Справа № 254/10485/13-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду

05 травня 2014 р.
Справа №254/10485/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., за участю секретаря судового
засідання Мандрики К.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідачів - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах міста Донецька, Відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у місті Донецьку про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії та про скасування постанови,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління державної казначейської
служби України у Будьоннівському та
Пролетарському районах міста Донецька
(далі - відповідач 1 , Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у місті
Донецьку (далі - відповідач 2) про
визнання дій ВДВС Будьоннівського РУЮ
у м. Донецьку та УДКС у Будьоннівському
та Пролетарському районах м. Донецька
щодо виконання згідно виконавчого
листа від 12.09.2013 року за № 6-а/254/345/2013
неправомірними та про зобов'язання
УДКС у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька
виконати ухвалу Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 12.09.2013
року за № 6-а/254/345/2013.

До початку розгляду справи по суті
позивачем надано суду заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просив пункт 2 позовної
заяви викласти в наступній редакції:
"скасувати постанову ВДВС
Будьоннівського РУЮ м. Донецька від
13.11.2013 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (ВП № 40680767)".

У судовому засіданні суд визнав за
необхідне вирішити питання про
визнання поважними причин пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду з позовними
вимогами до ВДВС Будьоннівського РУЮ м.
Донецька.

У судове засіданні представники
відповідачів не з'явились через
канцелярію суду надали заяви про
розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частинами 1-3 статті 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів;

у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів, у разі оскарження постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій.

З метою з'ясування моменту з якого
позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення його прав,
свобод чи інтересів, судом було
витребувано у позивача докази на
підтвердження дати отримання спірної
постанови ВДВС Будьоннівського РУЮ м.
Донецька від 13.11.2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження (ВП
№ 40680767).

Проте, позивач відповідних доказів
надати не зміг, отже встановити момент
з якого позивач дізнався або повинен
був дізнатися про порушення його прав,
свобод чи інтересів встановити не
виявляється можливим.

Вирішуючи питання щодо можливості
визнання поважними причин пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду в частині вимог
до ВДВС Будьоннівського РУЮ м.
Донецька, суд виходить з того, що сам по
собі інститут строку на звернення до
адміністративного має на меті
полегшення надання учасниками
адміністративного процесу доказів,
підвищує їх достовірність, а також
забезпечує правову визначеність
учасників спірних правовідносин.
Іншими словами, обмеження строку
реалізації права на судовий захист
покликане передусім дисциплінувати
учасників адміністративних
правовідносин.

Згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини,
зокрема з пунктом 30 рішення від 25
жовтня 2007 року у справі "Балацький
проти України", неможливо припустити,
щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод детально описував процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
гарантував сторонам, що спір щодо їх
прав та обов'язків цивільного буде
остаточно вирішено.

Відповідно пунктів 22-23 рішення від 28
березня 2006 року у справі "Мельник проти
України" право на суд, одним з аспектів
якого є право доступу до суду, не є
абсолютним, воно може бути обмеженим,
особливо щодо умов прийнятності
скарги; однак право доступу до суду не
може бути обмежено таким чином або у
такій мірі, що буде порушена сама його
сутність; ці обмеження повинні мати
законну мету та бути пропорційними між
використаними засобами та досягнутими
цілями. Правила регулювання строків
подання скарги, безумовно, мають на
меті забезпечення відправлення
правосуддя і дотримання принципу
юридичної визначеності. Зацікавлені
особи повинні розраховувати на те, що
ці правила будуть застосовані. У той же
час такі правила в цілому або їх
застосування не повинні перешкоджати
сторонам використовувати доступні
засоби захисту.

У рішеннях по справі "Мірагаль Есколано
та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000
року та справі "Перес де Рада
Каваніллес проти Іспанії" від жовтня 1998
року, Європейський суд з прав людини
зазначив, що надто суворе тлумачення
внутрішніми судами процесуальної
норми позбавило заявників права
доступу до суду і завадило розгляду
їхніх позовних вимог. Це визнане
порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод.

Тому з урахуванням приписів статті 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", відповідно до якої
суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику зазначеного Суду
як джерело права, а також норм частини 2
статті 8, частини 2 статті 9 КАС України,
суд вважає, що навіть якби позивач
пропустив строк звернення
встановлений статтею 99 КАС України, це
не може бути перешкодою для надання
судового захисту порушеним правам
особи, у даних спірних вимогах.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави. Суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску
строку позовної давності в
адміністративному процесі, підлягають
застосуванню виключно у разі наявності
сумніву можливості встановлення
об'єктивної істини в розглядуваній
справі внаслідок значного спливу часу.

Враховуючи викладене, суд визнає
поважними причин пропуску позивачем
строку звернення до адміністративного
суду.

Керуючись Конституцією України,
статтями 2, 8, 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И
В:

Визнати поважними причини пропуску
позивачем - ОСОБА_1, строку звернення до
суду з адміністративним позовом до
Управління державної казначейської
служби України у Будьоннівському та
Пролетарському районах міста Донецька,
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у місті Донецьку про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії та про скасування постанови,
в частині позовних вимог до ВДВС
Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку.

Ухвала постановлена і підписана в
нарадчій кімнаті, її вступна та
резолютивна частини проголошені в
судовому засіданні 5 травня 2014 року.

Ухвала складена у повному обсязі 12
травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та
набирає законної сили з моменту
постановлення.

Суддя
Бабіч С.І.