Справа № 269/995/14-а
Суддя: Нікішин Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/269/39/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 квітня 2014 року. Совєтський районний
суду м.Макіївки Донецької області у
складі головуючого

судді НІКІШИН Ю.В.

при секретарі СИДОРОВОЇ О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1

до

УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО
ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ СОВЄТСЬКОЇ
РАЙАДМІНІСТРАЦІЇ МАКІЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ
РАДИ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

ТРЕТЯ ОСОБА : УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ
КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У
м.МАКІЇВКА ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

про визнання дій неправомірними та
забов*язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними і зобов'язати вчити
певні дії. Свої вимоги мотивувала тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік
ОСОБА_3, причина смерті - захворювання,
яке пов'язане з участю в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач у
зв'язку з втратою годувальника має
право на отримання одноразової
компенсації в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат на момент смерті
чоловіка. Відповідачем здійснено
виплату компенсації у сумі 7 586 грн. На
звернення позивача із заявою про
здійснення їй доплати компенсації у
зв'язку з втратою годувальника в
розмірі 60 мінімальних заробітних плат
отримала відмову. У зв'язку з наведеним
просить визнати дії відповідача
протиправними, зобов'язати провести
доплату суми разової компенсації у
зв'язку з втратою годувальника в
розмірі 60 мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент смерті
годувальника, сума недоплати становить
59 494 грн.

Позивач у судовому засіданні
підтримала свої вимоги, наполягає на
задоволенні позову.

Відповідач направив до суду
заперечення на позов, виклавши в них
свої доводи, просить розглянути справу
без участі свого представника.

У судовому засіданні встановлено.

Згідно свідоцтва про шлюб позивач та
ОСОБА_3 24 травня 1991 року зареєстрували
шлюб, актовий запис № 1141.

ОСОБА_3 був інвалідом ДРУГОЇ групи і мав
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни безстроково.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий
запис № 766.

Згідно експертного висновку від 4 січня
2013 року, захворювання, яке привело до
смерті ОСОБА_3, пов'язане з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Згідно посвідчення НОМЕР_1 позивач має
статус дружини померлого громадянина
із числа ліквідаторів, категорії 1,
смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.

8 жовтня 2013 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про дорахувати і
виплатити їй одноразову компенсації за
втрату годувальника у розмірі 60
мінімальних заробітних плат, а не у
розмірі 7 586 грн., відповідач відмовив
донарахуванні та виплати у розмірі 60
мінімальних заробітних плат,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2007 року
№ 649 «Про встановлення розмірі виплати
деяким категоріям громадян, що
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та інші постанови км
України.

Відповідач распорядженням від 25 січня
2013 року нарахував позивачу до сплати 7
586 грн. відповідно до постанови
Кабіїїету Міїїістрш України № 649 від 20
квітня 2007 року «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Нарахована сума допомоги позивачу була
сплачена протягом травень 2013 року по
серпень 2013 року.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Кодексом
адміністративного судочинства України
та Законом України від 28 лютого 1991 року
№ 796-XII «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при виріїпенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, іхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.8 Констітуції України
визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати ш. Пунктом 1 частини 1
статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод.

За частиною 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення к у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в іїшіих
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждати внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріїшені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №796-ХП від
28 лютого 1991 року.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразова
компенсація сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
виплачується у розмірі 60 мінімальних
заробітних плат, виходячи з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент втрати
годувальника.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про нарахування
одноразової компенсації сім"ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до положень постанови
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2007 року № 649.

Ст.71 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-Х11 вказує на
неможливість призупинення дії норм
цього закону іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
закону. Відповідних змін до норм
спеціального закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» №796-Х11 на момент розгляду
справи внесено не було.

У відповідності до частини 4 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Тому, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, якою є
вказана Постанова Кабінету Міністрів
України від 20 квітня 2007 року № 649, у
спірних правовідносинах застосуванню
підлягають ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» яка
регулює умови та розмір виплати
одноразової компенсації сім'ям, які
втратили годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, що і враховується судом.

Вказані обставини дають підстави
зробити висновок, що позовні вимоги
щодо визнання дій відповідача
протиправними щодо відмови у виплаті
разової компенсації у зв'язку з втратою
годувальника виходячи з розміру 60
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент смерті чоловіка
позивача, зобов'язання відповідача
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виплатити
суму разової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника, виходячи з
розміру 60 мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент смерті, є
законними і обґрунтованими, у зв'язку з
чим підлягають задоволенню.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
Державний бюджет на 2012 рік» розмір
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі на ІНФОРМАЦІЯ_1 року -
дата смерті чоловіка позивача,
становив 1 118 грн.

Тому вимоги про забов*язання
відповідача провести доплату позивачу
одноразової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи підлягають задоволенню у
сумі 59 494 грн., виходячи з наступного
розрахунку: (60 х 1 118 грн.) - 7 586 грн.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України відповідно
до задоволених вимог підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь позивача судовий збір у сумі
73,08 грн.

На підставі ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.162
Кодексу адміністративного судочинства
України суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до
УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО
ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ СОВЄТСЬКОЇ
РАЙАДМІНІСТРАЦІЇ МАКІЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ
РАДИ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання
дій неправомірними та забов*язання
вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії УПРАВЛІННЯ
ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ
СОВЄТСЬКОЇ РАЙАДМІНІСТРАЦІЇ
МАКІЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДОНЕЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ щодо нарахування ОСОБА_1
одноразової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника у розмірі меншому
ніж встановлено ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Забов*язати УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА
СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ
СОВЄТСЬКОЇ РАЙАДМІНІСТРАЦІЇ
МАКІЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДОНЕЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ провести доплату ОСОБА_1
одноразової компенсації у зв'язку з
втратою годувальника у розмірі 59 494
грн. відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 витрати по оплаті
судового збору 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржене в
Донецький апеляційний
адміністративний суд через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги на постанову суду у 10 денний
строк з дня її проголошення з
одночасним надсиланням апеляційної
скарги до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю. В.
Нікішин