Справа № 808/1977/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року о 15 год. 30 хв.Справа №
808/1977/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - Тягушева Д.О.
(довіреність від 31.12.13 №17)

відповідача - Коваленко С.В.
(довіреність від 11.09.13 №76/10)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих

платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління

Міндоходів

про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго",
звернувся до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення № та
№ від 16.12.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті відповідачем з порушенням
чинного законодавства України і
підлягають скасуванню в повному
обсязі. Позивач зазначає, що
зобов'язання за договорами підряду між
ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ
«Флорін-Будпроект» виконувались
сторонами у повному обсязі, що
підтверджується відповідними
видатковими та податковими накладними,
кошторисами, актами приймання
виконаних підрядних робіт, довідками
про вартість виконаних підрядних
робіт. В обґрунтування правової
позиції стосовно реальності
відповідної господарської операції, за
якою відбулося формування валових
витрат та податкового кредиту, позивач
наголошує, що ним надавались до
перевірки усі первинні документи,
бухгалтерської звітності, які б
підтверджували реальне придбання
товару/послуг. Всі надані до перевірки
документи були належним чином
оформлені. Отже за таких обставин
позивач вважає, що факт порушення ВАТ
«Запоріжжяобленерго» норм податкового
законодавства України, зазначених у
висновках акту перевірки, в результаті
чого встановлено заниження сум податку
на прибуток у розмірі 167 702 грн. та
податку на додану вартість у розмірі 134
161 грн., не знаходить підтвердження, а
винесені відповідачем податкові
повідомлення-рішення, підлягають
скасуванню як незаконні.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві, та
просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив із
підстав, викладених у письмовому
запереченні та просив в задоволенні
позовних вимог відмовити. В
обґрунтування заперечення зазначають,
що проведеною перевіркою не
встановлено саме факту надання ТОВ
«Флорін-Будпроект» ВАТ
«Запоріжжяобленерго» послуг та
фактичної участі позивача у
взаємовідносинах із зазначеним
контрагентом. Також зазначили, що у
контрагента позивача ТОВ
«Флорін-Будпроект» 21.03.2011 року було
анульовано свідоцтво платника ПДВ, а
оскільки до цього моменту
співробітниками ДПІ у Ленінському
районі здійснювались відповідні дії
щодо встановлення можливості ведення
ТОВ «Флорін-Будпроект» господарської
діяльності, наслідком яких і є
анулювання свідоцтва, то відповідач
дійшов висновку, що зазначене
підприємство за весь період дії
свідоцтва неправомірно його
використовувало та порушувало
податкове законодавство.

Вислухавши пояснення
представників сторін, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні обставини.

Співробітниками СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ВАТ
«Запоріжжяобленерго» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства щодо повноти
декларування податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ «Флорін-Будпроект» у
листопаді 2010 року, та податку на
прибуток у періоді в якому відображено
взаємовідносини із зазначеним
контрагентом, за результатами якої
складено акт від 27.11.2013 року №
239/28-10/00130926 (а.с.16-43 т.1).

Актом перевірки встановлено
наступні порушення:

1. п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР зі
змінами та доповненнями, в результаті
чого встановлено заниження податку на
прибуток на загальну суму 167 702 грн., в
тому числі по періодах: за 4 квартал 2010
року на суму 167 702 грн., за 2010 рік на суму
167 702 грн.;

2. п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 із змінами
та доповненнями, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
суму 134 161 грн., в тому числі по періодах:
за листопад 2010 року на суму 134 161 грн.

На підставі зазначеного акту СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів 16.12.2013р. прийняті податкові
повідомлення-рішення форми «Р» №
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 209 627,50грн. (за основним
платежем 167 702 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями 41 925,50 грн.) та
№ яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 167 701,25 грн.
(за основним платежем 134 161 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 33 540,25
грн.) (а.с.45-47 т. 1).

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження та
звернувся зі скаргами на зазначені
податкові повідомлення-рішення до СДПІ
з обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, за
результатами розгляду яких
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення залишені без змін, а скарги ВАТ
«Запоріжжяобленерго» - без
задоволення.

Не погоджуючись із винесеними
податковими повідомленнями -
рішеннями, позивач звернувся до суду з
позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням
відповідача, суд виходить з приписів ч.3
ст.2 КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оскільки підставою прийняття
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень стали висновки акту перевірки,
то для вирішення позовних вимог
необхідним є дослідження
обґрунтованості цих висновків.

Як встановлено матеріалами
справи між позивачем (Замовником) та
ТОВ «Флорін-Будпроект» (Підрядником)
укладені наступні підрядні договори на
виконання робіт з капітального ремонту
обладнання ВАТ «Запоріжжяобленерго»:
№127 від 17.08.2010, №128 від 17.08.2010, №141 від
20.09.2010, №142 від 20.09.2010, №143 від 20.09.2010, №152
від 02.11.2010, №156 від 02.11.2010 та №157 від
02.11.2011.

На підтвердження виконання
ремонтних робіт за вищезазначеними
договорами, позивачем були надані як
для перевірки так і для долучення до
матеріалів справи наступні документи:
податкові накладні, кошториси, акти
приймання виконаних підрядних робіт,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат, а також
платіжними дорученнями відповідно до
яких позивачем були оплачені усі
вищезазначені роботи за договорами.

Одним з аргументом відповідача
щодо неможливості підтвердження
господарських взаємовідносин позивача
з ТОВ «Флорін-Будпроект» є те, що згідно
результатів документальних невиїзних
перевірок ТОВ «Флорін-Будпроект», які
були проведені ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя було встановлено
відсутність основних фондів у
підприємства. Також в обґрунтування
щодо неможливості здійснення
ремонтних робіт саме цим контрагентом
відповідачем зазначається, що основним
видом діяльності ТОВ
«Флорін-Будпроект» була діяльність з
оптової торгівлі, діяльність з
капітального ремонту обладнання не
зазначена в установчих документах
підприємства.

Проте суд не може погодитись з такими
твердженнями відповідача, оскільки
воно спростовується наявною в
матеріалах справи копією ліцензії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області Серії АВ №516817
виданій ТОВ «Флорін-Будпроект» 21.06.2010
року строком до 21.06.2013 року на
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури (за переліком робіт згідно
з додатком) (а.с.102-103 т.1).

Що стосується посилання в акті
перевірки щодо анулювання свідоцтва
ТОВ «Флорін-Будпроект», як платника
податку на додану вартість, то воно
анульовано 21.03.2011 на підставі пп. ж п.184.1.
ст.184 Податкового кодексу України: "в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
наявний запис про відсутність
юридичної особи або фізичної особи за
її місцезнаходженням (місцем
проживання) або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а остання податкова накладна
була виписана директором ТОВ
«Флорін-Будпроект» 29.11.2010 року, тобто до
дати анулювання свідоцтва.

Також суд зазначає, що актом перевірки
не спростовується той факт, що ТОВ
«Флорін-Будпроект» на момент
здійснення фінансово-господарських
операцій з позивачем було
зареєстроване у встановленому порядку
як платники ПДВ, мало право виписувати
та надавати податкові накладні, а також
не було виключене з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до пп. 7.4.1. та пп.7.4.5. п.7.4. ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" (який був чинним до 01.01.2011)
"податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін …, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 …, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
… та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку …

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) … почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
…"

"Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
встановлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами."

Всі необхідні документи, які
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ "Флорін-Будпроект", а також право
Позивача на податковий кредит
(договори, податкові накладні, акти
приймання виконаних підрядних робіт,
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт, платіжні доручення
тощо), є в наявності та були досліджені
представником податкового органу під
час перевірки, що, зокрема,
підтверджується і змістом Акту
перевірки.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону України "Про податок
на додану вартість" датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг) …,

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг).

Згідно із підпунктом 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону, не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат з сплати податку, що не
підтверджені податковими накладними.

В акті перевірки відповідачем не
заперечується фактичне виконання
робіт, передача-прийняття їх
результатів, сплата їх вартості, а
також наявність у позивача, як у
покупця всіх податкових накладних, які
надані (виписані) ТОВ "Флорін-Будпроект"
за відповідними договорами, так само як
і не висувається ніяких зауважень на
предмет змісту податкових накладних
згідно вимог пп. 7.2.1. Закону "Про ПДВ".

Також суд звертає увагу на те, що
відповідачем не було надано рішення
суду у цивільній чи господарській
справі, вироку суду у кримінальній
справі або іншого належного доказу на
підтвердження нікчемності правочинів
між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ
«Флорін-Будпроект» .

Не надано також добутих у визначений
процесуальним законодавством спосіб
доказів підробки документів або
складання фіктивних документів на
підтвердження здійснених позивачем
господарських операцій. Отже,
відповідачем не надано доказів
неможливості здійснення реальності
операцій між позивачем та його
безпосереднім контрагентом
-«Флорін-Будпроект» .

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що відповідачем не спростовано у суді
факт реальності господарських
операцій, вчинених між позивачем та
контрагентом.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 Податкового
кодексу України платники податків
зобов'язані забезпечити зберігання
документів, визначених у пункті 44.1 цієї
статті, а також документів, пов'язаних
із виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від
16.07.1999 "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (зі
змінами та доповненнями) (далі - Закон №
996-ІV) передбачено, що бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також п.п.1.2 п.1,
п.п.2.1 п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за №168/704 (далі - Положення), первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону
та п.2.4 Положення, первинні документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях та повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні",
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні
документи містять назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; особистий підпис особи, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції; первинні
документи виписані реально існуючими
на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські
документи по формі та за змістом
відповідають вимогам Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність" та Положенню про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку.

Документи, які надані позивачем суд
вважає достатніми та такими, що
підтверджують факт здійснення
ремонтних робіт згідно укладених
договорів підряду.

За визначенням п.5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994, який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин (далі - Закон України
№334/94-ВР) валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1. п.5.2 ст. 5 Закону
України №334/94-ВР до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України
№334/94-ВР не включаються до складу
валових витрат витрати на: виплату
винагород або інших видів заохочень
пов'язаним з таким платником податку
фізичним чи юридичним особам у разі,
якщо немає документальних доказів, що
таку виплату або заохочення було
проведено як компенсацію за фактично
надану послугу (відпрацьований час). За
наявності зазначених документальних
доказів віднесенню до складу валових
витрат підлягають фактичні суми виплат
(заохочень), але не більші ніж суми,
розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу
валових витрат суми збитків платника
податку, понесених у зв'язку з продажем
товарів (робіт, послуг) або їх обміном
за цінами, що нижчі за звичайні,
пов'язаним з таким платником податку
особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або
її частина пов'язаним фізичним особам
не визнаються валовими витратами, така
сума (або її частина) є базою для
нарахування внесків на соціальні
заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї
статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
податковому органу та здійснити
заходи, необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом з поданням
розрахунку податкових зобов'язань
звітного періоду. Якщо платник податку
не подасть у такий строк письмову заяву
та не поновить зазначених документів
до закінчення податкового періоду, що
настає за звітним, непідтверджені
відповідними документами витрати не
визнаються валовими витратами і на
суму недосплаченого податку
нараховується пеня у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
збільшеної в 1,2 рази.

Якщо платник податку поновить
зазначені документи у наступних
періодах, підтверджені витрати (з
урахуванням сплаченої пені)
включаються до валових витрат
податкового періоду, на який припадає
таке поновлення.

Факт виконання господарських операцій
засвідчується рядом первинних
документів, які не викликають сумніву.
Реальність господарських операцій
з'ясована через дослідження у
сукупності всіх первинних документів.

Виходячи із вищезазначеного, з
урахуванням товарності господарських
операцій здійснених між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та ТОВ
«Флорін-Будпроект», позивачем вірно
віднесені видатки на придбання товару
(послуг) при визначенні валових витрат
і об'єкту оподаткування за відповідний
період.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку щодо обґрунтованості
та доведеності позовних вимог, а отже
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У судовому засіданні, відповідно
до ст.160 КАС України, сторонам
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" -
задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати винесені Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів податкові повідомлення -
рішення від 16.12.2013 року № та
№.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго"
судовий збір у розмірі 754 грн. 66 коп.
(сімсот п'ятдесят чотири грн. шістдесят
шість коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.Шара