

до Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Рівненській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Дубенський
консервний завод» (далі по тексту - ПП
«Дубенський консервний завод»)
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі по тексту - Дубенська
ОДПІ) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
08.08.2013 року позивачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на прибуток за І
півріччя 2013 року (вх. №), в якій у
рядку 13 «Зменшення нарахованої суми
податку» вказало 126 094, у рядку 14
«Податок на прибуток за звітний
(податковий) період» -126 094.

12.09.2013 року Дубенською ОДПІ проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих ПП «Дубенський
консервний завод» у податковій
звітності з податку на прибуток
підприємства за І півріччя 2013року, за
результатами якої складено акт
№16/22/37352442.

Висновками акта перевірки встановлено
порушення п.46.1 ст.46, п.57.1 ст.57, п.135.1 ст.135,
п.140.2 ст.140, п.152.9 ст.152, п.192.1 ст.192, п.201.15
ст.201 Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем занижено
податок на прибуток за І півріччя 2013
року в сумі 126 303 грн. та завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток в
сумі 7002 грн.

26.09.2013 податковим органом прийнято
податкові повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 126 303 грн. основного платежу та 63
151,50 грн. штрафних санкцій та № про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в розмірі 7002 грн. за І півріччя
2013 року.

Зазначає, що за результатами
адміністративного оскарження Головним
управлінням Міндоходів у Рівненській
області скасовано податкові
повідомлення-рішення від 26.09.2013 №
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в сумі 1597 грн., № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 209,00 грн. за
основним платежем та 104,5 грн. за
штрафними санкціями.

25.12.2013 податковим органом прийнято
податкові повідомлення-рішення №
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 5405 грн. за І півріччя
2013 року та № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 126 094 грн. за основним
платежем та 63 047 грн. за штрафними
санкціями.

За результатами розгляду повторної
скарги Міністерством доходів і зборів
України скасовано податкові
повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ
від 26.09.2013 №, № з урахуванням
рішення, прийнятого за результатами
розгляду первинної скарги, в частині
зменшення сплачених авансових внесків
у сумі 95 848 грн. та у відповідній частині
штрафні санкції, а в іншій частині
залишено без змін.

11.03.2014 року Дубенською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 30 246 грн. за основним платежем
та 15 123 грн. за штрафними санкціями.

На думку позивача, висновки у акті
камеральної перевірки не ґрунтуються
на достовірних, об'єктивних та належним
чином встановлених та відображених у
акті даних, а тому податкові
повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ
від 25.12.2013 № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 5405 грн. за І півріччя 2013 року та
від 11.03.2014 №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 30 246 грн. за основним
платежем та 15 123 грн. за штрафними
санкціями просить визнати
протиправними та скасувати.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю, просили суд позов
задовольнити. Додатково пояснили, що
під час адміністративного оскарження
позивач надавав всі платіжні доручення
про сплату авансових внесків з податку
на прибуток у відповідності до абз. 2 п.2
підр. 4 ХХ та абз. 4 п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України, сума по яких була
включена до рядка 13 декларації з
податку на прибуток за І півріччя 2013
року. Також наголосили, що податковий
орган розглядаючи подані позивачем
скарги підтвердили законність
відображення авансових платежів по
рядку 13 декларації з податку на
прибуток за І півріччя 2013 року, проте
прийшли до висновку про наявність
арифметично-методологічної помилки
при заповненні підприємством рядка 13
декларації та додатка ЗП до неї. На
думку контролюючих органів позивачу
слід було лише відобразити у рядку 13
декларації з податку на прибуток за І
півріччя 2013 року сплачені авансові
платежі у І кварталі 2013 року в сумі 95 846
грн., а не за період з січня по квітень
2013 року включно в сумі 126 094 грн., яке
відобразило підприємство.

Проте, як наголошують представники
позивача, оскільки приписи Податкового
кодексу України не містять конкретної
дати припинення податкового обов'язку
зі сплати авансових внесків з податку
на прибуток, а строк сплати передує
строку подання декларації позивач у
відповідності до абз.4 п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України здійснив
сплату авансового внеску в сумі 30 246
грн. по строку сплати 30.04.2013.

Вказують, що ні норми Податкового
кодексу України, ні безпосередньо
механізм зарахування сплачених
авансових внесків по рядку 13
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства через рядок 13.7
додатка ЗП не місять будь-яких обмежень
по періодах щодо сум сплаченого
авансового внеску з податку на
прибуток відповідно до п.57.1 ст.57 глави 4
розділу ІІ та абз.2 п.2 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу
України, тобто в даних рядках
зазначається вся сума сплачених у
відповідних періодах авансових
внесків, які враховуються у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток за звітний період. Просили
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Відповідач позов не визнав про що подав
письмові заперечення (а.с.31). В
обґрунтування заперечень вказує, що
під час перевірки встановлено
неправомірне заповнення податкової
декларації з податку на прибуток, а
саме: в рядку 13 «Зменшення нарахованої
суми податку» платником відображено
суму 126 094 грн., відповідно за даними
перевірки сума складає 0 грн., так як
авансові внески з податку на прибуток
при виплаті дивідендів не зменшують
зобов'язання з податку на прибуток
протягом 2013 року; в рядку 14 декларації
«Податок на прибуток за звітній
податковий період» платником
відображена сума (-126 094), за
результатами перевірки дана сума
складає 0 грн.; в рядку 16 декларації
«Податок на прибуток, нарахований за
результатами останнього календарного
кварталу» відображено суму (-126 094),
фактично за даними перевірки дана сума
складає 0 грн.

У своїх доводах представник
відповідача також покликається на
Узагальнюючу податкову констультацію
щодо особливостей подання декларацій з
податку на прибуток та сплати податку у
2013 року, затвердженою наказом ДПС
України від 21.12.2012 №1171, відповідно до
відповіді на запитання 11 якої
зазначено, що податкове зобов'язання з
податку на прибуток, визначене
платником у податковій декларації за
2013 рік, зменшується на суму авансових
внесків за період січень-грудень 2013
року.

В ході перевірки встановлено, що в
податковій декларації з податку на
прибуток за ІІ квартали 2013 року в
додатку ІД «Інші доходи» в рядку 03.1
«Дивіденди, отримані від нерезидентів»
не відображено суму 1597 грн., яка
відображена в аналогічному рядку 03.1 в
додатку ІД у податковій декларації з
податку на прибуток за І квартал 2013
року. Також в ході перевірки
встановлено неправомірне заповнення
податкової декларації з податку на
прибуток за ІІ квартали 2013 року, а саме:
в рядку 03 поданої декларації «Інші
доходи» платником відображено суму 6596
грн., за даними перевірки ця сума
складає 8193 грн.; в рядку 07 декларації
«Об'єкти оподаткування від усіх видів
діяльності» платником відображено
суму (-7002), за результатами перевірки
дана сума складає 1100 грн.; в рядку 11
декларації «Податок на прибуток від
діяльності, що не підлягає
патентуванню» платником відображена
сума 0 грн., за результатами перевірки
дана сума складає 209 грн.

З огляду на вказані порушення,
відповідач вважає податкові
повідомлення-рішення винесено
правомірно та просить у задоволенні
позову відмовити.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав
та заперечив, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 08.08.2013 року
позивачем подано до Дубенської ОДПІ
податкову декларацію з податку на
прибуток за І півріччя 2013 року (вх.
№), в якій у рядку 13 «Зменшення
нарахованої суми податку» вказало 126 094,
у рядку 14 «Податок на прибуток за
звітний (податковий) період» (-126 094), в
рядку 16 декларації «Податок на
прибуток, нарахований за результатами
останнього календарного кварталу»
відображено суму (-126 094) (а.с.32-36).

Як встановлено з пояснень представника
позивача, заповнюючи декларацію за І
півріччя 2013 року ПП «Дубенський
консервний завод» як платник був
зобов'язаний вписати в рядку 13 суми
сплачених ним авансових внесків у 2013
році та подати додаток ЗП, в якому
допустив механічну помилку при його
заповненні, вказавши суму сплачених
ним авансових внесків не в рядку 13.7, а в
рядку 13.3 декларації.

12.09.2013 року Дубенською ОДПІ проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих ПП «Дубенський
консервний завод» у податковій
звітності з податку на прибуток
підприємства за І півріччя 2013року, за
результатами якої складено акт
№16/22/37352442.

Висновками акта перевірки встановлено
порушення п.46.1 ст.46, п.57.1 ст.57, п.135.1 ст.135,
п.140.2 ст.140, п.152.9 ст.152, п.192.1 ст.192, п.201.15
ст.201 Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем занижено
податок на прибуток за І півріччя 2013
року в сумі 126 303 грн. та завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток в
сумі 7002 грн. (а.с.11-13).

За результатами перевірки 26.09.2013
Дубенською ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 126 303
грн. основного платежу та 63 151,50 грн.
штрафних санкцій та № про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в розмірі 7002 грн. за І півріччя
2013 року.

Судом встановлено, що за результатами
адміністративного оскарження рішенням
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 17.12.2013
№340/10с/10-210/297 скасовано податкові
повідомлення-рішення від 26.09.2013 №
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в сумі 1597 грн., № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в сумі 209,00 грн. за
основним платежем та 104,5 грн. за
штрафними санкціями (а.с.68-69).

Зважаючи на рішення Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області 25.12.2013 відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення №
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 5405 грн. за І півріччя
2013 року та № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 126 094 грн. за основним
платежем та 63 047 грн. за штрафними
санкціями.

За результатами розгляду повторної
скарги рішенням Міністерства доходів і
зборів України від 26.02.2014 №3659/6/99-99-10-01-15
скасовано податкові
повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ
від 26.09.2013 №, № з урахуванням
рішення, прийнятого за результатами
розгляду первинної скарги, в частині
зменшення сплачених авансових внесків
у сумі 95 848 грн. та у відповідній частині
штрафні санкції, а в іншій частині
залишено без змін (а.с.66-67).

Враховуючи рішення Міністерства
доходів і зборів України 11.03.2014 року
Дубенською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 30 246 грн.
за основним платежем та 15 123 грн. за
штрафними санкціями.

Не погоджуючись із даними податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
оскаржив їх до суду.

Суд погоджується з доводами позивача
про їх неправомірність зважаючи на
таке.

В основу вказаних податкових
повідомлень-рішень покладено висновки
органу доходів і зборів про порушення
платником податку вимог п. 46.1 ст. 46, п. 57.1
ст. 57, п.152.9 ст. 152 Податкового кодексу
України, яке полягало у невірному
заповненні податкової декларації з
податку на прибуток підприємств за І
півріччя 2013 року, а саме: в рядку 13
«Зменшення нарахованої суми податку»
платником відображено суму 126 094 грн.,
відповідно за даними перевірки сума
складає 0 грн., так як авансові внески з
податку на прибуток при виплаті
дивідендів не зменшують зобов'язання з
податку на прибуток протягом 2013 року; в
рядку 14 декларації «Податок на
прибуток за звітній податковий період»
платником відображена сума (-126 094), за
результатами перевірки дана сума
складає 0 грн.; в рядку 16 декларації
«Податок на прибуток, нарахований за
результатами останнього календарного
кварталу» відображено суму (-126 094),
фактично за даними перевірки дана сума
складає 0 грн.; в додатку ІД «Інші
доходи» в рядку 03.1 «Дивіденди, отримані
від нерезидентів» не відображено суму
1597 грн., яка відображена в аналогічному
рядку 03.1 в додатку ІД у податковій
декларації з податку на прибуток за І
квартал 2013 року. Також в ході перевірки
встановлено неправомірне заповнення
податкової декларації з податку на
прибуток за ІІ квартали 2013 року, а саме:
в рядку 03 поданої декларації «Інші
доходи» платником відображено суму 6596
грн., за даними перевірки ця сума
складає 8193 грн.; в рядку 07 декларації
«Об'єкти оподаткування від усіх видів
діяльності» платником відображено
суму (-7002), за результатами перевірки
дана сума складає 1100 грн.; в рядку 11
декларації «Податок на прибуток від
діяльності, що не підлягає
патентуванню» платником відображена
сума 0 грн., за результатами перевірки
дана сума складає 209 грн., що в свою
чергу призвело до заниження податку на
прибуток в сумі 30 246 грн. та завищення
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І півріччя 2013 року в розмірі 5405 грн.

Таким чином, на думку податкового
органу позивач сплачував авансові
внески не з податку на прибуток, а при
виплаті дивідендів (прирівняних до них
платежів). Отже, позивач не мав права
зменшувати податкові зобов'язання з
податку на прибуток на суму сплачених
авансових внесків.

З приводу вказаних тверджень
податкового органу, суд констатує
наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Згідно з п. 2 підрозділу 4 розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, платники податку на
прибуток підприємств, які починаючи з
2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до пункту 57.1
статті 57 цього Кодексу, сплачують у
січні - лютому 2013 року авансовий внесок
з цього податку в розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Водночас, абзацом 7 пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України
передбачено, що в разі якщо платник
податку, який сплачує авансовий внесок,
за підсумками першого кварталу
звітного (податкового) року не отримав
прибуток або отримав збиток, він має
право подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до органу державної
податкової служби в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи за
результатами діяльності у 2012 року ПП
«Дубенський консервний завод»
зобов'язане було сплачувати авансові
платежі у 2013 році. Відповідно до рядка 34
декларації з податку на прибуток за 2012
рік сума авансового внеску з податку на
прибуток, що підлягає сплаті до бюджету
становить 30 246 грн.(а.с.47-50).

Протягом січня-квітня 2013 позивачем
було сплачено до бюджету авансових
внесків з податку на прибуток на
загальну суму 126 094 грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи банківськими виписками. З даних
банківських виписок судом встановлено,
що у графі «Призначення платежу»
зазначено - авансовий платіж з податку
на прибуток(а.с.51-57).

Отже, спростовуються висновки
податкового органу, що ПП «Дубенський
консервний завод» було сплачено
авансові внески при виплаті дивідендів
(прирівняних до них платежів), а не
авансових внесків з податку на
прибуток.

Враховуючи те, що за підсумками першого
кварталу звітного (податкового) року
позивачем отримано збиток, враховуючи
приписи ст.ст.48, 49 Податкового кодексу
України, ним було подано до податкового
органу податкову декларацію з податку
на прибуток за І квартал 2013 року.

08.08.2013 року позивачем подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на прибуток за І
півріччя 2013 року (вх. №), в якій у
рядку 13 «Зменшення нарахованої суми
податку» вказало 126 094, у рядку 14
«Податок на прибуток за звітний
(податковий) період» (-126 094), в рядку 16
декларації «Податок на прибуток,
нарахований за результатами
останнього календарного кварталу»
відображено суму (-126 094).

Виходячи з наведеного, оскільки
позивач, який сплачував авансові
внески з податку на прибуток
підприємств у січні-квітні 2013 року, за
підсумками 1 кварталу 2013 року не
отримав прибутку, він був наділений
правом подати податкову декларацію з
даного податку за 1 квартал 2013 року та
визначати податкові зобов'язання на
підставі податкової декларації за
підсумками 1 кварталу, 1 півріччя, 1-3
кварталів та за рік, не сплачуючи при
цьому авансових внесків у 2-4 кварталах
2013 року.

При цьому суд погоджується з
твердженнями представників позивача,
що абз.7 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України визначає лише право платника
податку подати податкову декларацію з
податку на прибуток за І квартал 2013 та
право не здійснювати авансові внески у
ІІ-ІУ кварталах 2013 року, проте не
встановлює обов'язок такого платника
податку.

Відповідно до ст.36 Податкового кодексу
України - податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Таки чином, податковий обов'язок
позивача по сплаті авансових внесків з
податку на прибуток є безумовним та
першочерговим, а тому ПП «Дубенський
консервний завод» зобов'язаний був
обчислювати, задекларовувати та
сплачувати відповідні авансові внески
у порядок та строки, встановлені
Податковим кодексом України.

Разом з тим, нормами Податкового
кодексу України не встановлено, що
позивач не мав права зменшувати
податкові зобов'язання, визначені на
підставі податкової декларації за
підсумками 1 кварталу 2013 року на суму
авансових внесків за січень - квітень
2013 року.

Навпаки, тлумачення норм Податкового
кодексу України на користь такого
права платника податку прямо наведено
у листі Міністерства доходів і зборів
України від 21.05.2013 року №3102/6/99-99-19-03-02-15
п.5. та 6 якої передбачено - якщо платник
податку на прибуток, який сплачує до
бюджету авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
року отримав збиток, такий платник має
право подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал
та податкові зобов'язання визначає на
підставі податкової декларації за
підсумками кварталу, першого півріччя,
трьох кварталів та за рік. При цьому
платник податку авансових внесків у II -
IV кварталах 2013 року (в т. ч. у квітні 2013
року) не здійснює.

Разом з тим податкові зобов'язання,
визначені на підставі податкової
декларації за підсумками першого
кварталу, зменшуються на суму
авансових внесків за січень - березень
2013 року.

З приводу покликань контролюючого
органу в акті перевірки на
Узагальнюючу податкову консультацію
щодо особливостей подання декларацій з
податку на прибуток та сплати податку у
2013 року, затвердженою наказом ДПС
України від 21.12.2012 №1171, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Узагальнюючу податкову консультацію
щодо особливостей подання декларацій з
податку на прибуток та сплати податку у
2013 році органом державної податкової
служби було надано до набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо державної податкової служби та у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи в Україні" від 05.07.2012 року №5083-VI,
яким зокрема внесено зміни до абзацу 7
пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу
України. Водночас, лист Міністерства
доходів і зборів України від 21.05.2013 року
№3102/6/99-99-19-03-02-15 оприлюднено саме після
набрання чинності вказаними нормами.

Разом з тим, суд зазначає, що по-перше,
підпунктом 14.1.173 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що узагальнююча письмова податкова
консультація це оприлюднення позиції
контролюючого органу, яка склалася за
результатами узагальнення податкових
консультацій, наданих платникам
податків.

Наведена норма Податкового кодексу
України свідчить про те, що
узагальнююча податкова консультація
являє собою позицію центрального
контролюючого органу, що склалася за
результатами узагальнення податкових
консультацій, наданих платнику
податків у сфері адміністрування того
чи іншого податку (збору). При цьому
Податковий кодекс України не надає
узагальнюючій податковій консультації
юридичного статусу
нормативно-правового акту та не
встановлює обов'язковості її положень,
тобто, узагальнююча податкова
консультація носить для платника
податків виключно інформативний
характер.

Крім того, норми Податкового кодексу
України не місять будь-яких обмежень по
періодах щодо сум сплаченого
авансового внеску з податку на
прибуток відповідно до п.57.1 ст.57 глави 4
розділу ІІ та абз.2 п.2 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу
України, тобто в даних рядках
зазначається вся сума сплачених у
відповідних періодах авансових
внесків, які враховуються у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток за звітний період.

Таким чином, висновки податкового
органу про заниження податку на
прибуток за І півріччя 2013 року в сумі 126
303 грн. та завищення від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток в сумі 7002 грн. не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку про те, що позивачем в
повній мірі доведено належними та
допустимими доказами обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги, а
заперечення відповідача не
спростовують вказаних тверджень, тому
позов слід задовольнити в повному
обсязі.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Приймаючи рішення у даній справі, суд
виходить із повноважень, визначених
частиною другою статті 162 КАС України,
тому адміністративний позов слід
задовольнити шляхом прийняття
постанови про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень Дубенської ОДПІ від
25.12.2013 № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 5405 грн. за І півріччя 2013 року та
від 11.03.2014 №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 30 246 грн. за основним
платежем та 15 123 грн. за штрафними
санкціями.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Рівненській
області № від 25.12.2013 р., № від
11.03.2014 р.

Присудити на користь позивача
Приватного підприємства "Дубенський
консервний завод" із Державного
бюджету судовий збір у розмірі 182, 70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.