Справа № 569/1520/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панас
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" травня 2014 р.
Справа № 569/1520/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "14" лютого 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
зобов"язання перерахувати та виплатити
пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просила
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне провести
перерахунок та виплату різниці
недоотриманого грошового утримання
судді у відставці за період з 01 серпня
2013 року. Позов обґрунтовано тим, що на
час виходу у відставку позивач мала
право на надбавку за вислугу років 40% та
щомісячне грошове утримання судді в
розмірі 90%, однак отримує пенсію в
значно нижчому розмірі.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 14.02.2014 року
позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату різниці
недоотриманого грошового утримання
за період з 01 серпня 2013 року по 31 січня
2014 року - задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
м. Рівне провести перерахунок і
виплатити різницю недоотриманого
грошового утримання ОСОБА_3 за період з
01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що після набрання
чинності Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи з 01.10.2011
року відсутні підстави для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці.

В судове засідання позивач та
представник відповідача не з'явилися.
Про час, дату та місце судового
засідання повідомлені належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження у відповідності до
приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 звільнена з
посади судді у відставку.

На час виходу у відставку, позивач мала
право на надбавку за вислугу років 40% .
Відповідно до п. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року
позивач мала право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Статтею 43 Закону України від 15 грудня
1992 року №2862-ХІІ "Про статус суддів", яка
згідно пункту 2 Прикінцевих положень до
Закону України від 7 липня 2010 року
№2453-УІ «Про судоустрій і статус
суддів» втратила свою чинність з 1
січня 2011 року, передбачено, що судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне грошове утримання в розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітку судді.

Зі змісту статті 43 Закону України "Про
статус суддів" (яка була чинною на час
звільнення позивача з посади судді у
відставку) вбачається, що розмір
виплачуваного щомісячного довічного
грошового утримання залежить від
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. Зі зміною у
бік збільшення заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
збільшується і розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці визначається ч.3 ст.138 Закон
України «Про судоустрій і статус
суддів», яка передбачає виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Даною нормою Закону визначено, що
щомісячне довічне грошове утримання,
яке виплачується судді у відставці
безпосередньо залежить від розміру
грошового утримання судді який працює
на відповідній посаді.

З 01.10.2011 року ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668
(далі - Закон № 3668) викладена в новій
редакції а саме "щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді"

Частина 4 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" з 01.10.2011
року передбачає, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

На наведені норми Закону в редакції від
01.10.2011 року посилається УПФУ в м. Рівне,
відмовляючи в перерахунку пенсії для
позивача.

Проте відповідачем не враховано, що
рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013
встановлено, що підлягають
застосуванню частини 1, 2 статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" (закон - № 2453) у редакції Закону
№ 3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина 3 статті
138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668,
яка суперечить Конституції України‚
не підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Отже підлягає застосуванню частина 3
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.".

У рішенні Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року, зокрема
зазначено, що конституційний статус
судді передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Зміст статті 138 Закону № 2453-УІ в
редакції, яка діє внаслідок прийняття
рішення Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року, чітко та
однозначно встановлено співвідношення
та залежність розміру місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. Існуюче
формулювання змісту статті зазначеної
закону є цілком достатнім для того, щоб
зробити висновок, що зміна розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, є достатньою
підставою для зміни розміру
відповідного місячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відмова у
перерахунку пенсії судді у відставці є
протиправною.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"14" лютого 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41, м.Рівне, 33018

- ,