Справа № 752/3688/14-а
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/3688/14-а
Провадження по справі № 6-а/752/117/14
У Х В А Л А

01.04.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

при секретарі Короткій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
стягнення боргу, заінтересована особа
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі,

встановив:

17.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
заявою про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог
заявником зазначено, що з секретаріату
уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини повідомили, що Законом
про державний бюджет України на 2013 рік
за програмою КП КВП 3504040 «Забезпечення
виконання рішень суду, що гарантовані
державою», передбачено видатки в
обсязі 153,9 млн. грн. Ці видатки
спрямовано в бюджет Казначейства
України. У п. 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» вказано, що виконання
рішення суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною Казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом стягнення
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень, за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду, п. 2 ст. 3 зазначеного закону
передбачено, що разом із заявою
стягував подає до Державної
Казначейської служби України
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Просила на
виконання судового рішення у справі №
2-а1773/09 постановити ухвалу про
стягнення з УПФУ в Голосіївському
районі м. Києва боргу.

Заявник та заінтересована особа
належним чином про дату та місце
судового засідання повідомлялися,
однак в судове засідання не з»явилися,
їх відсутність не є перешкодою для
вирішення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлені вимоги
про стягнення боргу з УПФУ в
Голосіївському районі м. Києва на
виконання судового рішення у справі №
2-а1773/09 не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2009 року
Голосіївським районним судом м. Києва
прийнято постанову по справі 2а-1773/09 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ в Голосіївському районі м. Києва
про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги, якою
позовні вимоги задоволено частково,
зобов»язано УПФУ в Голосіївському
районі м. Києва здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_1 надбавки до пенсії у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», починаючи з 22.05.2008
року по 31.12.2008 року (а.с. 18-21).

Зазначена постанова Голосіївського
районного суду м. Києва від 23.06.2009 року
набрала законної сили 19.04.2011 року (а.с.
39-40).

За даними довідки № 926 від 24.02.2014 року,
виданої ОСОБА_1 УПФУ в Голосіївському
районі м. Києва нарахування підвищення
пенсії як «дитині війни», на виконання
постанови Голосіївського районного
суду м. Києва від 23.06.2009 року по справі №
2а-1773/09, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року складає 715, 23 грн. (а.с. 61).

Відповідно до ст. 2 Закону України від
05 червня 2012 року №4901-VІ «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
держава гарантує виконання рішень
суду про стягнення коштів та
зобов»язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є - державний
орган, державні підприємства, юридичні
особи, примусова реалізація майна
яких забороняється відповідно до
законодавства.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23.06.2009 року, зобов'язання, покладені
на відповідача судом першої інстанції
є результатом судового розгляду
позовних вимог ОСОБА_1, як обраним
останньою видом захисту порушених прав
позивача, які суд задовольнив.

Звертаючись в суд з заявою про
стягнення боргу по справі № 2-а1773/09 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ в Голосіївському районі м. Києва
про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги, заявник
фактично просить змінити спосіб
виконання постанови, що прийнята по
зазначеній справі.

Однак зміна способу виконання
постанови суду, є зміною судового
рішення по суті позовних вимог та
вирішенням додаткової позовної вимоги
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

За правилами ст. ст. 198, 223 КАС України в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду від 23.06.2009
року по справі 2а-1773/09 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПФУ в Голосіївському районі про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 162, 198, 223, 254,257,258,259,263 КАС України,
суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про стягнення боргу,
заінтересована особа Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі, залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через
Голосіївський районний суд м.Києва
протягом п"яти днів з дня проголошення
ухвали, з одночасним направленням
копії апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Якщо ухвалу було постановлено без
виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п»яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Плахотнюк К.Г.