Справа № 757/22401/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Соколов О.М.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Чаку Є.В.

суддів
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України у м. Кам'янці - Подільському та
Кам'янець - Подільському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив його скасувати та постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
позивача.

Оскільки апеляційна скарга
подана на рішення суду першої
інстанції, прийняте в порядку
скороченого провадження, то колегія
суддів приходить до висновку про
розгляд справу у порядку письмово
провадження у відповідності до п. 3) ч. 1
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу з грудня 2000 року була
призначена пенсія за віком.

У грудні 2003 року ОСОБА_2виїхав на
постійне місце проживання до Ізраїлю.

У зв'язку з прийняттям
Конституційним судом України рішення
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009, відповідно до якого
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV,
17.06.2013 позивач звернувся до Пенсійного
фонду України із заявою в якій просив
Пенсійний Фонд України зобов'язати
територіальне управління пенсійного
фонду України призначити виплату йому
пенсії, яку він заробив своїм трудовим
стажем на території України.

Листом від 04.09.2013 №13168/Л-4
Пенсійний фонд України повідомив
позивача, що триває робота спільно з
Міністерством соціальної політики
України щодо підготовки
нормативно-правових актів спрямованих
на виконання рішення Конституційного
суду України, яким будуть передбачені
умови, норми і механізми виплати пенсії
громадянам, які проживають у країнах з
якими не укладено міждержавних
договорів щодо пенсійного
забезпечення.

Позивач, вважаючи лист-відповідь
відмовою в призначенні та виплаті
пенсії, звернувся з даним позовом до
суду.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не звертався
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Євпаторія Автономної республіки
Крим із заявою про призначення та
виплату пенсії за віком відповідно до
вимог ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому вимоги
адміністративного позову до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець -
Подільському районі не підлягають
задоволенню.

З таким висновком суду колегія
суддів погоджується, виходячи з
наступного.

Спеціальним законом, який
визначає принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У відповідності до ч. 1 ст. 44
вищезазначеного Закону, заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затверджено постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до пункту 37
вищезазначеного Порядку, орган, що
призначає пенсію, розглядає питання
про призначення пенсії, відстрочку
часу її призначення, перерахунок та
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою (додаток 4). Заяви
про переведення з одного виду пенсії на
інший, про перерахунок пенсії й
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії приймаються органом, що
призначає пенсію, при наявності в особи
всіх необхідних документів. Заяви осіб
про призначення, перерахунок,
поновлення, переведення з одного виду
пенсії на інший реєструються в журналі
реєстрації рішень органу, що призначає
пенсію. Особі або посадовій особі
органом, що призначає пенсію, видається
розписка із зазначенням дати приймання
заяви, а також переліку одержаних і
відсутніх документів, які необхідно
подати в трьохмісячний термін з дня
прийняття заяви. Копія розписки
зберігається в пенсійній справі.

За приписами п. 39 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не пізніше 10 днів після
надходження заяви з необхідними для
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
документами орган, що призначає пенсію,
розглядає подані документи та приймає
рішення щодо призначення, перерахунку,
переведення з одного виду пенсії на
інший та поновлення раніше призначеної
пенсії без урахування періоду, за який
відсутня інформація про сплату
страхових внесків до Пенсійного фонду
України.

Тобто, чинне законодавство
пов'язує призначення пенсії із
виконанням пенсіонером певної
процедури, зокрема, із зверненням до
органу, що призначає пенсію, із заявою
за формою, визначеною додатком № 4 до
Порядку та необхідними документами.

При цьому, в силу п. 2.2 Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за № 442/6730, Управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах призначає
(здійснює перерахунок) і виплачує
пенсії.

Натомість, Пенсійний фонд України
лише організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Фонду в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управлінь в районах, містах і районах у
містах щодо призначення (перерахунку) і
виплати пенсій (п.4 Положення про
Пенсійний фонд України, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 жовтня 2007 року № 1261 (в редакції, що
була чинною на час спірних
правовідносин).

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач не звертався до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець -
Подільському районі у передбаченому
чинним законодавством порядку із
заявою встановленого зразка для
призначення пенсії та необхідним
пакетом документів, що визначає право
на даний вид пенсії, позивач на обліку в
Управління Пенсійного фонду України у
м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець -
Подільському районі не перебуває, а
тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене
судом першої інстанції відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права,
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в справі, підтвердженими
доказами, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Печерського районного суду м. Києва від
31 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.