Справа № 235/1823/14-а
Суддя: Воробйов С. О.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/235/97/14
Єдиний унікальний номер 235/1823/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Воробйова С.А.

при секретарі
Подлєсній О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Красноармійська адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії
посилаючись на те, що з 09.06.2011 року вона
вийшла на пенсію держслужбовця
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяла
на час призначення пенсії) і
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області їй призначена та виплачувалася
пенсія держслужбовця в розмірі 84%
заробітної плати.

На час оформлення пенсії вона не знала,
що відповідачем в порушення ст.66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у складі заробітної плати
не в повному обсязі враховувалася
надбавка за вислугу років, не
враховувалися суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких в Пенсійний
фонд перераховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому після отримання
нової довідки в Красноармійській ОДПІ
вона звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії. Однак
рішенням відповідача від 25.02.2013 року їй
було відмовлено в перерахунку, тому
вона звернулася до суду з
адміністративним позовом.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду від 07.05.2013 року, яка
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.07.2013 року
залишена без змін, її позов до УПФУ в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі про визнання
неправомірною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії
задоволено і постанова набула законної
сили 14.07.2013року.

Відповідач на виконання вказаної
постанови суду здійснив перерахунок
пенсії та виніс розпорядження №169911 від
13.08.2013 року, яким вніс в розділ
«загальний процент розрахунку пенсії
від заробітку» - 84%.

Крім того, на час оформлення пенсії та
проведення перерахунків вона не знала,
що відповідачем в порушення ст.66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не враховувались у складі
заробітної плати суми надбавки за
вислугу років на державній службі в
розмірі 40%, з яких в Пенсійний фонд
перераховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Після отримання нової
довідки в Красноармійській ОДПІ вона
знову звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 40%, однак відповідач рішенням
від 17.09.2013 року відмовив їй в
перерахунку, тому вона змушена була
звернутися до суду з адміністративним
позовом.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду від 25.10.2013 року, яка
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
залишена без змін, її позов до УПФУ в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі про визнання
неправомірною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії
задоволено.Відповідач на виконання
постанови суду здійснив перерахунок
пенсії та виніс розпорядження № 169911
від 22.01.2014 року, однак при перерахунку
пенсії вніс в розділ «загальний
процент розрахунку пенсії від
заробітку» - 80%, замість 84%, зменшуючи її
пенсію на 4%.

Вона вважає дії відповідача
неправомірними та протиправними,
просить суд скасувати розпорядження
№169911 від 22.01.2014 року і зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії з 12.09.2013 року, керуючись
ст.ст.19,22,58,64 Конституції України та
відповідно до ч.5 ст.37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції від 16.03.2003 року №432-VI, виходячи
з розрахунку 84% заробітної плати,
здійснивши відповідні виплати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, на
позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заперечення проти
позову та просив справу розглянути за
його відсутністю.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач з 09.06.2011
року вийшла на пенсію держслужбовця
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяла
на час призначення пенсії) і
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області їй призначена та виплачувалася
пенсія держслужбовця в розмірі 84%
заробітної плати (а.с.16-21), виходячи із
стажу державної служби, який становить
14 років 4 місяці.

На час оформлення пенсії позивач не
знала, що відповідачем в порушення ст.66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у складі заробітної плати
не в повному обсязі враховувалася
надбавка за вислугу років, не
враховувалися суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких в Пенсійний
фонд перераховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому після отримання
нової довідки в Красноармійській ОДПІ
позивач звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії. Однак
рішенням відповідача від 25.02.2013 року
позивачу було відмовлено в
перерахунку, що стало підставою для
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду від 07.05.2013 року
(а.с.22-23), яка ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.07.2013 року (а.с.25-26) залишена без
змін, позов позивача до УПФУ в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі про визнання
неправомірною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії
задоволено і постанова набула законної
сили 14.07.2013року.

Відповідач на виконання вказаної
постанови суду здійснив перерахунок
пенсії позивачу та виніс розпорядження
№169911 від 13.08.2013 року, яким вніс в розділ
«загальний процент розрахунку пенсії
від заробітку» - 84% (а.с.38).

Разом з тим, позивач на час оформлення
пенсії та проведення перерахунків не
знала, що відповідачем в порушення ст.66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не враховувались у складі
заробітної плати суми надбавки за
вислугу років на державній службі в
розмірі 40%, з яких в Пенсійний фонд
перераховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Після отримання нової
довідки в Красноармійській ОДПІ
позивач знову звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням надбавки за
вислугу років у розмірі 40%, однак
відповідач рішенням від 17.09.2013 року
відмовив їй в перерахунку, що знову
стало підставою для звернення позивача
до суду з адміністративним позовом.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду від 25.10.2013 року
(а.с.27-28), яка ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.11.2013 року (а.с.30-33) залишена без
змін, позов позивача до УПФУ в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі про визнання
неправомірною відмови в перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії
задоволено. Відповідач на виконання
постанови суду здійснив перерахунок
пенсії позивачу та виніс розпорядження
№ 169911 від 22.01.2014 року (а.с.40), яким при
перерахунку пенсії вніс в розділ
«загальний процент розрахунку пенсії
від заробітку» - 80%, замість 84%,
зменшуючи пенсію на 4%.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про
державну службу» ( в редакції, що діяла
на час призначення пенсії) на одержання
пенсії держслужбовців мають право
особи, що досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років,
та на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
держслужбовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати. Відповідно до ст. 37 ЗУ
«Про державну службу» перерахунок
пенсії держслужбовців здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії. У даному випадку
перерахунок пенсії держслужбовця
здійснюється на виконання Постанови
суду, якою відновлюється порушене
Відповідачем право пенсіонера на
пенсію в більшому розмірі ніж
призначена, тому посилання Відповідача
на те, що перерахунок пенсії в розмірі 80
% зумовлене ЗУ №3668-УІ від 08.07.2011 «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», яким внесено зміни до ст. 37 ЗУ
«Про державну службу», не є
обґрунтованими з огляду на наступне.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать
громадяни,яким пенсія призначена за
спеціальними законами (в тому числі і
Законом України «Про державну службу»).
Звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
не допускається звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття
нових законів або внесення змін до
чинних законів.

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції
України, право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян, встановлене законами України
(в тому числі і Законом України «Про
державну службу») є таким, що не
підлягає звуженню та обмеженню. До
спірних правовідносин підлягають
застосуванню саме норми Закону, які
обмежень максимального розміру пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу», в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії, не встановлюють.

Відповідно до ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У розумінні статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.
Принципом верховенства права, який
визнається і діє в Україні, права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина друга статті З, частина друга
статті 6, частина перша статті 8
Конституції України).

У відповідності до ст.3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами, при
розрахунку пенсії позивача
застосуванню підлягає розмір пенсії,
встановлений ст.37 Законом України «Про
державну службу», в редакції, що діяла
на момент призначення пенсії,
відповідно до якого розмір пенсії
повинен становити 84% від заробітної
плати, виходячи із стажу державної
служби, який у позивача складав 14 років
4 місяці станом на 09.06.2011 року.

З огляду на викладене, Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області, повинно було
застосовувати саме норми Закону, які
обмежень максимального розміру пенсії,
призначеної відповідно до Законом
України «Про державну службу», не
встановлюють. Таким чином, судом
встановлено, що здійснюючи
перерахування пенсії на 80% заробітної
плати, відповідач порушив
конституційне право позивача на розмір
вже призначеної в 2011 році пенсії в
розмірі 84% шляхом звуження та обмеження
її права, оскільки 09.06.2011 року позивачу
була призначена пенсія державного
службовця.

На підставі ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суд приходить до
висновку, що оскільки позивач
зверталася з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням надбавки за
вислугу років до відповідача 12.09.2013
року (а.с.27-28), тобто до 15 числа місяця, то
перерахунок пенсії з урахуванням 84%
заробітної плати повинен бути
проведений з першого числа місяця
звернення, тобто з 01.09.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 2 ст. 11, ст.ст. 158-163, 186 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити частково.

Визнати протиправним розпорядження
Управляння Пенсійного Фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області №169911 від 22.01.2014 року в частині
визначення загального проценту
розрахунку пенсії від заробітку - 80% та
скасувати в цій частині розпорядження.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області провести з 01.09.2013 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючись ст.ст.19,22,58,64
Конституції України та відповідно до
ч.5 ст.37 Закону України «Про державну
службу» в редакції від 16.03.2003 року №432-VI,
виходячи з розрахунку 84% заробітної
плати.

Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий
збір в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя