Справа № 2-а-2229/11
Суддя: Кіндяк І. С.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2229/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2014 р. суддя Полтавського
районного суду Полтавської області
Кіндяк І.С. розглянувши в скороченому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язати здійснити
нарахування та забезпечити виплату
соціальної державної допомоги "Дітям
війни" з 12.10.2010р. по 31.12.2010р. в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними , про зобов'язання
здійснити нарахування та забезпечити
виплату соціальної державної допомоги
«Дітям війни» з 12.10.2010р. по 31.12.2010р. в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
посилається на те, що він належить до
соціальної категорії «Дитина війни»та
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
січня 2006 року має право на отримання
соціальної допомоги в розмірі 30% від
мінімального розміру пенсії за віком,
але йому така допомога виплачувалася
не в повному обсязі. Відповідач
всупереч Рішення Конституційного Суду
України від 22 травня 2008р. №10-рп2008 року,
яким були визнані неконституційними
окремі положення ЗУ " Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України ", в тому числі й щодо
внесення змін до ст.6 Закону України "
Про соціальний захист дітей війни ", не
здійснив нарахування та виплату
відповідного підвищення до пенсії.

13.04.2011 року ухвалою суду в частині
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язати здійснити
нарахування та забезпечити виплату
соціальної державної допомоги "Дітям
війни" з 01.01.2006р. по 11.10.2010р., залишено без
розгляду, оскільки подані після
закінчення строків, встановлених ч. 2
ст. 99 КАС України.

20.06.2013 року ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, ухвалу Полтавського
районного суду від 13.04.2011 року - без
змін.

Суд вважає за можливе розгляд справи в
порядку скороченого провадження
відповідно до положень ст. 183-2 КАС
України.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 183-2 КАС
України скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальонообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

У встановлені статтею 183-2 КАС України
строки відповідач - Управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі до суду не надав
будь-яких заперечень проти задоволення
позову.

З матеріалів справи та наявних в ній
доказів, судом встановлено наступне.

Позивачка має статус " Дитини війни " ,
що підтверджується пенсійним
посвідченням серія НОМЕР_1 та довідкою
Управління праці та соціального
захисту населення Полтавської РДА про
те, що вона зареєстрована в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
пільговиків , як особа на яку
поширюється чинність ЗУ " Про
соціальний захист дітей війни ".

Враховуючи зазначений статус
позивачки , вона відповідно до ст.6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни " має право на отримання
державної соціальної підтримки , а саме
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин
справи та досліджених доказів у їх
сукупності , суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог , з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України " Про
соціальний захист дітей війни " , дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога , що виплачується
замість пенсії , підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України " Про
соціальний захист дітей війни " ,
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій , передбачених цим
Законом , здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивачки про
зобов'язання відповідача виплачувати
їй за період з 12.10.2010р. по 31.12.2010р.
щомісячну надбавку до пенсії в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком, то суд
вважає такі вимоги обґрунтованими та
підлягаючими задоволенню , виходячи з
наступного.

ЗУ "Про Державний Бюджет України на 2010
рік 2154-VI від 27.04.10р. та іншими Законами
України станом на день розгляду справи
в суді не внесено будь-яких змін чи
обмежень щодо визначення розміру
доплати до пенсії дітям війни.

Статтею 70 Закону України " Про
Державний бюджет України на 2010 рік"2154-VI
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань , передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат , вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини , оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України " Про соціальний захист
дітей війни " залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

За період 2008-2010р.р. та 3 місяці 2011р.
позивачці було нараховане та виплачено
зазначене підвищення в розмірі 10 % від
прожиткового мінімуму для
непрацездатних громадян , що
підтверджується відповіддю Управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському району Полтавської
області.

Посилання відповідача УПФУ
Полтавського району Полтавської
області на те , що в 2010 році вони
нараховують та виплачують надбавку до
пенсії в розмірі 10 % від прожиткового
мінімуму для непрацездатних громадян
та таким чином діють відповідно до норм
чинного законодавства , не може бути
взято судом до уваги , оскільки
відповідач посилається на норми Закону
, які втратили чинність. Вказана норма ,
на яку УПФУ посилається , як на підставу
нарахування та виплати в 2010 році
доплати в розмірі 10 % втратила чинність
22.05.08р. , тобто з моменту прийняття
Рішення Конституційним судом України
за № 10-рп/2008р. Рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України ,
остаточним та не може бути оскаржене. А
тому , УПФУ в Полтавському районі ,
починаючи з 22.05.2008 року мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст.6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни ", нараховувати та
здійснювати позивачу доплату до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком.

Крім того , суд вважає за необхідне
застосувати принцип верховенства
права з урахуванням позиції
Європейського Суду з прав людини ,
відповідно до якої держава не може
посилатися на відсутність певного
нормативного акту , який визначає
механізм реалізації прав та свобод
громадян , закріплених у
конституційних та інших актах , а
громадяни повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання взяті
державою , навіть якщо такі
зобов'язання містяться у законодавчому
акті , який загалом не має автоматичної
прямої дії (Ууоппє уап Оиуп V. Ноте
ОґГісе (Сазе 41/74 уап Биуп V. Ноте (Жісе).

Також , відповідно до правових позицій ,
висловлених Європейським Судом з прав
людини у рішенні від 08.11.2005 року , що
набрало законної сили 08.02.2006 року, у
справі Качко проти України, де
вказується, що реалізація особою права,
що пов'язане з отриманням бюджетних
коштів , яка базується на спеціальних
та чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства , не
може бути поставлено у залежність від
бюджетних асигнувань , та у випадках ,
коли набуття чинності певним законом ,
його нормами призупиняється дія
положень закону , що був прийнятий
раніше , до спірних правовідносин ,
застосовується закон , що діяв на
момент виникнення у особи відповідного
права.

Європейський суд з прав людини
неодноразово наголошував в своїх
рішеннях, що держава не може посилатися
на відсутність коштів як на підставу
невиконання нею взятих на себе
зобов'язань, а також звертав увагу на
принцип відповідальності держави, який
полягає у тому, що держава не може
посилатися на власне порушення
зобов'язань для запобігання
відповідальності.

Виходячи із системного аналізу
зазначених норм законодавства, із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами , суд дійшов
висновку , що УПФУ в Полтавському
районі , починаючи з 12.10.2010р. по 31.12.2010р.
повинен був нараховувати та сплачувати
позивачці доплату до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком у
відповідності з приписами діючої норми
ст.6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни ".

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків , передбачених
Конституцією України. В абз.6 п.4
описової частини Рішення
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року по справі № 1-21, Конституційний Суд
України визначив зміст поняття
"звуження змісту прав і свобод" -це
зменшення ознак , змістовних
характеристик можливостей людини , які
відображаються відповідними
правами та свободами , тобто
якісних характеристик права. Звуження
обсягу прав та свобод - це зменшення
кола суб'єктів , розміру території ,
часу , розміру або кількості
благ чи будь-яких інших
кількісно вимірюваних показників
використання прав і свобод, тобто їх
кількісної характеристики.

Верховна Рада України надаючи
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо приведення своїх
нормативно-правових актів у
відповідність із Законом України " Про
соціальний захист дітей війни ", не
надавала йому права змінювати розмір
доплати в сторону зменшення.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини

Сторонами по справі не заперечується,
що позивач, відповідно до ст.6 Закону
України " Про соціальний захист дітей
війни " має право на отримання доплати
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " , іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення Про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01.03.2002
року за №1212001 і здійснює свої
повноваження на підставі п.15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління. Відповідно
до Закону України " Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по
нарахуванню та виплаті доплати до
пенсії позивачу , передбаченої ст.6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни " покладено на УПФУ в
Полтавському районі Полтавської
області , за місцем проживання
позивача.

Статтею 22 Конституції України
визначено , що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином ,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист , що включає право на
забезпечення їх у старості та в інших
випадках , передбачених законом.

Законом України " Про соціальний захист
дітей війни " реалізовано
конституційне право на соціальний
захист громадян, які мають статус "
дитини війни ", серед яких їм надано
право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Пунктом 1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах ,
містах і районах у містах ,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року за №8-2 управління Пенсійного
фонду України у районах , містах і
районах у містах є органами Пенсійного
фонду України, підвідомчими відповідно
головним управлінням цього фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему
органів Пенсійного фонду України та
мають завданням -забезпечення
призначення та виплати пенсії. Отже ,
обов'язок по нарахуванню та виплати
доплати до пенсії, яка передбачена
Законом України " Про соціальний захист
дітей війни ", покладено саме на органи
Пенсійного фонду України.

Враховуючи , що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади -Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів , але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд вважає, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини. Крім того, відповідачем, в
порушення ч.2 ст.71 КАС України не
доведено та не надано суду доказів щодо
вчинення будь-яких дій для
забезпечення виконання покладеного на
нього обов'язку щодо нарахування та
виплати позивачу доплати до пенсії у
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком. Отже , відсутність коштів у
відповідача, який не вчинив жодної дії
щодо їх отримання для забезпечення
виконання своїх зобов'язань або
невиконання іншим органом виконавчої
влади свого обов'язку щодо виділення
коштів на здійснення позивачу виплат,
гарантованих йому Конституцією
України, не є підставою для відмови в
задоволенні позову та визнання
правомірними дій або бездіяльності
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.
64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни " , Законом України " Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини " від 23.12.2006р. № 3477-IV, ст.ст. 9, 11,
69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 ч.1
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язати здійснити
нарахування та забезпечити виплату
соціальної державної допомоги "Дітям
війни" з 12.10.2010р. по 31.12.2010р. в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком -
задовольнити повністю;

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області;

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Полтавському районі
Полтавської області здійснити
нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1,
передбаченої ст.6 Закону України " Про
соціальний захист дітей війни " в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України " Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування " та забезпечити виплату
ОСОБА_1 недоплачених сум доплати до
пенсії за 2010 рік: з 12.10.2010р. по 31.12.2010р.
включно з урахуванням проведених
виплат;

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача витрати зі сплати
судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.;

Постанова, прийнята в скороченому
провадженні підлягає негайному
виконанню;

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський районний суд Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Полтавського районного суду
І.С. Кіндяк