Справа № 2а/2570/2570/2012
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2014 року Чернігів
Справа № 2а/2570/2570/2012

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Тихоненко О.М.,

за участі секретаря
Тищенко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Лисиці О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11.03.2014 скасовано постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.09.2012 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі
- позивач) до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (далі - ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16.03.2012 №
та № , а справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ДПІ
у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області неправомірно
прийшла до висновку про заниження мною
обсягу виручки на 1 038 527,63 грн. у 2009 році;
перевищення граничного розміру річної
виручки від реалізації продукції
протягом 2009 року на суму 897 113,63 грн.; не
переходу з 01.01.2010 на загальну систему
оподаткування у 2010 році та як наслідок
донарахування податку на додану
вартість в розмірі 284 025,00 грн. та
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 157 006,66 грн., оскільки грошові
кошти в сумі 1 038 527,63 грн., що надійшли на
розрахунковий рахунок позивача, які за
наслідками перевірки не були
відображені у поданих звітах, як
платника єдиного податку, не є
власністю позивача, тому що підлягали
перерахуванню і перераховувались
третім особам (ТОВ «НЕП» ЛТД та ЗАТ
«Фабрика «Аврора» - ТОВ «Фабрика
«Аврора») згідно з укладеними
договорами комісії. Таким чином,
позивач вважає висновки, викладені в
акті перевірки від 28.02.2012 № 853/17/НОМЕР_3,
такими, що не відповідають дійсності, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог та
зазначила, що позивачем в звітах
суб'єкта малого підприємництва
фізичної особи - платника єдиного
податку задекларовано в 2009 році обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) в сумі 358 586,00
грн. Разом з тим, проведеною перевіркою,
використовуючи виписки з
розрахункових рахунків, інформацію з
Інформаційного фонду Державного
реєстру фізичних осіб ДПА України
встановлено, що обсяг виручки від
продажу продукції, яка надійшла на
розрахунковий рахунок підприємця
склала за 2009 рік - 1 397 113,63 грн., тобто на 1
038 527,63 грн. більше, ніж задекларований
підприємцем. Перевищення позивачем
встановленої законодавством межі 500
000,00 грн. відбулось 07.08.2009 при
надходженні на розрахунковий рахунок
позивача суми платежу 137 862,95 грн. У
зв'язку з перевищенням обсягу виручки
(500 000,00 грн.) відповідно до ст.5 Указу
Президента України від 03.07.1998 № 727/98
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» позивач для
оподаткування отриманих доходів
повинен був в подальшому 2009 році та в 2010
році застосовувати загальну систему
оподаткування, обліку та звітності, а
тому ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області правомірно у
відповідності до вимог чинного
законодавства прийнято податкові
повідомлення-рішення. В судовому
засіданні представник відповідача
підтримала вищезазначену позицію та
вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнято на
підставі та у відповідності до норм
податкового законодавства, а вимоги
позивача є безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю з наступних підстав.

Позивач (код НОМЕР_3) 13.03.2008
зареєстрований виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради в якості
фізичної особи-підприємця та з 13.03.2008
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
м. Чернігові, як платник податків, що
підтверджується матеріалами справи.

Також, позивачем подано до ДПІ у м.
Чернігові заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування у 2010
році та отримано свідоцтво про сплату
єдиного податку з 01.01.2010.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Чернігові
на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.7 п.78.1
ст.78, ст.82 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі - ПК України),
згідно направлення від 15.02.2012 № 949,
наказу від 15.02.2012 № 864 (том № 2 а.с.146) та
відповідно до відомостей з Єдиного
державного реєстру про припинення
платника податків проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2009 по 15.02.2012, за результатами якої
складено акт від 28.02.2012 № 853/17/НОМЕР_3
(далі - акт перевірки) (том № 1 а.с.7-16).

В акті перевірки встановлено порушення
позивачем вимог чинного законодавства,
а саме:

- п. 9 Порядку видачі свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом

ДПАУ від 29.10.1999 № 599, а саме: ФОП ОСОБА_3
несвоєчасно подала звіт платника
єдиного податку за 2009 рік;

- п. 4 ст. 14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» (далі -
Декрет), а саме: ФОП ОСОБА_3 не подала до
ДПІ у м. Чернігові декларації про
доходи за 2009 рік, за 1 квартал 2010 року, за
1 півріччя 2010 року, за 9 місяців 2010 року
та за 2010 рік;

- пункту 1 Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» (далі
- Указ Президента), в результаті чого в
період з 01.01.2009 по 31.12.2009 занижено обсяг
виручки від реалізації послуг на 1 038
527,63 грн;

- пункту 1, пункту 5 Указу
Президента, а саме: станом на 01.10.2009
відбулося перевищення граничного
рівня (500 тис. грн.) обсягу виручки на
загальну суму 897 113,63 грн, який дозволяє
платнику застосувати спрощену систему
оподаткування, та ФОП ОСОБА_3 з 01.10.2009 не
перейшла на загальну систему
оподаткування;

- ст. 1 Указу Президента, ст. 13, ст. 14
Декрету та пп. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4, п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», внаслідок чого
ФОП ОСОБА_3 занижено оподатковуваний
дохід на загальну суму 1 046 711,09 грн., в
т.ч. за 2009 рік на 672 835,22 грн., за 2010 рік на
373 875,87 грн.;

Усього донараховано податку на доходи
фізичних осіб за актом перевірки 157 006,66
грн.

- пп. 4.1.4 «а» п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» ФОП ОСОБА_3 не подала до ДПІ у
м. Чернігові податкові декларації з
податку на додану вартість (далі - ПДВ)
за жовтень - грудень 2009 року, січень -
грудень 2010 року та січень - листопад 2011
року;

- пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. 9.6 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та п.12.1 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, в результаті чого ФОП ОСОБА_3
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету в сумі 223 684
грн.

Донараховано податку на додану
вартість за актом перевірки - 223 684,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 16.03.2012:

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 157 006,66
грн. (том № 1 а.с.17);

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 284 025,00 грн. (223
684,00 грн. - за основним платежем та 60 341,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (том № 1 а.с.18).

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями
позивачем 23.03.2012 подано до ДПС у
Чернігівській області скарги (том № 1
а.с.19-20), однак 08.05.2012 ДПС у Чернігівській
області рішенням № 139/Б/10-215 залишено
без змін оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, а скарги - без
задоволення (том № 1 а.с.21-23).

Не погоджуючись з даним рішенням
позивачем 17.05.2012 подано скарги до ДПС
України (том № 1 а.с.24-25), однак 18.07.2012 ДПС
України рішенням № 15905/Б/10-2315 залишено
без змін оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, а скарги - без
задоволення (том № 1 а.с.26-28).

Так, положеннями статті 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» № 746/99 від 28.06.1999
передбачено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до п.1 цього Указу, виручкою
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) вважається сума,
фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

З вищенаведеного вбачається, що
критеріями малого підприємництва для
запровадження спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності є
встановлені цією нормою межі
середньооблікової чисельності
працюючих у суб'єкта підприємницької
діяльності осіб та обсягу річної
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг).

З матеріалів справи вбачається, що
протягом періоду з 01.01.2009 по 31.12.2010 ФОП
ОСОБА_3 господарську діяльність
здійснювала із застосуванням
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, яка регулювалась
Указом Президента України від 03.07.1998 №
727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

01.01.2009 між товариством з обмеженою
відповідальністю «НЕП» ЛТД (комітент)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(комісіонер) було укладено договір
комісії на продаж товару, відповідно до
якого комісіонер зобов'язується за
дорученням комітента здійснити в
інтересах останнього від свого імені
угоду з продажу товару (том № 1 а.с.29-30).

01.01.2009 між товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика «Аврора» та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(комісіонер) було укладено договір
комісії на продаж товару, відповідно до
якого комісіонер зобов'язується за
дорученням комітента здійснити в
інтересах останнього від свого імені
угоду з продажу товару (том № 1 а.с.31-32).

Відповідно до ст.1011 Цивільного кодексу
України, договором комісії
передбачається, що одна сторона
(комісіонер) зобов'язується за
дорученням другої сторони (комітент) за
плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але не за
рахунок комітента.

Статтею 1018 Цивільного кодексу України
передбачено, що майно, придбане
комісіонером за рахунок комітента, є
власністю комітента.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно з п.7.9 ст.7 Закону України від
28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» кошти, залучені
платником податку на підставі договору
комісії та інших цивільно-правових
договорів, що не передбачають передачі
права власності на такі кошти, не
включаються до валового доходу і не
підлягають оподаткуванню.

Таким чином, виручкою від реалізації
послуг та, відповідно, об'єктом
оподаткування єдиним податком може
бути лише та сума коштів, яка надійшла
на розрахунковий рахунок суб'єкта
підприємницької діяльності - платника
єдиного податку, як плата за надані
послуги (в даному випадку - 25% від
договірної вартості реалізованого
товару за укладеними договорами
комісії), а не вся сума транзитних
коштів, які підлягають обов'язковій
передачі третій особі.

Отже, кошти, що надійшли транзитом на
розрахунковий рахунок позивача, не є
його власністю, оскільки підлягають
обов'язковому перерахуванню
відповідній третій особі, а тому ці
кошти не є виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт послуг).

На підтвердження факту витрат, які
пов'язані з отриманням доходів
позивачем надано звіти суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -
платника єдиного податку за І-ІУ
квартали 2009 року, І-ІУ квартали 2010 року
та декларації про доходи від 10.05.2011 за І
квартал 2011 року та від 06.10.2011 за 9 міс. 2011
року (том № 2 а.с.136-145), а тому позивачем у
2009 році не перевищено граничний розмір
річної виручки (500 000,00 грн.) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг).

Відповідно до п.6 Указу Президента
України від 03.07.1998 № 727/98, суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником податку на
додану вартість та платником податку
на доходи фізичних осіб, а отже, як
наслідок є безпідставним
донарахування позивачу податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 157 006,66
грн. та з податку на додану вартість в
розмірі 284 025,00 грн.

Крім того, необхідно зазначити, що
06.12.2011 позивачем подано до ДПІ у м.
Чернігові заяву про припинення
платника податків (том № 2 а.с.148) та
18.01.2012 заяву про прийняття довідки
форми 4-ОПП у зв'язку з припиненням
підприємницької діяльності (том № 2
а.с.147).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області не на підставі,
не у межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України; з порушенням
використаного повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, які мають значення для
прийняття рішення; не добросовісно та
не розсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ФОП
ОСОБА_3 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасування
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Державної податкової служби
від 16.03.2012 № та № .

Стягнути з Державного бюджету України
(УК у м. Чернігові, код 38054398, Банк
отримувача: ГУ ДКСУ у Чернігівській
області, код банку 853592) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(ідентифікаційний код) судовий збір в
розмірі 2 146 (дві тисячі сто сорок шість)
грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.М. Тихоненко