Справа № 806/7147/13-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"28" квітня 2014 р.
Справа № 806/7147/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Кратюк А. О.

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирського міського центру
зайнятості на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"27" січня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Житомирського міського
центру зайнятості про визнання
протиправним та скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013р. ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом про скасування наказу
Житомирського МЦЗ від 20.08.2013р. №1163 "Про
повернення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю". Обґрунтовуючи
позов, позивач зазначає, що вона
перебувала на обліку у Житомирському
міському центрі зайнятості, як
безробітна з 31.01.2013 року. 20.08.2013 року
відповідачем було винесено наказ №1163,
яким її зобов'язано відшкодувати кошти
у сумі 25 781 грн.96 коп., які були нею
отримані, як допомога по безробіттю за
період з 12.02.2007 року по 17.09.2013 року та з
31.01.2013 року по 20.08.2013 року. На думку
позивача, оскаржуваний наказ винесений
протиправно на підставі недостовірних
відомостей та при його винесенні
відповідачем не у повній мірі було
з'ясовано обставини, які вплинути на
його прийняття, в зв'язку з чим ОСОБА_3
просить визнати дії відповідача
протиправними та скасувати спірний
наказ.

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від
27.01.2014р. позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано протиправними дії
Житомирського міського центру
зайнятості щодо винесення наказу від 20
серпня 2013 року №1163 та скасувано його.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Житомирський міський центр
зайнятості звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норма
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову в позові. На
думку скаржника, судом не взято до
уваги акт перевірки №304 від 20.08.2013р.,
яким підтверджено факт того, що позивач
дійсно приховала відомості, що на
момент звернення в Центр зайнятості та
отримання статусу безробітної особи
була зареєстрована як приватний
підприємець і в заяві про надання їй
відповідного статусу надала про себе
неправдиву інформації, яка впливає на
отримання соціальних послуг. На думку
скаржника, суд першої інстанції не
надав належної оцінки листу УПФЦ в
м.Житомирі, відповідно до якого позивач
особисто подала заяву щодо реєстрації
в органах Пенсійного фонду України та
перебуває на обліку з 24.11.1994р. по даний
час. Заява ОСОБА_3 про зняття її з обліку
до управління не надходила.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

Частиною першою статті 18 Закону
України від 1 березня 1991 року № 803-XII
«Про зайнятість населення»
встановлено, що для реалізації
державної політики зайнятості
населення, професійної орієнтації,
підготовки і перепідготовки,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово не працюючих
громадян у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України,
створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Видами соціальних послуг за цим
Законом та Законом України «Про
зайнятість населення» є:

- професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях.

- пошук підходящої роботи та сприяння у
працевлаштуванні, у тому числі шляхом
надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних;
фінансування організації оплачуваних
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, тощо.

Безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

У разі неможливості надати
підходящу роботу безробітному може
бути запропоновано пройти професійну
перепідготовку або підвищити свою
кваліфікацію.

У разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють. Особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
мають право на одержання допомоги по
безробіттю. Розміри та умови надання
матеріального забезпечення на випадок
безробіття визначаються Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Судом встановлено, що ОСОБА_3
перебувала на обліку у Житомирському
міському центрі зайнятості, як
безробітна та за період з 12.02.2007 року по
17.09.2013 року та з 31.01.2013 року по 20.08.2013 року
нею було отримано допомогу по
безробіттю у загальній сумі 25 781,96 грн.

Частиною 2 статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» закріплено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг, а
відповідно до пункту 3 цієї статті
Закону сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Крім того, відповідно до п. 6.14
Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі,
зокрема, працевлаштування
безробітного.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України N 60/62 від 13.02.2009 року, у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно
отриманого матеріального
забезпечення і вартості наданих
соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з
дня їх призначення повертаються
особою відповідно до пункту 7 цього
Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним, рішення про
повернення коштів особою чи
роботодавцем оформлюється наказом.

Відповідно до п. 7 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним протягом
двох робочих днів після прийняття
рішення центр зайнятості надсилає
особі чи роботодавцю рекомендованим
листом повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

Як свідчать матеріали справи,
20.08.2013р. Житомирським міським центром
зайнятості було проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", яким встановлено,
що відповідно до Витягу державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців ОСОБА_3 з 31.12.2000 року
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем (а.с.8). Відповідно до
висновків вищевказаного акту №304
ОСОБА_3 в період отримання статусу
безробітного Житомирського міського
центру зайнятості належала до
зайнятого населення. На підставі
вказаного акту Житомирським міським
центром зайнятості 20.08.2013 року було
винесено наказ №1163 про повернення
ОСОБА_3 коштів у сумі 25781,96 грн. (а.с.6
зворотна сторона). У зв'язку з
наведеними обставинами, відповідачем
було направлено позивачу попередження
про повернення цих коштів (а.с.6).

Розглядаючи питання про
законність та обґрунтованість
винесення Житомирським міським
центром зайнятості наказу №1163 від
20.08.2013р. про повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю,
суд апеляційної інстанції враховує
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
"Про Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців -
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Державна реєстрація юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців
проводиться державним реєстратором за
місцезнаходженням юридичної особи або
за місцем проживання фізичної особи -
підприємця (ст.5 вказаного вище Закону).
Копія довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців свідчить про те, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
та фізичних осіб - підприємців записів
про проведення реєстраційних дій щодо
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не
знайдено (а.с.9).

На звороті даної довідки міститься
запис, що станом на 27.05.2013 року ОСОБА_3
знаходиться у списках інвентаризації
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, які не включені до
Єдиного державного реєстру та
підлягають включенню до нього (дата
реєстрації відповідно до списків 31.12.2000
року).

Відповідно до п.2 Положення про
державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності (у редакцій
чинній станом на 31.12.2000 року) державна
реєстрація суб'єктів підприємницької
діяльності проводиться у виконавчому
комітеті міської, районної у місті ради
або в районній, районній міст Києва і
Севастополя державній адміністрації
(далі - органи державної реєстрації) за
місцезнаходженням або місцем
проживання суб'єкта, якщо інше не
передбачено законом.

Як свідчать листи державного
архіву Житомирської області від 30.08.2013
року №К1730 та від 05.11.2013 року №К/2449 у
документах виконкому Богунської
районної ради за жовтень-грудень 1994
року та за 1995-2000 роки відсутні
відомості про надання дозволу ОСОБА_3
займатися приватною підприємницькою
діяльністю (а.с.31-32).

Відповідно до листа Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції від 03.10.2013
року №1192/27/2.4-04/2.4-04 станом на 01.10.2013 року
у відділі відсутня реєстраційна
справа фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 (а.с.33).

З листа виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 17.01.2014
року №21/366 вбачається, що всі
реєстраційні справи передано до
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції та у
архівному відділі Житомирської
міської ради на даний час не
зберігаються реєстраційні справи
суб'єктів підприємницької діяльності.

Допитана судом першої інстанції
свідок Аврамчук Г.В., яка є працівником
реєстраційної служби, пояснила, що на
даний час позивач не зареєстрована яка
фізична особа - підприємець.

Отже, оскільки на момент звернення
до центру зайнятості позивач не була
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців були
відсутні записи про проведення
реєстраційних дій, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов вірного
висновку про визнання протиправними
дій відповідача щодо винесення наказу
№1163 від 20.08.2013р., скасувавши його.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського
міського центру зайнятостіі залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "27" січня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирський міський центр зайнятості
вул.Черняхівського, 110,Житомир,10005

4-представнику позивача Полущук І.О.,
вул.Перемоги, 7, кімн.6, м.Житомир. - ,