Справа № 2а-16491/10/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/48090/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
грудня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року

у справі № 2а-16491/10/2670

за позовом Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд»

до Державної податкової інспекції у м.
Полтаві

про визнання протиправною відмови у
списанні безнадійного податкового
боргу та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд» (далі -
ДП МО України «Укрвійськбуд»; позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві (далі - ДПІ у м. Полтаві;
відповідач), в якому просило визнати
протиправними відмову відповідача,
викладену в листі №
11914/10/24-235 від 31 травня 2010 року, в
списанні безнадійного податкового
боргу в розмірі 497 655,18 грн. та
самовільне визначення ним дати
податкового боргу - 13 березня 2008
року, а також зобов'язати податковий
орган списати безнадійний податковий
борг філії ДП МО України
«Укрвійськбуд» - « 22 Госпрозрахункова
дільниця» станом на 01 січня 2010 року в
розмірі 639 256,18 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
грудня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року, позов задоволено частково.
Зобов'язано ДПІ у м. Полтаві
списати безнадійний податковий борг
філії ДП МО України «Укрвійськбуд» - « 22
Госпрозрахункова дільниця», який виник
внаслідок несплати самостійно
узгоджених зобов'язань на підставі
декларацій (розрахунків): з податку на
додану вартість - за березень, квітень,
травень, червень, липень, серпень,
вересень, жовтень, листопад, грудень 2006
року, січень, лютий, березень, квітень,
травень, червень, липень, серпень 2007
року; з податку на прибуток - за 2005 рік; з
податку з власників транспортних
засобів - за перший, другий, третій,
четвертий квартали 2006 року,
перший та другий квартали 2007 року; з
податку на землю - за січень, лютий,
березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень 2007 року. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
ставиться питання про скасування
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 грудня 2010 року в
частині задоволення позовних вимог,
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року та прийняття нового рішення про
відмову в позові в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ухвалою Арбітражного
суду м. Києва від 06 листопада 2000 року
порушено провадження у справі № 24/612-б
про банкрутство ДП МО України
«Укрвійськбуд» та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

03 квітня 2001 року Арбітражним судом м.
Києва у справі № 24/612-б прийнято ухвалу
про проведення санації боржника, строк
якої неодноразово продовжувався.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від 31
жовтня 2007 року, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 29 січня 2008 року та ухвалою
Верховного Суду України від 06 березня
2008 року, апеляційне провадження та
провадження у справі № 24/612-б припинено.

ДП МО України «Укрвійськбуд»
звернулось до відповідача із заявою №
99/7 від 06 квітня 2010 року, в якій просило
списати безнадійний податковий борг
філії « 22 Госпрозрахункова дільниця» в
загальному розмірі 497 655,18 грн., щодо
якого минув строк давності.

Листом № 11914/10/24-235 від 31 травня 2010
року ДПІ у м. Полтаві відмовила
позивачу в списанні безнадійного
податкового боргу з тих підстав, що в
період з 03 квітня 2001 року по 06
березня 2008 року тривала процедура
санації боржника, а також у зв'язку з
тим, що відповідно до даних податкового
обліку датою виникнення у філії
податкового боргу є 13 березня 2008 року
(дата подання позивачем заяви за формою
№ 8-ОПП про припинення підприємства).

Задовольняючи позов частково,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з підпунктом «в» підпункту
18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон №
2181-III) підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції.

Під терміном «безнадійний» слід
розуміти податковий борг юридичних та
фізичних осіб, стосовно якого минув
строк позовної давності, встановлений
цим Законом.

Строк давності визначений статтею 15
Закону № 2181-ІІІ та становить 1095
днів.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4
Порядку списання безнадійного
податкового боргу платників податків,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 14
березня 2001 року № 103 (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Порядок),
визначення сум безнадійного
податкового боргу, що підлягає
списанню органами державної
податкової служби, здійснюється: за
даними карток особових рахунків
платників податків, що ведуться в
органах державної податкової служби в
установленому порядку, за станом на
день виникнення безнадійного
податкового боргу; за даними довідки
відповідного контролюючого органу про
наявність безнадійного податкового
боргу на день виникнення безнадійного
податкового боргу.

Відповідно до підпункту 5.1 пункту
5 Порядку у випадках, передбачених
підпунктами 3.3, 3.4 цього Порядку,
платник податків звертається до
контролюючого органу за місцем обліку
безнадійного податкового боргу або за
місцем своєї реєстрації (якщо
контролюючим є податковий орган) з
письмовою заявою, в якій зазначаються
суми податків, зборів, інших платежів,
які просить списати.

При цьому підпунктом 3.3 пункту 3 Порядку
визначено, що під терміном
«безнадійний» податковий борг слід
розуміти податковий борг юридичних та
фізичних осіб, стосовно якого минув
строк давності - 1095 календарних днів
від дня узгодження податкового
зобов'язання (рішення керівника
контролюючого органу (або його
заступника) на підставі даних обліку).

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що судові інстанції
повно та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
дійшли правильного висновку про
наявність підстав для списання в
даному випадку безнадійного
податкового боргу філії ДП МО України
«Укрвійськбуд» - « 22 Госпрозрахункова
дільниця», щодо якого станом на час
розгляду справи судом першої інстанції
минув строк давності - 1095 календарних
днів.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України не знаходить підстав, які могли
б призвести до зміни чи скасування
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 грудня 2010 року та
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Полтаві відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 грудня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.