Справа № 333/1672/14-а
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №333/1672/14-а
Пр. №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі

Головуючого судді
Наумової І.Й.,

при секретарі
Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя про визнання рішення
протиправним, зобов'язання призначити
пенсію, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання призначити пенсію, в якому
зазначив, що 14.10.2013 року він звернувся
до управління ПФУ в Комунарському
районі м. Запоріжжя із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». На час звернення він
досяг 55 років та мав стаж роботи більше
20 років, з них більше 5 років працював
повний робочий день на роботах з
особливо шкідливими та особливо
важкими умовами праці і за
результатами атестації робочих місць
за Списком № 1. Для підтвердження
пільгового стажу позивач надавав
трудову книжку та уточнюючі довідки із
відповідними записами.

Незважаючи на викладене, рішенням УПФУ
в Комунарському районі м. Запоріжжя
від 13.01.2014 року № 3 відповідач відмовив
йому у призначенні пенсії через
відсутність пільгового стажу за
Списком №1, який він обчислював
вибірково, без врахування періодів
відпусток без збереження заробітної
плати, вихідних та ін..

Позивач вважає, що вказане рішення
прийнято відповідачем усупереч
чинному законодавству, ґрунтується на
безпідставних мотивах і не відповідає
критеріям правомірності рішення
суб'єкта владних повноважень,
визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому є
протиправним та у судовому порядку
підлягає скасуванню із зобов'язанням
відповідача призначити йому пенсію.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала на
підставах, викладених у ньому та
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення від 26.03.2014 року №
2634/12, в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, правомірність своїх
дій обґрунтовує посиланнями на норми
чинного законодавства України, зокрема
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та на акт перевірки
факту роботи в шкідливих і важких
умовах праці, що дає право на
призначення пільгової пенсії від 23.11.2013
року №656, просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
з'ясувавши всі обставини та
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публiчно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавств, шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак є підставою для
задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд
керується принципом верховенства
права (ст. 8 КАС України) відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Предметом позову є
оскарження рішення пенсійного органу
щодо відмови в призначенні ОСОБА_1
пенсії у зв'язку із відмовою у повному
зарахуванні періоду його роботи з
02.07.2008 року по 05.08.2013 року до пільгового
стажу за Списком №1.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень
закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено умови
призначення пенсій за віком, зокрема
необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають чоловіки після досягнення
50 років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам.

Із змісту вказаної норми вбачається, що
підставами для призначення та виплати
пенсії позивачу з моменту досягнення 55
років є саме наявність стажу роботи не
менше 20 років, з них не менше 5 років
роботи повний робочий день за
професією, передбаченою Списком №1.

ОСОБА_1 народився 06.09.1958 року, тобто
06.09.2013 року йому виповнилось 55 років, що
підтверджується копією паспорта
позивача.

14.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
управління ПФУ в Комунарському районі
м. Запоріжжя із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Порядком підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993
року № 637 встановлено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, трудовий
стаж встановлюється на підставі
довідки, передбаченої п. 20 цього
Порядку виданої за місцем роботи.

Для підтвердження спеціального стажу
позивачем надавалась трудова книжка
БТ-І НОМЕР_1, в якій міститься відмітка
про право на пільгове пенсійне
забезпечення за Списком № 1 та довідка
ПАТ «БМУ «Запоріжстальбуд-1» від 18.09.2013
року № 106.

Вказана довідка була видана ПАТ «БМУ
«Запоріжстальбуд-1» за результатами
вчасно проведеної атестації робочих
місць та містить усі встановлені п. 20
вищевказаного Порядку відомості, тому
належно підтверджує стаж роботи
позивача з 02.07.2008 року по 05.08.2013 року за
професією слюсаря-ремонтника з повним
робочим днем, постійно зайнятим
ремонтом обладнання доменних,
мартенівських печей та інших
металургійних агрегатів комбінату
«Запоріжсталь» на ділянках діючих
виробництв, де основні працівники
користуються правом на пільгове
пенсійне забезпечення за Списком № 1
розділ 11, підрозділ а позиція 2а-3б,
розділ 111 підрозділ 1, позиція 3.1а-3,
підрозділ 2, позиція 3.2а-3, підрозділ 3,
позиція 3.3а-3б.

Окрім вказаного, уточнююча пільговий
стаж ОСОБА_1 довідка містить посилання
на накази про атестацію робочих місць
від 14.06.2005 року №563, від 15.06.2010 року №1188,
якими було атестовано робоче місце
позивача саме за Списком №1.

Із змісту заперечень відповідача
вбачається, що при зустрічній
перевірці достовірності видачі
уточнюючої довідки, фактів роботи
позивача у спірний період за іншої
професією, а ніж та, що передбачена
Списком №1, встановлено не було.

У наданій управлінням копії акту
перевірки факту роботи в шкідливих і
важких умовах праці, що дає право на
призначення пільгової пенсії від 23.11.2013
року №656, відповідач підтверджує факт
роботи позивача із повним робочим днем
за професією слюсаря-ремонтника.

Крім того, за змістом вказаного акту та
пояснень представника, відповідач
здійснив розрахунок пільгового стажу
ОСОБА_1 на підставі вибірки фактично
відпрацьованого часу, не врахувавши до
нього дні без збереження заробітної
плати, додаткові вихідні дні, курси.

При цьому даний акт не містить даних
про роботу позивача за іншою професією,
даних про відпрацьовані години, графік
роботи та посилань на норми чинного
законодавства, згідно з якими б
виключались із спеціального стажу
додаткові вихідні дні, періоди
навчання та дні без збереження
заробітної плати, у межах строку
передбаченого чинним законодавством
України.

Під час судового розгляду справи
представник відповідача не надав
доказів, які б підтверджували роботу
позивача у неповний робочий день
згідно із ст. 56 КЗпП України, на яку
відповідач посилається в своєму акті
від 23.11.2013 року №656.

Тобто доказів, які б підтверджували, що
зазначені в довідці відомості не
відповідають змісту первинних
документів, на підставі яких її було
видано, а саме: особової справи,
платіжних відомостей, ЄТКД, штатного
розкладу, наказу про атестацію робочих
місць відповідачем суду не надано.

Рішенням від 13.01.2014 року № 3 УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії
із посиланням на пункт 7 Порядку
застосування списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах (далі - Порядок
застосування списків), яким
передбачено порядок розрахунку
пільгового стажу у разі неритмічної
роботи підприємств, а також
працівників спеціалізованих
підприємств.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» , виключно
законами про пенсійне забезпечення
визначаються умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, тому
нормативно-правовий акт, яким є Порядок
застосування списків, не може
перешкоджати або встановлювати
додаткові умови для визначення права
на пенсію.

На підставі системного аналізу
вищенаведених норм законодавства, суд
приходить до висновку, що підставою для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах є, насамперед,
наявність професії в Списках,
підтвердження шкідливих умов праці
працівника результатами атестації
робочих місць та виконання робіт
протягом повного робочого дня в умовах,
передбачених відповідним Списком.

Оскільки позивач підтвердив виконання
вимог до стажу та умов роботи,
визначених п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та своє
право на пенсію із зменшенням
пенсійного віку на 5 років, відповідно
до ч. 4 ст. 9 КАС України, із огляду
пріоритетності законів над
підзаконним актами, суд вважає
безпідставним застосування до спірних
правовідносин п. 7 Порядку застосування
списків.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Між тим, відповідачем не представлено
доказів правомірності ухвалення
оскаржуваного рішення та доказів
повного і обґрунтованого розгляду
звернення позивача за призначенням
пенсії.

Наведене свідчить, що відмовляючи
позивачу у зарахуванні до його
пільгового стажу за Списком №1
спірного періоду роботи та у
призначенні пенсії, відповідач діяв
усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції
України, згідно з якою органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскаржуване рішення відповідача не
відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС
України критеріям визначення
правомірності рішень суб'єктів владних
повноважень та є протиправним.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
за віком позивачу мала бути призначена
з дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, оскільки звернення за
пенсією відбулося 14.10.2013 року - не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку - 06.09.2013 року, тобто з
07.09.2013 року.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання протиправною відмови у
призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах, зобов'язання
зарахувати до пільгового стажу з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1 весь
період його роботи з 02.07.2008 року по
05.08.2013 року, у зв'язку з чим призначити
та виплачувати йому пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 07.09.2013 року, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 4, ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч. 4 ст. 9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1
ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158, 163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання призначити пенсію, -
задовольнити.

Визнати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя від
13.01.2014 року № 3 щодо відмови в
призначенні пенсії ОСОБА_1
протиправним та його скасувати.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Комунаському районі м. Запоріжжя
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу
з особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці за Списком № 1
весь період його роботи за професією
слюсаря-ремонтника з 02.07.2008 року по
05.08.2013 року, у зв'язку з чим призначити
та виплачувати йому пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 07.09.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
І.Й. Наумова