Справа № 820/6961/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 травня 2014 р.
№ 820/6961/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Куценко Г.В.,

представника відповідача - Чириманова
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наномікс"

про накладення арешту на кошти та інші
цінності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наномікс", в якому
просить суд накласти арешт на кошти та
інші цінності, що знаходяться в банку,
та належать Товариству з обмеженою
відповідальністю "Наномікс" на суму
80610,50 грн. () а саме: р/р
0443, відкрито у ПАТ "БАНК ФОРУМ", МФО
322948; р/р 0443, відкрито у ПАТ "БАНК
ФОРУМ", МФО 322948.

Позивач обґрунтовував свої позовні
вимоги тим, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом
внаслідок несплати податку на додану
вартість, податку на прибуток
приватних підприємств. Контролюючий
орган просить накласти арешт на кошти
та інші цінності, що знаходяться в
банку, та належать Товариству з
обмеженою відповідальністю "Наномікс",
оскільки у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу (п. 20.1.33 ст.20
Податкового кодексу України).

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, виходячи із доводів
позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні зазначив що проти позовних
вимог не заперечує та позов визнає в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Наномікс"
зареєстроване як юридична особа 11.03.2010
року та перебуває на податковому
обліку в Державній податковій
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області з
13.03.2010 року за №45436.

Позивач вказує на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Наномікс"
має податковий борг перед бюджетом у
сумі 80610,50 грн., яка відображена в
обліковій картці платника.

Станом на момент звернення до суду
податковий борг перед бюджетом
відповідачем не погашений.

Щодо позовних вимог позивача про
накладання арешту на кошти та інші
цінності відповідача, що знаходяться в
банку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника
податків є різновидом
адміністративного арешту, який
застосовуються виключно на підставі
рішення суду (на відміну від
адміністративного арешту іншого майна,
який здійснюється за рішенням
керівника податкового органу).

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94
Податкового кодексу України арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин:
платник податків порушує правила
відчуження майна, що перебуває у
податковій заставі; фізична особа, яка
має податковий борг, виїжджає за
кордон; платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб контролюючого
органу; відсутні дозволи (ліцензії) на
здійснення господарської діяльності,
торгові патенти, а також у разі
відсутності реєстраторів
розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
у контролюючому органі, якщо така
реєстрація є обов'язковою відповідно
до цього Кодексу, або коли платник
податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності, що
знаходяться в банку, платника податків,
який має податковий борг, у разі якщо у
такого платника податків відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших
цінностей такого платника податків, що
знаходяться в банку, передує ряд
заходів, визначених Главою 9 ПК України,
які слід вжити контролюючому органу з
метою забезпечення виконання
платником податків своїх зобов'язань, в
тому числі встановлення майна та інших
цінностей такого платника податків, що
можуть стати джерелами погашення
податкових зобов'язань платника
податків, передача такого майна у
податкову заставу та накладення
адміністративного арешту на майно.

З матеріалів справи вбачається, що на
адресу відповідача направлялася
податкова вимога від 18.02.2014 року №324-11,
яка не була отримана підприємством
відповідача, що підтверджується актом
№324-11 про неможливість вручення
податкової вимоги.

Разом з тим, у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наномікс" відкриті
рахунки у фінансовій установі, що стало
підставою для звернення позивача до
суду з позовом про накладення арешту на
кошти та інші цінності платника
податків, що знаходяться у банку.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що контролюючим органом вжито
передбачені податковим законодавством
необхідні заходи щодо встановлення
майна, яке може слугувати джерелом
погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача
унеможливлює виконання покладених на
контролюючий орган функцій щодо
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань щодо
погашення податкового боргу.

Відповідно до п.п. 19-1.1.21. на контролюючі
органи покладений обов'язок щодо
організації роботи та здійснення
контролю за застосуванням арешту майна
платника податків, що має податковий
борг, та/або зупинення видаткових
операцій на його рахунках у банку.

За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
визначено право контролюючого органу
звертатися до суду з вимогою
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку,
платника податків, який має податковий
борг, у разі якщо у такого платника
податків відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Підстави, встановлені підпунктом 20.1.33
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України є спеціальними нормами,
виключно для накладення
адміністративного арешту за рішенням
суду (судом) (на відміну від
адміністративного арешту іншого майна,
який здійснюється за рішенням
керівника податкового органу), та не
встановлюють інших обмежень щодо
накладення арешту коштів на рахунку
платника податків, який має податковий
борг.

Таким чином, Державною податковою
інспекцією у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області вжито
передбачені податковим законодавством
необхідні заходи щодо встановлення
майна, яке може слугувати джерелом
погашення податкового боргу.

Відповідно до ст.136 КАС України,
відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.112 КАС України, у разі
повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Таким чином, із врахуванням
вищевикладених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані, підстав
для неприйняття судом визнання позову
відповідачем не встановлено, на
підставі чого суд приходить до
висновку про наявність встановлених
п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України підстав для накладення арешту
на кошти та інші цінності відповідача,
що знаходяться на рахунках у банках.

Із врахуванням вищевикладених
обставин суд вважає, що позовні вимоги
позивача обґрунтовані, отже, позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наномікс" про
накладення арешту на кошти та інші
цінності - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку, та
належать Товариству з обмеженою
відповідальністю "Наномікс" () на суму 80610,50 грн. (вісімдесят
тисяч шістсот десять гривень 50 копійок)
а саме: р/р 0443, відкрито у ПАТ "БАНК
ФОРУМ", МФО 322948; р/р 0443, відкрито у
ПАТ "БАНК ФОРУМ", МФО 322948.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12
травня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко