Справа № 320/10017/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2014 рокусправа № 320/10017/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області 18 грудня 2013 року

у справі № 320/10017/13-а

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради

про визнання протиправними дій та
бездіяльність та скасування припису,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність
відповідача, яка виразилася у не
розгляді заяв позивача відповідно до
постанови Мелітопольського
міськрайонного суду від 07.12.2011 у справі
№2а-17913/11;.

визнати протиправними дії відповідача,
які виразилися в доведені до позивача і
до населення м. Мелітополя
перекручених норм Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» і, як
наслідок, порушення прав громадян
відповідно до ст. 57 Конституції
України;

визнати протиправними дії відповідача,
які виразилися в незаконному складенні
припису № 326 від 14.05.2013;

скасувати дію припису №326 від 14.05.2013
(а.с.15-17).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
прилеглій до домоволодіння позивача
території започаткувалася накопичення
будівельне сміття, що стало підставою
для звернення позивача до виконавчого
комітету з заявами від 26.05.2011 та 01.06.2011,
які залишені без розгляду.

07.12.2011 рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду у справі №2а-17913/11
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1,
зобов'язано виконавчий комітет
Мелітопольської міської ради
розглянути заяви позивача від 26.05.2011 та
від 01.06.2011 відповідно до закону. Проте
рішення суду не виконано, вказані заяви
не розглянуті.

Втім, 14.05.2013 на місце подій (АДРЕСА_1)
з'явилися посадові особи
Мелітопольського міськвиконкому та
працівникм Мелітопольської
телекомпанії і кореспондента з газети,
після чого по цим подіям була
оприлюднена інформація, якою було
принижено честь і гідність. 14.05.2013
відповідачем складений припис № 326,
яким на позивача покладено виконання
чужих обов'язків по благоустрою
території загального користування в
десятиденний термін з попередженням
про накладання штрафу за його
невиконання.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 18 грудня 2013 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
Крім того, відповідачем подані докази,
які свідчать про фактичне виконання
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду від 07.12.2011.

В частині позовних вимог про
незаконність складення припису №326 від
14.05.2013 суд першої інстанції дійшов
висновку про безпідставність цих
позовних вимог з огляду на приписи
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», Правил благоустрою
території міста Мелітополя та
встановлених фактичних обставин.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
права, неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для справи. Позивач
зазначає, що судом першої інстанції не
досліджено факту не вірного тлумачення
відповідачем Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
оскільки відповіді, які отримав
позивач, та ті, що були надані суду
відповідачем, є різними. Крім того,
оскаржуваний припис винесений з метою
помсти, оскільки тільки в судовому
порядку позивач змусив відповідача
розглянути дві вищезазначені заяви.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 26.05.2011 ОСОБА_1
звернувся до Мелітопольського
міського голови із заявою про
зобов'язання мешканця будинку АДРЕСА_1
відновити стан належної позивачу
прибудинкової території за адресою
АДРЕСА_2, який існував до накопичення
там сміття та притягнути порушника до
відповідальності за вчинені порушення
закону.

01.06.2011 позивач звернувся до
Мелітопольського міського голови із
заявою, в якій просив створити
відповідну комісію по розгляду заяви
від 26.05.2011, розглядати питання,
викладені в заяві від 26.05.2011 в його
присутності та в присутності
квартальної спірної дільниці та
попередити про місце та час розгляду
справи.

Не отримавши відповіді на вказані
звернення, позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, посилаючись
на порушення відповідачем норм Закону
України «Про звернення громадян».

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 грудня 2011 року у справі №
2а-17913/11, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2013,
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано
бездіяльність виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради щодо
процедури розгляду звернень ОСОБА_1
протиправною та зобов'язано виконавчий
комітет Мелітопольської міської ради
розглянути звернення ОСОБА_1 від 26
травня 2011 року та 01 червня 2011 року у
його присутності та належним чином
повідомити його про результати
розгляду звернень, в іншій частині
позову відмовлено.

На виконання вищевказаної постанови
суду розпорядженням міського голови
Мелітопольської міської ради від 25.04.2013
№277-р створено комісію для розгляду
заяв мешканця будинку АДРЕСА_2 від
26.05.2011 та 01.06.2011, про що позивача
повідомлено письмово, що
підтверджується повідомленням від
26.04.2013 №-2 (а.с.35). Одночасно
позивача повідомлено, що робота
комісії відбудеться 14.05.2013 о 14 год. за
адресою АДРЕСА_2, позивачу
запропоновано бути присутнім під час
роботи комісії.

14.05.2013 комісією в присутності ОСОБА_1
проведено обстеження прилеглої
території до подвір'я будинку АДРЕСА_2,
під час обстеження встановлено, що
будівельне сміття на прилеглій
території відсутнє, у зв'язку з чим
зроблений висновок, що стан покриття
прилеглої території відновлений,
підстав для притягнення власника
будинку АДРЕСА_1 немає.

За результатами обстеження комісією
складений акт від 14.05.2013, підписаний
також ОСОБА_1 без зауважень та
заперечень.

Про результати роботи комісії по
розгляду звернень позивача на
виконання постанови Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07.12.2011 у справі № 2а-17913/11
відповідач повідомив ОСОБА_1 листом від
24.05.2013 № 1474/02-11-2 (а.с.36).

14.05.2013 інспектором відділу з контролю
за санітарним станом в місті
виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради гр. ОСОБА_1 виписаний
припис № 326 від 14.05.2013, згідно якому при
перевірці прилеглої території будинку
АДРЕСА_2 виявлені порушення щодо
благоустрою та санітарного стану
міста, а саме: виявлено наявність
сухого гілля на деревах, поросль трави.
В строк до 24.05.2013 зобов'язано ОСОБА_1
усунути вказані порушення та провести
обрізку сухого гілля та скосити траву.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про безпідставність позовних вимоги в
частині визнання протиправною
бездіяльності відповідача, яка
виразилася у не розгляді заяв позивача
відповідно до постанови
Мелітопольського міськрайонного суду
від 07.12.2011 у справі №2а-17913/11.

Звертаючись до суду з вказаними
позовними вимогами, позивач фактично
оскаржує бездіяльність відповідача
щодо виконання рішення суду в
адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само, на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.
257 КАС України судове рішення, яке
набрало законної сили, є підставою для
його виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Тобто, за змістом зазначеної норми
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження».

Крім того, статтею 267 КАС України
передбачений судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, яка надає
право позивачу, на користь якого
ухвалено постанову суду, подати до суду
першої інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, що вчинені суб'єктом
владних повноважень-відповідачем на
виконання такої постанови суду або на
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Порядок звернення до суду з такою
заявою та процедура її розгляду
встановлені ч. 9 ст.267 КАС України.

Отже, з огляду на наведені правові
норми колегія суддів вважає, що
позивачем в цій частині невірно
визначений спосіб захисту прав, про
поновлення яких він просить.

Виходячи з наведеного, а також
приймаючи до уваги, що наявними в
матеріалах справи доказами
(розпорядження від 25.04.2013 року №277-р про
створення комісії, акт обстеження
прилеглої до будинку ОСОБА_1 території,
звіт про роботу комісії, СД-диск,
доданий до апеляційної скарги, на якому
засвідчено роботу комісії під час
обстеження прилеглої території)
підтверджено факт розгляду
відповідачем поставлених в заявах
позивача від 26.05.2011 та від 01.06.2011 питань,
правові підстави для задоволення
означених вище позовних вимог відсутні

Також є такими, що не підлягають
задоволенню, позовні вимоги в частині
визнання протиправними дій
відповідача, які виразилися в доведені
до позивача і до населення м.
Мелітополя перекручених норм Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів» і, як наслідок, порушення прав
громадян відповідно до ст. 57
Конституції України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, покладаючи на
відповідача - суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, разом з тим не звільняє
позивача від обов'язку довести ті
обставини, на яких ґрунтуються його
вимоги та заперечення.

Позивачем ні під час звернення до суду
першої інстанції, ні в апеляційній
скарзі не визначено, в чому полягає
доведення до позивача і до населення м.
Мелітополя перекручених норм Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів» та чим це підтверджується.

З наявних в матеріалах справи
документів вказаний вище факт не
вбачається.

Щодо позовних вимог про правомірність
складення припису від № 326 від 14.05.2013
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідальність за порушення
законодавства у сфері благоустрою
населених пунктів встановлена ст.42
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів».

До відповідальності за порушення
законодавства у сфері благоустрою
населених пунктів притягаються особи,
винні, зокрема, у порушенні
встановлених державних стандартів,
норм і правил у сфері благоустрою
населених пунктів; порушенні правил
благоустрою територій населених
пунктів; забрудненні (засміченні)
території населеного пункту.

Повноваження міських рад, виконавчих
комітетів міських рад в сфері
благоустрою населених пунктів
визначені Законом України Про місцеве
самоврядування в Україні», Законом
України «Про благоустрій населених
пунктів».

Відповідно до пп. 7 п. «а» ст.30 Закону
України Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать власні (самоврядні)
повноваження з організації
благоустрою населених пунктів;
здійснення контролю за станом
благоустрою населених пунктів,
організації озеленення, охорони
зелених насаджень і водойм, створення
місць відпочинку громадян.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» до
повноважень сільських, селищних і
міських рад у сфері благоустрою
населених пунктів належить
затвердження правил благоустрою
територій населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить забезпечення виконання
місцевих програм та здійснення заходів
з благоустрою населених пунктів;
організація забезпечення на території
населеного пункту чистоти і порядку,
дотримання тиші в громадських місцях;
здійснення самоврядного контролю за
станом благоустрою та утриманням
територій населених пунктів,
інженерних споруд та об'єктів,
підприємств, установ та організацій,
майданчиків для паркування
транспортних засобів (у тому числі щодо
оплати послуг з користування
майданчиками для платного паркування
транспортних засобів), озелененням
таких територій, охороною зелених
насаджень, водних об'єктів тощо.

За правилами ст..40 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
самоврядний контроль у сфері
благоустрою населених пунктів
здійснюється сільськими, селищними,
міськими радами та їх виконавчими
органами.

Для здійснення контролю за станом
благоустрою населених пунктів,
виконанням Правил благоустрою
території населеного пункту, в тому
числі організації озеленення, охорони
зелених насаджень і водойм, створення
місць відпочинку громадян, утримання в
належному стані закріплених за
підприємствами, установами,
організаціями територій, сільські,
селищні, міські ради можуть утворювати
інспекції з благоустрою населених
пунктів.

Самоврядний контроль за станом
благоустрою населених пунктів
здійснюється шляхом:

1) проведення перевірок території;

2) розгляду звернень підприємств,
установ, організацій та громадян;

3) участі в обговоренні проектів
благоустрою територій населених
пунктів, іншої технічної документації
з питань благоустрою і внесення
відповідних пропозицій на розгляд
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій;

4) подання позовів до суду про
відшкодування шкоди, завданої об'єктам
благоустрою внаслідок порушення
законодавства з питань благоустрою
населених пунктів, Правил благоустрою
території населеного пункту.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
Правила благоустрою території
населеного пункту -
нормативно-правовий акт, яким
установлюються вимоги щодо
благоустрою території населеного
пункту.

Правила розробляються на підставі
Типових правил благоустрою території
населеного пункту для всіх сіл, селищ,
міст і затверджуються відповідними
органами місцевого самоврядування.

Рішенням Мелітопольської міської ради
від 29.03.2013 №11 затверджені Правила
благоустрою міста Мелітополя.

Відповідно до п.27.1 вказаних Правил
контроль за станом благоустрою міста, а
також контроль за дотриманням на
здійсненням заходів, спрямованих на
виконання вимог Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», а
також цих Правил здійснюється, в межах
своєї компетенції, в тому числі,
відділом контролю за санітарним станом
в місті виконавчого комітету
Мелітопльської міської ради, який
виконує функції інспекції з питань
благоустрою.

Відповідно до п.27.3 Правил при виявленні
порушень норм, передбачених даними
Правилами, та складенні відповідних
протоколів і актів винні особи у
встановленому діючим законодавством
порядку, притягуються до
відповідальності.

Рішенням Мелітопольської міської ради
від 30.11.2012 № 8/1 затверджено Положення
про відділ контролю за санітарним
станом в місті Мелітополі виконавчого
комітету Мелітопльської міської ради.

Згідно вказаному Положенню відділ
відповідно до покладень на нього
завдань проводить рейди та перевірки
територій та об'єктів міста щодо їх
благоустрою та санітарного стану;
проводить рейди та перевірки
додержання підприємствами, установами,
організаціями і громадянами
законодавства у сфері благоустрою
населених пунктів; здійснює складання
протоколів про порушення
законодавства у сфері благоустрою
населених пунктів для притягнення
винних до відповідальності (розділ 3
Положення).

Відділ має право, в тому числі,
здійснювати в межах своєї компетенції
контроль за дотриманням законодавства
у сфері благоустрою. Надавати приписи
щодо приведення об'єктів та елементів
благоустрою міста до належного стану з
визначеними строками проведення
певних заходів (розділ 5 Положення).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що відповідно до вимог зазначених
нормативно-правових актів відділ
контролю за станом благоустрою має
право складати та видавати приписи за
результатами здійсненого в межах своєї
компетенції контролю за дотриманням
законодавства у сфері благоустрою у
випадку виявлення порушень
законодавства у сфері благоустрою
населених пунктів.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуваний припис № 326 від 14.05.2013
складений у зв'язку з виявленими
порушеннями щодо благоустрою та
санітарного стану при перевірці
прилеглої території будинку АДРЕСА_2,
який належить позивачеві.

Разом з тим, означений припис не
містить посилання на обставини, за яких
вказані порушення виявлені
(здійснення контролю за дотриманням
законодавства у сфері благоустрою) та
висновку, що вказані правопорушення
спричинені саме діями ОСОБА_1 - особи,
щодо якого вказаний припис складений.

Сам припис як вимога про усунення
порушень законодавства не є тим
документом, який встановлює та фіксує
відповідний факт правопорушення.

Виходячи з наявних в матеріалах справи
доказів в їх сукупності, вбачається, що
з приводу наведених в приписі обставин:
наявність сухого гілля на деревах,
поросль трави, жодний документ (акт,
протокол), який би встановив вказані
факти в межах проведених заходів щодо
контролю за дотриманням законодавства
у сфері благоустрою, і був підставою
для застосування до винної особи
певних заходів, не складався.

В результаті проведеного обстеження
території створеною на підставі
розпорядження міського голови
Мелітопольської міської ради від 25.04.2013
№277-р комісією наведені в приписі від
14.05.2013 № 326 обставини не встановлені,
про що свідчить акт обстеження
території від 14.05.2013 (а.с.34).

Інші належні та допустимі докази на
підтвердження проведення перевірки з
питань додержання законодавства у
сфері благоустрою щодо прилеглої
території будинку АДРЕСА_2 та
встановлення фактів, наведених в
оскаржуваному приписі, сторонами не
зазначені, в матеріалах справи
відсутні.

Отже за встановлених вище обставин,
колегія суддів вважає, що припис № 326
від 14.05.2013 складений безпідставно,
підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи не в повному обсязі
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи,
неправильно застосував норми
матеріального справа, що призвело до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення..

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області 18 грудня 2013 року у справі №
320/10017/13-а - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії виконавчого
комітету Мелітопольської міської ради
щодо складення припису № 326 від 14.05.2013.

Скасувати припис виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради №326 від
14.05.2013.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили відповідно до
ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, встановленому
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко