Справа № 804/16567/13-а
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 р. справа № 804/16567/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук С.В.

за участю сторін:

представника позивача
Самовара А.Г.

представника відповідача
Ільїна О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Дніпропетровській області до
Обслуговуючого кооперативу "ЖБК-381" про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, а саме:
заборонити експлуатацію пасажирських
ліфтів № 64602 та № 64603, -

ВСТАНОВИВ :

06 грудня 2013 року Територіальне
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Дніпропетровській області (далі - ТУ
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області, позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК-381"
(далі - ОК "ЖБК-381", відповідач), а саме
заборонити експлуатацію пасажирських
ліфтів № 64602 та № 64603 (а.с. 2-4).

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що 27.11.2013 р.
відповідно до наказу № 172 від 18.10.2013 р.,
посадовою особою ТУ
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області проведено
планову перевірку додержання вимог
чинного законодавства з охорони праці
та промислової безпеки при
експлуатації пасажирських ліфтів № 64602
та № 64603 ОК "ЖБК-381", розташованих за
адресою: м. Дніпропетровськ,
вул.Дементьєва, буд. 6/264. За
результатами перевірки виявлені
порушення нормативно-правових актів з
охорони праці, які створюють загрозу
життю та здоров'ю працюючих, що
підтверджується узгодженим актом
перевірки. Враховуючи вищевикладене,
позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом
для захисту прав та законних інтересів
працюючих, через застосування до
відповідача заходів реагування в
порядку частини 5 статті 4 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", а саме
заборонити експлуатацію пасажирських
ліфтів №64602 та № 64603.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо застосування у випадках,
передбачених законом, заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 р.,
після усунення позивачем недоліків
позовної заяви, за даним позовом
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі (а.с. 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідач у десятиденний
строк, з дня одержання копії ухвали від
26.12.2013 р. про відкриття скороченого
провадження, не подав до суду
заперечення проти позову або заяву про
визнання позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з неможливістю
ухвалення законного і обґрунтованого
судового рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, ухвалою суду
від 22.01.2014 р. справу призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на (а.с. 36).

У судове засідання 21.02.2014 р. прибули
представники всіх сторін, представник
позивача позов підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, надав до суду
письмові заперечення проти позову (а.с.
48-50), в запереченнях наголошував, що ОК
"ЖБК-381" сумлінно виконуються обов'язки
щодо безпечної експлуатації ліфтів, з
дня запуску ліфтів у 1986 р. по листопад
2013 р. не було виявлено жодних порушень.
Для технічного обслуговування
залучені сторонні організації, які
мають дозвіл на виконання відповідних
робіт, якими забезпечувалась
безперебійна робота ліфтів, що
підтверджується наявними доказами,
тому, враховуючи відсутність підстав
для задоволення адміністративного
позову ТУ Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області, просив
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
враховуючи повідомлені обставини,
дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши докази відповідно до вимог ст.
ст. 69 - 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає, що є
достатньо підстав для прийняття
законного рішення, яким позовні вимоги
позивача задовольнити повністю,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, принципом здійснення
правосуддя в адміністративних справах
є законність.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначено Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Відповідно до ст. 1 Закону України від
05.04.2007 р. № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" (далі - Закон
України № 877-V) державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Згідно п. 1 Положення про Державну
службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N 408/2011,
Державна служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України.

Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Відповідно до п. 6 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо, та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

Наказом Держгірпромнагляду України
затверджено Положення про
територіальне управління
Держгірпромнагляду України у
Дніпропетровській області, згідно
якого, Територіальне управління є
територіальним органом, який діє у
складі Держгірпромнагляду України та
підпорядковується йому.

Відповідно до Закону України від 14.10.1992
р. N 2694-XII "Про охорону праці" (із змінами
та доповненнями), державний нагляд за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці.

Згідно п. 3 Положення про Теруправління,
основними завданнями територіального
управління є:

- участь у реалізації державної
політики у сфері промислової безпеки,
охорони праці, здійснення державного
гірничого нагляду, охорони надр,
промислової безпеки у сфері поводження
з вибуховими матеріалами промислового
призначення, державного ринкового
нагляду у межах сфери своєї
відповідальності;

- здійснення комплексного управління у
сфері промислової безпеки, охорони
праці, а також контролю за виконанням
функцій державного управління
охороною праці Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевими
державними адміністраціями та
органами місцевого самоврядування;

- організація та здійснення державного
нагляду (контролю) за додержанням
законів та інших нормативно-правових
актів з питань:

промислової безпеки, охорони
праці, безпечного ведення робіт
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю;

геологічного вивчення надр, їх
використання та охорони, а також
використання і переробки мінеральної
сировини;

безпеки робіт у сфері поводження з
вибуховими матеріалами промислового
призначення;

безпечного проведення робіт з
утилізації звичайних видів
боєприпасів, ракетного палива та
вибухових матеріалів військового
призначення;

трубопровідного транспорту,
функціонування ринку природного газу
та діяльності, пов'язаної з об'єктами
підвищеної небезпеки та потенційно
небезпечними об'єктами.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до наказу № 172 від 18.10.2013 р.,
виданого начальником ТУ
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області В.Л. Іванко
(а.с. 5), було затверджено графік
перевірок на листопад 2013 р.

21.10.2013 р. позивачем було видано
направлення на проведення перевірки
№ 05 - 08/810-н (а.с. 7), та
направлено до ОК "ЖБК-381" Повідомлення №
05 - 08/810-н від 21.10.2013 р. про проведення
планової перевірки виробничих об'єктів
(а.с. 6).

Судом встановлено, що з 11 години 00
хвилин по 13 годину 00 хвилин 27.11.2013 р.
посадовою особою ТУ
Держгірпромнагляду у
Дніпропетровській області, а саме
головним державним інспектором з
охорони праці Самоваром А.Г., за участю
заступника директора ТОВ «АВС Білд
Сервіс» Резника А.В., було здійснено
планову перевірку ліфтового
господарства ОК "ЖБК-381" з питань
додержання вимог законодавствчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Дементьєва, 6/264.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідно до вимог ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", за результатами перевірки,
та у зв'язку з виявленням порушень
вимог нормативно-правових актів з
охорони праці, головним державним
інспектором з охорони праці Самоваром
А.Г. складено акт перевірки суб'єкта
господарювання (виробничого об'єкта) №
140/8-5 від 27.11.2013 року, який підписано
головою правління ОК "ЖБК-381" Ляховим
А.П. без заперечень, та вручено під
підпис примірник акта (а.с. 8-10).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що за
результатами перевірки суб'єкта
господарювання були виявлені
порушення нормативно-правових актів з
охорони праці, які створюють загрозу
життю та здоров'ю працюючих, а саме:

1. Пасажирський ліфт за реєстраційним №
64602:

- відсутній паспорт
завода-виробника;

- не проведено технічного нагляду
та експертного обстеження, що є
порушенням п. 9.7.15. НПАОП 0.00-1.02-08
"Правила будови і безпечної
експлуатації ліфтів";

2. Пасажирський ліфт за реєстраційним №
64603:

- відсутній паспорт
завода-виробника;

- не проведено технічного нагляду
та експертного обстеження;

- пошкоджено купе кабіни (розривні
отвори в щитах), що є порушенням п. 9.7.15.
НПАОП 0.00-1.02-08 "Правила будови і
безпечної експлуатації ліфтів",
Додаток 8 до п.8.11 "Методика проведення
експертного обстеження ліфтів",
затвердженої наказом
Держнаглядохоронпраці від 19.07.1999 р. №
135.

Статтею 7 Закону України № 877-V
передбачено, що для вжиття заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів
з дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час
здійснення заходу. Припис - обов'язкова
для виконання у визначені строки
письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було надано відповідачу
припис № 140/8-5 від 27.11.2013 р., яким
було повідомлено про вимоги усунути
порушення до 27.12.2013 р., припис підписано
та отримано головою правління ОК
"ЖБК-381" Ляховим А.П. (а.с. 70-71).

В судовому засіданні було з'ясовано, що
припис не оскаржувався, отже є
узгодженим. Станом на час розгляду
справи, а саме 21.02.2013 р. вимоги припису
не виконані.

Під час розгляду адміністративної
справи, представником відповідача було
подано заяву про забезпечення доказів,
шляхом витребування у Товариства з
обмеженою відповідальністю "АВС Білд
Сервіс" копій документів щодо
технічного обслуговування
пасажирських ліфтів № 64602 та № 64603, а
саме: журналів проведення оглядів, акти
оглядів, дефектовки, технічну
документацію щодо проведення робіт,
наряди, документи, що стали підставою
для здійснення технічного огляду.

Враховуючи, що відповідачем з моменту
проведення перевірки, а саме з
листопада 2013 р. по лютий 2014 р.
самостійно не вживалось заходів щодо
отримання доказів, для надання їх в
якості доказів суду, а також через те,
що витребувані документи не є доказом у
справі того, що встановлені порушення
вимог законодавства усунуті, або
перестали існувати, судом було
відмовлено представнику ОК "ЖБК-381" у
заяві про забезпечення доказів за
необгрунтованістю.

Відповідно до ст. 43 Конституції
України, кожен має право на належні,
безпечні і здорові умови праці.

Закон України від 14.10.1992 р. N 2694-XII "Про
охорону праці" (зі змінами та
доповненнями), визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці,
регулює за участю відповідних
органів державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний
порядок організації охорони праці в
Україні.

Статтею 4 Закону України "Про охорону
праці" визначено, що державна політика
в галузі охорони праці базується, у
тому числі на принципах пріоритету
життя і здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці, запобігання
нещасним випадкам та професійним
захворюванням.

Згідно ст. 13 Закону України N 2694-XII "Про
охорону праці", роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду, затвердженого
наказом Міністерства надзвичайних
ситуацій від 11.08.2011 року № 826,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2011 р. за № 1531/20269,
загроза життю та здоров'ю працівників -
виникання умов, за яких подальше
продовження виконання робіт або
експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Пунктом 2.26 Положення про організацію
та здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці передбачено, що право заборонити
виконання робіт, виробництва виникає у
разі виявлення під час перевірки:

- порушень вимог законодавства з
охорони праці та промислової безпеки,
що створюють загрозу життю
працівників;

- не проведення у встановленому
порядку та в терміни технічного огляду,
випробування або експертного
обстеження машин, механізмів та
устаткування підвищеної небезпеки.

Частиною 7 ст. 7 Закону України № 877-V
визначено, що на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Згідно ст. 39 Закону України "Про охорону
праці" посадові особи центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці, мають право: забороняти,
зупиняти, припиняти, обмежувати
експлуатацію підприємств, окремих
виробництв, цехів, дільниць, робочих
місць, будівель, споруд, приміщень,
випуск та експлуатацію машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів праці, виконання
певних робіт, застосування нових
небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 5 ст. 4 Закону України № 877-V
визначено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
про застосування у випадках,
передбачених законом, заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

До матеріалів справи представником
відповідача долучено копії договорів
між ОК "ЖБК-381" та іншими підприємствами
щодо технічного обслуговування ліфтів
(а.с. 51-66), а також рахунки-фактури, акти
приймання виконаних робіт, видаткові
накладні, підрядні договори, дозволи на
початок виконання робіт підвищеної
небезпеки, ліцензії (а.с. 84-168), проте суд
не вважає ці докази належними, в
розумінні ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, як докази усунення порушень,
які встановлено за результатами
планової перевірки суб'єкта
господарювання, а є лише документами
фінансово-господарських відносин.

Відповідно до ст. 3 Конституції України,
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Держава
відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення
прав і свобод людини є головним
обов'язком держави.

Враховуючи, що наведені позивачем в
позовній заяві обставини
підтверджуються достатніми доказами,
які свідчать про порушення
відповідачем вимог чинних
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки, які
можуть спричинити шкоду для життя і
здоров'я людей, а також, зважаючи на те,
що відповідачем не надано заперечень і
доказів з приводу виконання виявлених
порушень, які відображені в акті та
приписі станом на 21.02.2014 р., суд вважає,
що позовні вимоги Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Дніпропетровській області є
обґрунтованими, існують всі підстави
для негайного зупинення ліфтів № 64602 та
№ 64603 ОК "ЖБК-381", розташованих за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Дементьєва, буд. 6/264.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, негайно виконуються постанови
суду про повне або часткове зупинення
роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
експлуатації будівель, об'єктів,
споруд, цехів, дільниць, а також машин,
механізмів, устаткування, транспортних
засобів, проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Статтею 27 Конституції України
закріплено, що обов'язок держави -
захищати життя людини. Отже, як
вбачається з матеріалів справи, є
необхідність негайного зупинення
робіт (виробництва), враховуючи пряму
загрозу життю та здоров'ю людей, тому,
постанова підлягає негайному
виконанню.

Разом з тим, відповідно до ч. 12 ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідач має право подати
заяву про скасування заходів
реагування, застосованих судом за
результатом розгляду справи, якщо
обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який прийняв
постанову про застосування
відповідних заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю).

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - Територіальним управлінням
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Дніпропетровській області при
зверненні до суду понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подання адміністративного
позову до суду в розмірі 68,82 грн., що
документально підтверджується
платіжним дорученням № 722 від 06.12.2013 р.
(а.с. 30).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 68,82 грн. підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 21 лютого
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови,
виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 26 лютого 2014 року,
про що, відповідно до ч. 2 ст. 167 цього
Кодексу, повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови у судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 18, 69 - 71, 79, 86, 94, 159-163,
183-2, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Дніпропетровській області до
Обслуговуючого кооперативу "ЖБК-381" про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, а саме:
заборонити експлуатацію пасажирських
ліфтів № 64602 та № 64603 - задовольнити
повністю.

Застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду до Обслуговуючого
кооперативу "ЖБК-381" а саме, заборонити
експлуатацію пасажирських ліфтів № 64602
та № 64603 за адресою: вул. Дементьєва, 6/264,
у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю
людей.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Дніпропетровській області (; індекс 49050, м. Дніпропетровськ,
вул. Казакова, буд. 3) судові витрати
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 68,82 грн. (шістдесят вісім
гривень 82 копійки).

Постанова суду підлягає негайному
виконанню, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 256
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 26
лютого 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник