Справа № 826/18507/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Ключковича В.Ю., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
фірма «ІНВЕКС Телеком» на Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 грудня 2013 року за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
фірма «ІНВЕКС Телеком» до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р»,-

ВСТАНОВИВ:

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким його позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Позивача з питань
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток по
фінансово - господарським
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ріст» (), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Скрап-Мет» (), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чистюля І К» () за весь період
взаємовідносин, про що складено
відповідний Акт від 06.02.2013 року №
64/1-22-70-18017573 (далі - Акт), копія якого
наявна в матеріалах справи (Т. І, а.с.
15-27).

Перевіркою встановлено порушення
Позивачем вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, а саме,
заниження ним на 101857,00 грн. суми податку
на прибуток, в тому числі на 57869,00 грн. в
IV кварталі 2011 року та на 43988,00 грн. в І
кварталі 2012 року; п.п. 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України -
завищення на 92215,00 грн. суми податкового
кредиту за перевіряємий період, а саме:
на 37477,00 грн. в листопаді 2011 року, на 50321,00
грн. в грудні 2011 року, на 4417,00 грн. в
березні 2012 року, що призвело до
заниження на 92215,00 грн. суми податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду,
а саме: на 37477,00 грн. в листопаді 2011 року,
на 25687,00 грн. в грудні 2011 року, на 24634,00
грн. в січні 2012 року, на 4417,00 грн. в
квітні 2012 року.

На підставі вищезазначених порушень,
Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» від 15 лютого 2013 року № , копія
якого також наявна в матеріалах справи
(Т. І, а.с. 28), та яким збільшено Позивачу
на 152786,00 грн. суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток, в
тому числі на 101857,00 грн. за основним
платежем і на 50929,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження, за
результатами якого Державною
податковою службою у м. Києві прийнято
Рішенням «Ппро результати розгляду
первинних скарг» від 25.04.2013 року №
3991/10/12-1-03, копія якого наявна в
матеріалах справи (Т. І, а.с. 78-82), та яким,
зокрема, скарги Позивача задоволено
частково, скасовано податкове
повідомлення-рішення форми «Р»
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби від 15
лютого 2013 року № в частині
застосованих штрафних санкцій на 28935,00
грн., в іншій частині - залишено без
змін. Державною податковою інспекцією
у Голосіївському районі м. Києва, на
підставі зазначеного прийнято
оскаржене Позивачем податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 31
травня 2013 року № , копія якого
також наявна в матеріалах справи (Т. І,
а.с. 92), та яким збільшено Позивачу на
123851,00 грн. суму грошового зобов'язання з
податку на прибуток, в тому числі на
101857,00 грн. за основним платежем і на
21994,00 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Рішенням Головного управління
Міндоходів у м. Києві «Про залишення
скарги без розгляду» від 15.08.2013 року
№3286/10/26-15-10-04-04, копія якого наявна в
матеріалах справи (Т.І, а.с. 83-84), скаргу
Позивача на податкове
повідомлення-рішення форми «Р»
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва від 31
травня 2013 року № залишено без
розгляду та повернуто Позивачеві.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.4. Розділу ІІІ.
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 № 1236, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2012 р. за №2135/22447 (далі - Порядок № 1236),
якщо за результатами
адміністративного або судового
оскарження грошове зобов'язання,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість зменшується, то до
платника податків направляється
податкове повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання, якому присвоюється номер
та яке вноситься до відповідного
реєстру податкових повідомлень-рішень
у порядку, передбаченому пунктом 3.3
цього розділу.

Згідно із пп. 5.1.2. п. 5.1., п. 5.3. Розділу V.
Порядку № 1236, податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним, якщо орган державної
податкової служби зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення; у випадку,
визначеному підпунктом 5.1.2 пункту 5.1
цього розділу, податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним з дня надходження до
платника податків податкового
повідомлення-рішення, яке містить
зменшену суму грошового зобов'язання.

В зв'язку з чим, з дня отримання
Позивачем податкового
повідомлення-рішення від 31.05.2013 року №
, податкове повідомлення-рішення
від 15.02.2013 року № вважається
відкликаним.

Відповідно до пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1. Договору
поставки № 85-11 від 17 листопада 2011 року
(далі - Договір № 85-11), копія якого також
наявна в матеріалах справи (Т.І, а.с. 51-54),
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ріст», як
Постачальником, та Позивачем, як
Покупцем, Постачальник зобов'язався
поставити Покупцеві обладнання (товар),
а Покупець - прийняти й вчасно оплатити
вартість товару на умовах даного
Договору номенклатура, асортимент,
комплектність, кількість і вартість, а
також інші необхідні характеристики
якого, передбачено Додатком № 1 до
даного Договору, що є невід'ємною
частиною Договору.

Згідно із до пп. пп. 2.2 - 2.5 п. 2. Договору №
85-11, загальна вартість товару згідно
Додатку №1 до даного Договору
становить 251360,00 грн., в тому числі 41893,33
грн. податку на додану вартість;
Покупець здійснює оплату вартості
поставленого товару протягом п'яти
банківських днів з дати поставки
товару та підписання Сторонами
відповідних документів про
прийом-передачу товару; розрахунки за
товар здійснюються Покупцем шляхом
перерахування відповідної суми на
поточний рахунок Постачальника. У
платіжних дорученнях має бути
посилання на номер даного Договору;
оплата вважається здійсненою з дати
зарахування відповідної суми грошових
коштів на поточний рахунок
Постачальника.

Як вбачається з пп. пп. 3.2, 3.4 п. 3.
Договору № 85-11, поставка товару
здійснюється на умовах DDP м. Київ, вул.
Горького, 168, у відповідності до
Міжнародних правил тлумачення
торгівельних термінів ІНКОТЕРМС 2000;
прийом - передача товару оформляється
шляхом підписання Сторонами
відповідних документів про прийом -
передачу товару (накладна).

Відповідно до пп. пп. 8.1, 8.2 п. 8. Договору
№ 85-11, даний Договір набуває чинності з
дати його підписання уповноваженими
представниками Сторін і скріплення
підписів печатками Сторін, та діє з
дати набрання ним чинності й до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за цим Договором.

Як вбачається з пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1.
Договору поставки продукції № 1122/6 від
22 листопада 2011 року (далі - Договір №
1122/6), копія якого наявна в матеріалах
справи (Т.І, а.с. 72-75), укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЧИСТЮЛЯ І К», як
Постачальником, та Позивачем, як
Покупцем, Постачальник зобов'язався
поставити, а Покупець прийняти та
сплатити кабельно-провідникову
продукцію, комплектуючі до
слабострумкових мереж та
телекомунікаційного обладнання (далі -
товар) на загальну суму 420000,00 грн., в
тому числі 70000,00 грн. податку на додану
вартість; строк поставки товару
листопад 2011 року.

Згідно із пп. 2.1 п. 2. Договору № 1122/6,
товар, що поставляється, по своїй
якості має супроводжуватись товарною
накладною.

Відповідно до пп. пп. 4.1, 4.3 п. 4. Договору
№ 1122/6, поставка товару відбувається на
умовах DDP - м. Київ, вул. Горького, 169
(Інкотермс 2010); товар, що поставляється,
має супроводжуватися: рахунком -
фактурою, видатковою та податковою
накладними.

Згідно із пп. 11.1 п. 11. Договору № 1122/6,
Договір вважається укладеним з моменту
підписання сторонами і діє два роки з
моменту укладення договору.

10 січня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЧИСТЮЛЯ І
К», як Первісним кредитором, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Скрап - Мет», як
Новим кредитором, укладено Договір
відступлення права вимоги № 1210/1 (далі -
Договір № 1210/1), копія якого також
наявна в матеріалах справи (Т. І, а.с.
70-71), відповідно до пп. 1.1. п. 1. якого
Первісний кредитор, в порядку та на
умовах, визначених даним Договором,
відступає, а Новий кредитор набуває
право вимоги за зобов'язанням
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробнича фірма
«ІНВЕКС Телеком» (далі - Боржника) на
суму 301926,00 грн. належної Первісному
кредитору на підставі Договору № 1122/6
від 22 листопада 2011 року.

Відповідно до пп. 5.1. п. 5 Договору № 1210/1,
даний Договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами і
діє до повного виконання ними своїх
зобов'язань.

Згідно із частиною п'ятою ст. 203 та
частинами першою, другою ст. 215
Цивільного кодексу України, правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним; підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу;
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається; у випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Згідно із ст. 1, частиною першою ст. 3 та
частинами першою, другою ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-ХІV, первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення; метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства; підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій; первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи;
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи наявні банківські
виписки копії яких наявні в матеріалах
справи (Т.І, а.с. 47-50), та з яких
вбачається, що Позивачем за отримані
ним за Договором № 85-11 послуги на
банківський рахунок контрагента
відповідні суми грошових коштів
перераховано, проте, платіжні
доручення, наявність яких передбачено
Договором № 85-11, в матеріалах справи
відсутні, до судів першої та
апеляційної інстанцій не надано. Крім
того, надано податкові накладні: від
23.11.2011 року № 16, від 17.11.2011 року № 14, від
12.12.2011 року № 20, від 29.11.2011 року № 21,
копії яких також наявні в матеріалах
справи (Т.І, а.с. 57-64), щодо поставки
товару на загальну суму 251 360,00 грн.,
проте, з них неможливо встановити, який
саме товар був предметом поставки,
зокрема, в них не зазначено модель, вид,
характеристики, виробника товару або
будь-які інші відомості, що надали б
змогу його ідентифікувати. Зазначена
інформація відсутня і у Специфікації
товару, яка є Додатком № 1 до Договору №
85-11, що свідчить про відсутність наміру
щодо настання реальних наслідків при
укладанні правочинів, тому, як не
визначено, який саме товар є предметом
поставки, а зазначено лише його
загальну назву. Надані Позивачем на
підтвердження реальності здійснених
господарських операцій до суду першої
інстанції Складські довідки від 10
грудня 2013 року № 1210/2 та №1210/3 не є
належними та допустимими доказами в
розумінні ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а оборотно-сальдову відомість
по рахунку 281 «Товари» на підтвердження
зазначеного Позивачем не надано. А як
вбачається з Протоколу обшуку від
29.05.20313 року в офісному приміщенні
Позивача, копія якого наявна в
матеріалах справи (Т.1, а.с.208-212) Договір
№85-11 станом на зазначену дату був
відсутній.

Крім того, за Договором № 1122/6 надано
банківські виписки, з яких вбачається,
що Позивачем сплачено за ним
контрагенту грошові кошти на загальну
суму 301 926,00 грн., видаткові накладні: від
29.11.2011 року № 112912 на суму 217 890,00 грн., від
29.11.2011 року №112911 на суму 84 036,00 грн.;
податкові накладні: від 29.11.2011 року №
112912 на суму 217 890,00 грн. та від 29.11.2011 року
№112911 на суму 84 036,00 грн., копії яких
також наявні в матеріалах справи (Т.І,
а.с. 65-69). Проте, рахунки-фактури, що
відповідно до п.п. 4.3 п.4 Договору №1122/6
мають супроводжувати Товар, що
поставляється, Позивачем не надано.
Більш того, як вбачається з матеріалів
справи, між Фондом приватизації
комунального майна Голосіївського
району м. Києва, що діє від імені
Голосіївської районної в м. Києві ради,
як Продавцем, та Позивачем, як Покупцем,
укладено Договір купівлі - продажу
нежилих приміщень від 11 листопада 2005
року, копія якого наявна в матеріалах
справи (Т.І, а.с.188-190), відповідно до п. 1.
якого Продавець зобов'язався передати
майно - нежилі приміщення з №1 по № 6, №
І (групи приміщень № 66) загальною
площею 116,20 кв.м, що ним орендувались та
знаходяться в місті Києві по вул.
Горького, № 169/11 (літера А) у власність
Покупця, а Покупець - прийняти його.
Проте, адреса за якою має бути
поставлено товар за Договорами
поставки № 85-11 і №1122/6 відрізняється
від адреси складських приміщень
Позивача.

Як зазначено в Акті, Позивачем подано
до Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби Додаток №
5 «Розшифровки податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» до податкової
декларації з податку на додану
вартість за червень 2012 року № від
14.06.2012 року, в якому замінено
контрагента - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чистюля І К» на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БОНД-СЕРВІС» (), сума податкового кредиту
з податку на додану вартість за
господарськими операціями з яким
складає 50321,00 грн., проте, Відповідачем
не надано жодних доказів (договору,
первинних та фінансових документів,
тощо) на підтвердження зазначеного.
Крім того, господарські
взаємовідносини між Позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «БОНД-СЕРВІС» не були
предметом перевірки Позивача та
підставою для прийняття Відповідачем
оскарженого повідомлення-рішення
форми «Р».

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
вищезазначеного Кодексу. У разі якщо
платник податку здійснює виробництво
товарів, виконання робіт, надання
послуг з довготривалим (більше одного
року) технологічним циклом виробництва
за умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку. У разі
втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
контролюючому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до контролюючого органу.
Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу; податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; не відносяться до податкового
кредиту, зокрема, суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
або податкового кредиту з податку на
додану вартість має бути підтверджено
рух активів у процесі здійснення
господарської операції, при цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо; фізичні,
технічні та технологічні можливості
певної особи до вчинення тих чи
інших дій, що становлять зміст
господарської операції, як - от:
наявність транспортних засобів для
перевезення або виробництва,
приміщень для зберігання товарів
тощо, якщо такі умови необхідні для
здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару
у відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності;
встановлено зв'язок між фактом
придбання товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку, що збігається з позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, в його Листі від
02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Тобто, обов'язковою умовою
підтвердження реальності здійснення
господарської операції є фактична
наявність у платника податків
первинних документів, фізичних,
технічних та технологічних
можливостей для здійснення
відповідної операції та зв'язку між
фактом придбання товару і подальшою
господарською діяльністю.

В зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підтвердження фактичного здійснення,
передбачених Договорами господарських
операцій.

Згідно із ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
фірма «ІНВЕКС Телеком» залишити без
задоволення, а Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва 26
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.