Справа № 826/5141/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року 11:12
№ 826/5141/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомУправління державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Житомирській області
доПідприємства з іноземними
«Лукойл-Україна»прозобов'язання
вчинити певні дії,за участю:
представника позивача - Велігурський
А.С., Мірошніченко М.В.
представника відповідач - Дрозденко
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 28 квітня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Управління державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Житомирській області (далі по тексту -
позивач) звернулось з позовом до
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Лукойл-Україна» (далі по
тексту - відповідач) про припинення дій,
які перешкоджають здійсненню, на
законних підставах, державного
нагляду(контролю) у сфері пожежної та
техногенної безпеки, зобов'язання
відповідача допустити уповноважену
особу органу державного пожежного
нагляду у сфері пожежної та
техногенної безпеки у Житомирському
районі до здійснення планової
перевірки АЗС: №№06-03, 06-05.
В обґрунтування позовних вимог позивач
пояснив, що недопущення позивача до
перевірки є безпідставним, оскільки
перевірка здійснювалась згідно плану
та з дотриманням вимог законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
відповідачем не дотримано всіх
критеріїв проведення перевірок
суб'єктів господарювання згідно з
вимогами чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
На виконання наказу Житомирського
районного відділу Управління
державної служби з надзвичайних
ситуацій у Житомирській області від
20.12.2013р. №46 у період з 24-28 лютого 2012 року
заплановано перевірку виконання вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки цивільного
захисту: АЗС №06-03 ПІІ «Лукойл-Україна»
(с. Садки, 152 км траси Київ-Чоп,
Житомирський район); АЗС №06-05 ПІІ
«Лукойл-Україна» (с. Корчак, вул. Леніна,
30-а, Житомирський район).
03.02.2014р. направлено повідомлення від
22.01.2014р. №69 про проведення перевірок
(рекомендованим листом) ПІІ
«Лукойл-Україна» за адресою: м. Київ,
вул. Верхній Вал, 68, яке було отримане
До проведення планових перевірок
згідно наказу від 20.12.2013р. №46 та
плану-графіку від 20.12.2013р. про
проведення перевірок на І квартал 2014
року не було допущено інспектора
Сидорчук Людмилу Ігорівну
відповідальними особами АЗС.
На місцях складено акти від 28.02.2014р. про
недопущення до проведення перевірки
АЗС, в яких начальниками АЗС №06-05 та
№06-03 було викладено зауваження до акту.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що з
огляду на приписи ч.2 ст.19 Конституції
України процедура реалізації
позивачем владної управлінської
функції контролю в сфері цивільного
захисту, пожежної безпеки, техногенної
безпеки унормована, насамперед,
приписами Кодексу цивільного захисту
України та Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», адже
за змістом положень даного акта
законодавства, Управління державної
служби з надзвичайних ситуацій України
у Житомирській області належить до
окресленого законодавцем кола осіб зі
статусом органів державного контролю
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до абз.2 ст. 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.
Положеннями абз.3 ст. 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» передбачено, що заходи
державного нагляду (контролю)
визначені як планові та позапланові
заходи, які здійснюються шляхом
проведення перевірок, ревізій, оглядів,
обстежень та інших дій.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не було проведено перевірку
та складено акт про недопущення до
проведення перевірки, будь-яких інших
заходів, які посприяли здійсненню
державного нагляду (контролю) не
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) здійснюється за принципами,
зокрема, пріоритетності безпеки у
питаннях життя і здоров'я людини,
функціонування і розвитку суспільства,
середовища проживання і
життєдіяльності перед будь-якими
іншими інтересами і цілями у сфері
господарської діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» органи державного нагляду
(контролю) та їх посадові особи під час
здійснення заходів державного нагляду
(контролю) зобов'язані, зокрема: повно,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний нагляд (контроль) у межах
повноважень, передбачених законом; не
втручатися і не перешкоджати
здійсненню господарської діяльності
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю), якщо це не загрожує
життю та здоров'ю людей, не спричиняє
небезпеки виникнення техногенних
Так, відповідно до ч.5 ст.4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.
Статтею 4 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
визначено, що орган державного нагляду
(контролю) не може здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності, якщо закон
прямо не уповноважує такий орган на
здійснення державного нагляду
(контролю) у певній сфері господарської
діяльності та не визначає повноваження
такого органу під час здійснення
державного нагляду (контролю).
Отже, в разі якщо виявлені органом
державного контролю (нагляду) в
діяльності суб'єкта права порушення
тягнуть за собою можливість прийняття
рішень 1) стосовно повного або
часткового зупинення виробництва, 2)
повного або часткового зупинення
виготовлення продукції, 3) стосовно
повного або часткового зупинення
реалізації продукції, 4) стосовно
повного або часткового зупинення
виконання робіт, 5) стосовно повного або
часткового зупинення надання послуг, в
тому числі і за рахунок заборони чи-то
зупинення використання (експлуатації)
певного об'єкта, приміщення, споруди,
обладнання, устаткування, механізму,
пристрою, знаряддя тощо, то орган
державного контролю (нагляду) повинен
звернутись до суду з питання прийняття
одного із згаданих рішень.
У разі наявності підстав для вжиття
інших заходів, ніж перелічені вище,
орган державного контролю (нагляду)
самостійно приймає відповідне рішення
у формі розпорядчого документа з
подальшим підтвердженням
обґрунтованості застосованого заходу
реагування органом судової влади.
Законодавець чітко визначає перелік
позовних вимог, з якими орган
державного контролю (нагляду) може
звернутись до адміністративного суду.
Отже, чинним законодавством не
передбачено право звернення суб'єкта
владних повноважень з вимогами про
припинення дій, які перешкоджають
здійсненню державного нагляду
(контролю) у сфері пожежної та
техногенної безпеки чи зобов'язання
суб'єкта господарювання допустити
уповноважену особу органу державного
пожежного нагляду до проведення
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності за правилами ст.86 КАС
України, суд зауважує, що суб'єкт
владних повноважень у спірних
правовідносинах не забезпечив
належної реалізації владної
управлінської функції.

Відтак, зважаючи на встановлені у
справі обставини та, з огляду на
правові приписи законодавства, які
регулюють спірні правовідносини, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління
державної служби з надзвичайних
ситуацій України у Житомирській
області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В.
Амельохін