Справа № 754/1774/14-а
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/145/14
Справа №754/1774/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарі судового
засідання Сивенко В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа: Управління пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
про визнання дій протиправними,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та поновлення
виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з вищевказаною
позовною заявою, в якій просить суд
визнати протиправними дії Управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в частині
винесення 24.12.2012 року постанови про
закінчення виконавчого провадження;
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. від 24.12.2012 року про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язати відповідача відновити
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа Деснянського
районного суду м. Києва №2а-121 від 30.08.2011
року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що
на виконання постанови Деснянського
районного суду міста Києва від 21 січня
2011 року по справі №2а-121 30.08.2011 року було
видано виконавчий лист про
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії, виходячи з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виходячи з 75 % мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», - за період з 17 травня 2010
року, з урахуванням раніше проведених
виплат, який було пред'явлено до
виконання підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва. 24.01.2014 року
позивач отримав постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 24.12.2012 року, за змістом якої, вимоги,
викладені в виконавчому листі
виконанні, перерахунок пенсії,
проведено, але без фактичної виплати
коштів.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив їх задовольнити.

Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, постанова якого оскаржується,
у судове засідання не з'явились, про
розгляд справи повідомлені належним
чином, причини неявки у судове
засідання не повідомили, заяв про
відкладення розгляду справи на адресу
суду не надходило.

Представник третьої особи Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва у судовому
засіданні проти задоволення позовної
заяви заперечувала, надавши письмові
пояснення, в яких зазначила, що
Управління виконало повністю свої
функції та нарахувало належну суму.

Суд перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані письмові докази,
вважає, що позовна заява ОСОБА_1
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Суд встановив, що виконавчий лист по
справі №2а-121 виданий 30.08.2011р.
Деснянським районним судом міста Києва
про зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії, виходячи з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виходячи з 75 % мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - за період з 17 травня 2010
року, з урахуванням раніше проведених
виплат (а.с. 9).

Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 30.12.2011р. ВП № 30644009
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2а-121
виданого 30.08.2011р. Деснянським районним
судом міста Києва (а.с. 10).

Постановою про закінчення виконання
провадження від 24.12.2012р. ВП №30644009,
керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження", державним
виконавцем виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-121 виданого 30.08.2011р.
Деснянським районним судом міста
Києва, закінчено (а.с.11).

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
провадження з виконання судових рішень
є самостійною і невід'ємною частиною
судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України
зазначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ст. 3 Закону України «Про державну
виконавчу службу» передбачає, що
виконання рішень, перелік яких
встановлюється законом про виконавче
провадження, покладається на державних
виконавців відповідних відділів
державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до вимог ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

З урахуванням наведеного, державний
виконавець при проведенні виконавчих
дій зобов'язаний діяти не лише у
відповідності з вимогами Закону
України «Про виконавче провадження»,
але й дотримуватися інших законів,
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Судом встановлено, що 24.12.2012р. головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Мурихіним Сергієм Володимировичем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2а-121 виданого 30.08.2011 р.
Деснянським районним судом міста
Києва.

Як убачається із вказаної постанови,
державний виконавець у процесі
виконання рішення встановив, що
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва в межах
компетенції провело перерахунок
пенсії ОСОБА_1, що підтверджується
повідомленням УПФУ в Деснянському
районі м. Києва від 20.12.2012р. №14307/06-1, сума
перерахунку становить 33765,97 грн.,
виплата пенсій здійснюється
Управлінням з координації та контролю
за виплатою пенсії Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві, але не прийняв до уваги, той
факт, що при цьому фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом не
відбулось.

Відповідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: 1) визнання судом відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду; 2) визнання судом мирової
угоди між стягувачем і боржником у
процесі виконання; 3) смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; 5)
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; 6) закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; 7)
визнання боржника банкрутом; 8)
фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом; 9) повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу
суду або іншого органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ;
10) направлення виконавчого документа
за належністю до іншого відділу
державної виконавчої служби; 11)
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично
виконано під час виконання рішення
Європейського суду з прав людини; 13)
непред'явлення виконавчого документа
за відновленим виконавчим
провадженням у строки, визначені
статтею 51 цього Закону; 14) списання
згідно із Законом України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію"
заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого
документа.

Відповідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що в порушення
вищевказаних вимог Закону постанова
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про закінчення виконавчого
провадження при примусовому виконанні
виконавчого листа №2а-121 виданого
30.08.2011р. Деснянським районним судом
міста Києва постановлена за
відсутністю фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом, не містить
мотивування підстав її винесення та
направлена стороні з порушенням
триденного строку, встановленому цим
Законом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
обґрунтованого висновку, що
оскаржувана постанова є
необґрунтованою, незаконною та такою,
що підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною
чи скасована начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження
підлягає відновленню протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду, виконавчого документа чи
постанови керівника відповідного
органу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4-6, 11, 71, 158-163, 181 КАС України, ст. 55
Конституції України, ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст.ст. 1, 11, 49, 51 Закону України
"Про виконавче провадження",

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, третя особа: Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва,
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в частині
винесення 24.12.2012 року постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Мурихіна С.В. від 24.12.2012 року про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язати відновити виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа Деснянського районного суду
міста Києва №2а-121 від 30.08.2011 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
постанови або з дня отримання копії
постанови з одночасним направленням
копії апеляційної скарги
безпосередньо до апеляційного суду. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя

Петріщева І.В.