Справа № 806/1133/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2014 р.
Справа № 806/1133/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"25" березня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житомирбуррозвідка"
до Володарсько-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернувся з
позовом до Володарсько-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
23.12.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідачем була
проведена позапланова виїзна
перевірка підприємства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства у взаємовідносинах з ПП
"Кейторг" за грудень 2011року. За
результатами такої перевірки,
уповноважені особи податкового органу
безпідставно прийшли до висновку про
нікчемність господарської операції
Позивача з ПП "Кейторг" щодо придбання
дизеля 2Д12Б загальною вартістю
175000,00грн. Вказана господарська
операція, мала реальний характер і
підтверджуються всіма необхідними
документами.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року позов задоволено, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції №
від 23.12.2013 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимог, суд
першої інстанції покликався на те, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення винесено не на підставі вимог
чинного законодавства та без
врахування всіх обставин, що мали
значення для його винесення, а тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що відповідачем була
проведена позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства у
взаємовідносинах з ПП "Кейторг" за
грудень 2011року, про що був складений
відповідний акт перевірки від
02.12.2013року.

На підставі акту перевірки було
винесено податкове повідомлення -
рішення № від 23.12.2013 р.,
відповідно до якого товариству були
збільшені грошові зобов'язання з
податку на додану вартість за грудень
2011року в сумі 29167,00грн. та застосовані
фінансові санкції в сумі 7292,00грн.

Підставою для винесення податкового
повідомлення - рішення стало виключно
невизнання податковим органом сум
податкового кредиту, сформованого за
результатами господарської операції
позивача щодо придбання дизеля 2Д12Б у
ПП "Кейторг", що мала місце в грудні
2011року.

Судом вірно зазначено, що законодавцем
чітко визначено, що належним чином
оформлена податкова накладна є
достатньою підставою для включення сум
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту по даті здійснення
хоча б однієї із першій подій
(перерахування коштів в оплату товарів
або отримання таких товарів), за умови
виписки такої податкової накладної
платником податку на додану вартість.

Право платника податків, на віднесення
витрат до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість, виникає за
умови наявності підтвердження факту
здійснення господарських операцій,
первинними документами та податковими
накладними, виписаними особами
зареєстрованими платниками податку на
додану вартість, а також за умови
пов'язаності таких витрат із
господарською діяльністю платника
податків.

Встановлено, що спірні господарські
відносини були зумовлені договором,
укладеним 16.12.2011року між позивачем та
ПП "Кейторг", затвердженим в НАК "Надра
України" 21.12.2011р., та Специфікацією на
товар, як додатком до цього ж договору,
відповідно до яких предметом купівлі -
продажу був дизель 2Д12Б, загальною
вартістю 175000,00грн., в тому числі
29166,67грн. податку на додану вартість.

Реальність даної господарської
операції підтверджена наданими та
дослідженими первинними документами.

Так, відповідно до видаткової
накладної № РН-00222 від 28.12.2011р., акту
приймання - передачі дизеля 2Д12Б та
податкової накладної №51 від 28.12.2011 року
позивачем комісійно, відповідно до
умов договору від 16.12.2011року було
прийнято від ПП "Кейторг" зазначений
дизель 2Д12Б (зав.№ 9001К00402) у відповідній
комплектності та якості. Вказаний
дизель 2Д12Б був оприбуткований та
переданий на склад платника.

Відповідно до досліджених актів від
04.12.2013 року та від 10.12.2013 року була
проведена перевірка технічного стану
вказаного дизеля та його установка на
шасі автомобіля КРАЗ - 250 (інв.№5766),
замість технічно несправного
аналогічного дизеля, що безпосередньо
підтверджує необхідність використання
його в господарській діяльності
позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
сплачені 28.12.2011р. позивачем у вартості
придбаного дизеля 29166,67грн. податку на
додану вартість, правомірно, у
відповідності до вимог Податкового
кодексу України були віднесені до
податкового кредиту Позивача
відповідно за грудень 2012 року.

Судом вірно зазначено, що відсутність
товарно - транспортної накладної на
транспортування дизеля 2Д12Б не може
бути розцінена як відсутність самої
господарської операції та як підставу
для невизнання податкового кредиту,
сформованого позивачем за
результатами таких господарських
відносин, оскільки за умовами договору
та додатку до нього від 16.12.2011року
забезпечення до ставки дизеля 2Д12Б до
Позивача покладалося на ПП "Кейторг".
Крім того, правові норми Закону України
"Про автомобільний транспорт" не
регулюють жодних податкових відносин,
а тому в розумінні вимог ст.ст.48,60
відсутність товарно - транспортної
накладної є підставою для певної
відповідальності автомобільного
перевізника та його водія, а не
підставою для невизнання податкового
кредиту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що
платник податків, який придбав товар в
особи, що порушує вимоги податкового
законодавства, не повинен
притягуватися до відповідальності в
тому випадку, якщо він здійснював
реальну господарську операцію та не
знав про певні порушення правил
ведення господарської діяльності та
оподаткування своїм контрагентом. Такі
висновки не можуть ґрунтуватися на
припущеннях, а можуть ґрунтуватися
лише на належних, достатніх, а також тих
доказах, які одержані з дотриманням
закону.

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (ст. 204 Цивільного кодексу
України). Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Відповідачем лише зазначено, без
відповідних доказів, про відсутність
реальності поставок товарів (робіт,
послуг) які економічно необхідні для
виконання такого постачання або
здійснення діяльності тощо, що може
свідчити про відсутність необхідних
умов для здійснення відповідної
господарської, економічної діяльності
як позивачем, так і його контрагентом -
є тільки припущенням.

Мета юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника -
фізичної особи, яка на момент укладання
угоди виконувала представницькі
функції за статутом (положенням) або за
довіреністю. Слід зазначити, що
наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 Цивільного кодексу України у
фізичної особи тягне кримінальну
відповідальність за відповідними
статтями кримінального кодексу
України за скоєний злочин, замах на
злочин або готування до злочину. Такі
обставини можуть бути доведені лише
обвинувальним вироком.

Відповідачем також не було
обґрунтовано належним чином і доведено
у встановленому законом порядку, що
угоди порушують публічний порядок,
суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
податкове повідомлення - рішення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекція
Житомирської області № від 23.12.2013
р., винесено не на підставі вимог
чинного законодавства та без
врахування всіх обставин, що мали
значення для його винесення.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду без
змін.

За таких обставин, доводи, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а висновок суду
першої інстанції є таким, що
ґрунтується на належних та допустимих
доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "25" березня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Житомирбуррозвідка" вул.
Коцюбинського,8,смт.Нова
Борова,Володарсько - Волинський район,
Житомирська облас,12114

3- відповідачу/відповідачам:
Володарсько-Волинська об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Володарського,4,смт.Володарськ-Волинсь
кий,Володарсько - Волинський район,
Житомирська облас,12100

4-Головне управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Войкова,7,м.Житомир,10003

5- представник позивача Шинкар Тетяна
Михайлівна

6 - - представник позивача Шатило Микола
Олександрович,