Справа № 826/4546/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2014 року № 826/4546/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Гарника К.Ю., суддів Дегтярьової О.В.,
Пісоцької О.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Державної судової
адміністрації України до Державної
виконавчої служби України про
скасування постанови №37017445 від 04.02.2014,
визнання протиправними дії В С Т А Н О В
И В:

Державна судова адміністрація України
(далі по тексту - позивач) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної виконавчої служби України
(далі по тексту - відповідач) в якому
просить суд:

- визнати дії Державної судової
адміністрації України щодо накладення
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. у
виконавчому провадженні № 37017445 на
Державну судову адміністрацію України
штрафу у розмірі 1360 грн. протиправними;

- постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В., винесену 11
лютого 2014 року у виконавчому
провадженні № 37017445, про накладення на
Державну судову адміністрацію України
штрафу у розмірі 1360 грн. скасувати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач, через накладення
арешту Державною казначейською
службою України на рахунки Державної
судової адміністрації України у
зв'язку з безспірним списанням коштів з
бюджетної програми 0501150 «Виконання
рішень судів на користь суддів», був
позбавлений можливості виконати
рішення суду у встановлений державним
виконавцем строк. Також, на думку
позивача, виконавчий лист № 2а-19213/10/0570
виданий Донецьким окружним
адміністративним судом 21 лютого 2011
року в силу приписів Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» підлягає виконанню
Державній казначейській службі
України.

Представник відповідача заперечив
проти позовних вимог, зазначивши, що
боржником не було самостійно виконано
рішення суду, при цьому, боржник не
скористався своїми правами,
встановленими Законом України "Про
виконавче провадження", а саме: не
звернувся до державного виконавця з
заявою про відкладення провадження
виконавчих дій, не звернувся до суду із
заявою про відстрочку, розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу чи порядку виконання, не
надав державному виконавцю відомостей,
які б зумовили обов'язкове зупинення
виконавчого провадження. Таким чином,
рішення про накладення штрафних
санкцій прийнято правомірно.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

За таких обставин, заслухавши
пояснення представників сторін, після
розгляду адміністративного позову та
доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів зазначає
наступне.

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебуває виконавчий
лист № 2а-19213/10/0570, виданий 21 лютого 2011
року Донецьким окружним
адміністративним судом, про
зобов'язання Державної судової
адміністрації України виділити
апеляційному суду Донецької області з
єдиного рахунку Державного бюджету
України, передбаченого на виконання
рішень судів на користь суддів, кошти
для проведений виплати недоплаченої
ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року надбавки за
вислугу років у відсотках від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009
року перерахунок заробітної плати,
визначивши розмір з урахуванням
посадового окладу в розмірі 9,5
мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат з урахуванням раніше
проведених виплат.

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 14 березня 2013 року відкрито
виконавче провадження № 37017445, надано
Боржнику (Державній судовій
адміністрації України) семиденний
строк з моменту отримання для
самостійного виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 04 лютого 2014 року накладено арешт на
Боржника (Державну судову
адміністрацію України) у розмірі 680,00
грн.

Вищезазначена постанова мотивована
відсутністю доказів самостійного
виконання Боржником рішення суду та
направленням на адресу останнього
вимог державного виконавця від 03
вересня 2013 року, 25 січня 2014 року та від 08
листопада 2013 року із зобов'язанням
виконати рішення суду, про що
повідомити відділ шляхом надання
підтверджуючих доказів.

Стаття 124 Конституції України
встановлює, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Частина друга статті 19 Конституції
України встановлює, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регламентовано Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» вказано, що
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
Закону для самостійного виконання
рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Матеріали справи свідчать, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 14 березня 2013 року ВП №
37017445 отримана позивачем (Боржником за
виконавчим провадженням) 25 березня 2013
року, відтак, семиденний строк для
добровільного виконання рішення суду
починається з наступного дня, а саме з 26
березня 2013 року та закінчується 01
квітня 2013 року.

У зв'язку з прийняттям Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який набрав
чинності з 01 січня 2013 року, та внесенням
змін до Постанови Кабінету Міністрів
України від 03 серпня 2011 року № 845, якою
затверджений Порядок виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (із
змінами, внесеними згідно з
Постановами КМУ № 45 від 30 січня 2013 року
та № 267 від 15 квітня 2013 року), державний
виконавець відділу звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду із заявою про
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду, а виконавче
провадження з примусового виконання
даного виконавчого документу зупинив
постановою від 30 липня 2013 року.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року відмовлено у задоволенні заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду Старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. по справі №
2а-19213/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету
Міністрів України, Міністерства
фінансів України, Державної судової
адміністрація України, Державного
казначейства України, Апеляційного
суду Донецької області про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
несплаченої заробітної плати та
зобов'язання вчинити дії.

Враховуючи наведене, державним
виконавцем поновлено виконавче
провадження постановою від 30 серпня 2013
року, про що повідомлено сторін
виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження № 37017445, у зв'язку
відсутністю інформації про виконання
рішення суду, відповідачем 03 вересня 2013
року, 08 листопада 2013 року, 25 січня
2014 року на адресу позивача направлені
вимоги державного виконавця із
зазначенням про необхідність
виконання в повному обсязі рішення
суду.

Листами від 22 жовтня 2013 року № 10-5720/13,
від 28 листопада 2013 року №
10-6556/13 Державна судова адміністрація
України повідомляла державного
виконавця про те, що виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 06
вересня 2010 року потребує списання
коштів з державного органу на користь
судді, а тому повинно здійснюватися за
рахунок бюджетної програми 0501150
«виконання рішень суддів на користь
суддів», а тому повинно здійснюватись
Державною казначейською службою
України.

За невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, постановою
державного виконавця відділу від 04
лютого 2014 року накладено на Державну
судову адміністрацію України штраф у
розмірі 680,00 грн., та встановлено
боржнику повторний п'ятиденний строк
на виконання рішення суду.

Крім того, 05 лютого 2014 року на адресу
боржника направлено вимогу державного
виконавця, якою зобов'язано Державну
судову адміністрацію України у строк
до 10 лютого 2014 року виконати
в повному обсязі рішення суду на
підставі якого видано виконавчий лист
Донецького окружного
адміністративного суду № 2а-19213/10/0570 від
21 лютого 2011 року.

Оскільки рішення суду залишалось не
виконаним, державним виконавцем 11
лютого 2014 року винесено постанову про
накладення штрафу на боржника в
подвійному розмірі, а саме 1 360,00 грн.

Відповідно до положень статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
якщо рішення суду за яким видано
виконавчий документ, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, не виконано
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається з наведеного, Державною
судовою адміністрацією України не
вжито заходів щодо належного виконання
рішення суду та, станом на момент
розгляду справи у суді рішення суду
боржником не виконано, законні вимоги
державного виконавця щодо його
виконання, боржником не виконані, про
що складений відповідний акт
державного виконавця.

Слід зазначити, що до боржника доведено
наявність рішення суду, яке набрало
законної сили, боржник попереджався
про необхідність його самостійного
виконання, однак, боржником рішення
суду виконано не було, що призвело до
вжиття відносно нього вищевказаних
заходів примусового виконання.

Матеріали справи свідчать, що
оскільки рішення суду боржником не
виконано і виконати його без участі
боржника неможливо, державним
виконавцем підготовлено подання
(повідомлення), що направлене до
Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
для вирішення питання щодо притягнення
до кримінальної відповідальності
винних посадових осіб Державної
судової адміністрації України за
невиконання рішення суду.

25 лютого 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 24373453.

Суд, вирішуючи адміністративну справу
по суті та надаючи правову оцінку
обставинам справи, зокрема, діям
позивача, звертає увагу, що з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №
березня 2013 року до дати винесення
постанови про накладення штрафу ВП №
37017445 від 04 лютого 2014 року боржник не
скористався своїми правами боржника,
встановленими Законом України «Про
виконавче провадження», а саме: не
звернувся до державного виконавця в
порядку статті 35 Закону N 606-XIV з заявою
про відкладення провадження
виконавчих дій, не звернувся до суду в
порядку статті 36 Закону України «Про
виконавче провадження» із заявою про
відстрочку чи розстрочку виконання, не
надав державному виконавцю відомостей,
які б зумовили обов'язкове зупинення
виконавчого провадження. З огляду на
викладене, суд не приймає до уваги
посилання позивача на неможливість
виконання рішення суду.

При цьому, матеріали справи
містять копію ухвали Донецького
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року у справі № 2а-19213/10/0570
заяву Державної судової адміністрації
України задоволено заяву про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду Старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. по справі № 2а-19213/10/0570 за
позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів
України, Міністерства фінансів
України, Державної судової
адміністрація України, Державного
казначейства України, Апеляційного
суду Донецької області про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
несплаченої заробітної плати та
зобов'язання вчинити дії. Змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року по справі № 2а-19213/10/0570 шляхом
зобов'язання Державної судової
адміністрації виділити апеляційному
суду Донецької області з бюджетної
програми 0501150 «виконання рішень судів
на користь суддів» кошти для
проведення виплати недоплаченої
ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року заробітної
плати у розмірі 112705,54 грн.

Разом з цим, Боржником не виконано
рішення суду навіть із врахуванням
зміни способу та порядку виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року по справі № 2а-19213/10/0570.

Суд звертає увагу, що ухвала
Донецького окружного
адміністративного суду від 18
грудня 2013 року у справі № 2а-19213/10/0570
підлягає обов'язковому виконанню та
відповідно до встановлює спосіб та
порядок виконання рішення, які є
обов'язковими на свій території
України з огляду на набрання законної
сили вказаним рішенням.

При цьому, посилання позивача на
необхідність виконання виконавчого
листа Донецького окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2011
року Державною казначейською службою
України в порядку Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» відхиляються колегією
суддів з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року № 845 затверджений
Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників, який
визначає механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до статті 25 Бюджетного
кодексу України Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Пунктом 26 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
безспірне списання коштів з рахунків
розпорядників (бюджетних установ) та
одержувачів бюджетних коштів, на яких
обліковуються кошти загального та
спеціального фондів відповідного
бюджету, здійснюється в межах
бюджетних асигнувань, передбачених у
затвердженому кошторисі або плані
використання бюджетних коштів, та у
разі наявності на його рахунках для
обліку відкритих асигнувань (залишків
коштів на рахунках). Безспірне списання
коштів з рахунків бюджетних установ у
частині власних надходжень
здійснюється безпосередньо із
загальної суми залишку надходжень на
відповідному рахунку з подальшим
віднесенням зазначеної суми на видатки
в розрізі кодів економічної
класифікації видатків бюджету з
урахуванням вимог пункту 27 цього
Порядку.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

За виконавчим листом Донецького
окружного адміністративного суду від
21 лютого 2011 року Боржником є
Державна судова адміністрація України.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну судову адміністрацію України,
затвердженого Рішенням Ради суддів
України від 22 жовтня 2010 року № 12
Державна судова адміністрація України
(ДСА України) є органом в системі
судової влади, діяльність якого
підзвітна з'їзду суддів України. ДСА
України здійснює організаційне
забезпечення діяльності органів
судової влади з метою створення
належних умов функціонування судів і
діяльності суддів, представляє суди у
зносинах з іншими органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування в межах повноважень,
установлених законом.

В свою чергу, Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Стаття 3 зазначеного Закону встановлює,
що виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

В даному випадку, згідно ухвали
Донецького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року зобов'язано Державну судову
адміністрацію виділити апеляційному
суду Донецької області з бюджетної
програми 0501150 «виконання рішень судів
на користь суддів» кошти для
проведення виплати недоплаченої
ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року
заробітної плати у розмірі 112705,54 грн.,
тобто зобов'язано позивача вчинити дії
з метою виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Пленуму Вищого
адміністративного Суду України "Про
внесення змін до постанови Пленуму В
АСУ від 13.12.2010 № 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" від 21.05.2012 року № 5, судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії та рішення про поновлення на
роботі.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що державним виконавцем в
межах повноважень, правомірно було
винесено постанову про накладення
штрафу ВП № 37017445 від 11 лютого
2014 року.

За таких обставин у суду відсутні
підстави для визнання дій відповідача
протиправними та скасування постанови
про накладення штрафу ВП № 37017445 від
11 лютого 2014 року.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведена правомірність та
обґрунтованість спірних дій та рішення
з урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Державної судової адміністрації
України не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову Державної судової
адміністрації України відмовити в
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
К.Ю. Гарник

Судді
О.В.Дегтярьова

О.В. Пісоцька