Справа № 2а/0470/1890/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/36286/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Кобилянського М.Г.

секретар Мороз Ю.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
прокуратури Дніпропетровської області
на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до прокурора Кіровського району
міста Дніпропетровська про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до прокурора
Кіровського району міста
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

Просила визнати неправомірними дії
відповідача щодо приховування
інформації, ненадання своєчасної
повної та обґрунтованої відповіді на
її інформаційний запит від 20 грудня 2011
року, а також зобов'язати відповідача
надати на зазначений запит повну та
об'єктивну відповідь з інформацією, яку
вимагає позивачка за змістом питань,
поставлених у запиті.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року задоволено частково. Прийнято
нову постанову, якою позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії
прокурора Кіровського району міста
Дніпропетровська, які полягають у
порушення строків надання відповіді на
інформаційний запит ОСОБА_2 від 20
грудня 2011 року. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційної інстанції відповідач
звернувся з касаційною скаргою у якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року, оскільки вважає що судом
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
та залишити в силі рішення першої
інстанції.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
статтею 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 20 грудня 2011
року ОСОБА_2 звернулася до прокурора
Кіровського району міста
Дніпропетровська з інформаційним
запитом про надання інформації на
наступні питання: 1. Чи є факти в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
здійснення посадовцями
корупційних діянь починаючи з
листопада місяця 2011 року до
сьогодення? 2. Скільки було порушено
справ ( кримінальних,
адміністративних ) за якими ознаками
корупції ( постатейно) 3. Хто ( П.І.Б)
з посадовців був притягнутий до
відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень і чи внесені
ці особи до реєстру ?

Прокурором Кіровського району м.
Дніпропетровська 21 грудня 2011 року на
адресу позивача підписано відповідь,
що в період з листопада 2011 року по 20
грудня 2011 року прокуратурою
Кіровського району м.
Дніпропетровська кримінальні
справи з ознаками корупційних дій з
боку посадовців не порушувались,
фактів корупційних діянь у
вищезазначений період встановлено
не було. У матеріалах справи також
міститься копія поштового конверта з
відбитком поштового штемпеля від 11
січня 2012 року, у якому було направлено
відповідь позивачу на запит.

Задовольняючи частково позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідь на запит від 20 грудня 2011
року, датована 21 грудня 2011 року, однак
відправлена на пошту 11 січня 2012
року, що підтверджується поштовим
конвертом, копія якого наявна в
матеріалах справи і зазначені
обставини не спростовані відповідачем
в судовому засіданні апеляційної
інстанції та такі дії відповідача не
узгоджуються з вимогами частини 1
статті 20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій відповідач надав відповідь
на інформаційний запит 21 грудня 2011
року.

Законом України «Про доступ до
публічної інформації» не передбачено
обов'язку розпорядника інформації
направляти відповіді на запити про
надання інформації рекомендованими
листами з повідомленням про вручення.

Крім того, розділом 7 Інструкції з
діловодства в органах прокуратури
України, затвердженої наказом
Генерального прокурора України № 18 від
1 квітня 2010 року, який визначає порядок
реєстрації, оброблення та надсилання
вихідної кореспонденції, передбачено,
що вихідні документи обробляються
секретаріатом і надсилаються
адресатам централізовано в день їх
одержання від структурних підрозділів
(виконавця) або не пізніше наступного
робочого дня. У прокуратурах районного
рівня при відправленні кореспонденції
поштовим зв'язком ведуться щоденні
реєстри (списки) відправлених
документів, які повинні містити дату
відправлення, номер документа, поштову
адресу, на яку здійснюється відправка.
У кінці робочого дня реєстр
закривається, підписується
працівником, який забезпечує ведення
діловодства в прокуратурі, та
підшивається до відповідної справи.
При цьому, рекомендованими листами або
бандеролями надсилаються лише
організаційно-розпорядчі та інші
документи за підписом керівництва
прокуратури, витяги з наказів з
особового складу, фінансові документи,
наглядові провадження, матеріали
перевірок, а також кореспонденція, що
адресується за кордон.

У матеріалах справи є копія реєстру
поштових відправлень, згідно якого
лист-відповідь прокурора від 21 грудня
2011 року було здано у поштове
відділення у той же день.

Лист-відповідь був направлений на
адресу запитувача простою
кореспонденцією, та, згідно відбитку
поштового штемпеля на конверті,
отримана ОСОБА_2 11 січня 2012 року, що нею
не заперечується.

До матеріалів справи додано копію
конверта, який адресований позивачу та
отриманий нею 11 січня 2012 року, однак із
даної копії конверта неможливо зробити
висновок про його вміст, оскільки на
ньому не зазначено вихідного номеру
документу, що знаходився у конверті.

Отже, виходячи із вищенаведеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
відповідь ОСОБА_3 було надано в строк
передбачений частиною 1 статті 20
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, а рішення першої
інстанції залишенню в силі, як таке, що
скасоване помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу прокуратури
Дніпропетровської області
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до прокурора Кіровського району
міста Дніпропетровська про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

М.Г. Кобилянський