Справа № 872/11715/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 рокусправа № 811/1721/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області про визнання
нечинною вимоги про сплату недоїмки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23.05.2013 року звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області про визнання
нечинною вимоги про сплату недоїмки. В
позові посилався на те, що всупереч
положення Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" Пенсійний фонд
незаконно нарахував за 2013 рік єдиний
внесок в сумі 1154,22грн. Він є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності. Згідно норм
законодавства він звільняється як
пенсіонер від сплати за себе єдиного
внеску.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
р. позовні вимоги задоволені. Визнано
нечинною та скасовано вимогу УПФ №Ф-68
від 08.05.2013 року. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що
законодавством читко встановлено
після досягнення якого віку особи
мають право на призначення пенсії за
віком, а також передбачено випадки коли
такий вік підлягає зниженню за певних
умов.

У апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Посилається на те, що законом
визначено пенсійний вік для чоловіків
(60 років) та жінок (55 років). Тільки після
досягнення 60-ти літнього віку позивач
буде мати право на звільнення від
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування. На даний час позивач іще
не досяг пенсійного віку, тому
нараховується єдиний соціальний
внесок.

Учасники процесу в судове засіданні не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином.
В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове
засідання не фіксувалося технічними
засобами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є фізичною особою-підприємцем
та з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
(а.с. 11), позивач також є пенсіонером та
зареєстрований в УПФУ в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області. 08.05.2013 року
позивачу Пенсійним фондом виставлено
вимогу №Ф-68 про сплату недоїмки в сумі
1154,22 (а.с.7). Виникла недоїмка зі сплати
єдиного соціального внеску за
січень-березень 2013 року.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно застосував до даних
правовідносин норми ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування стягнення», ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пенсійний Фонд України, відповідно до
п. 1 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого КМУ від 24.10.07 №
1261, є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується КМУ через
Міністерство праці та соціальної
політики. Як передбачено п. 3 Положення
про ПФУ, основним завданням Пенсійного
фонду України є : участь у формуванні і
реалізації державної політики у сфері
пенсійного забезпечення та
соціального страхування; забезпечення
збирання та акумулювання внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, ведення їх обліку;
ефективне та цільове використання
коштів, удосконалення методів
фінансового планування, звітності та
системи контролю за використанням
коштів.

Частиною 6 ст. 20 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003 року,
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідні періоди. Базовим звітнім
періодом для страхових внесків є
календарний місяць.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 106 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та /або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків (недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

В силу ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» особи,
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті (п.4:
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності), які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно послався на ч. 1 ст.9 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» N 1058-IV від 09.07.2003,
зазначивши, що за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

В силу ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Позивачу з квітня 2009 року Управлінням
ПФ призначено пенсію відповідно до ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Даний
закон спрямований на захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 55 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає умови
надання пенсії за віком особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, позивачу
було призначено пенсію як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що працював в зоні
відчуження у 1986 році зі зниженням
пенсійного віку на 10 років, тобто з 60-ти
років до 50-ти років.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ в Добровеличківському
районі Кіровоградської області як
платник страхових внесків, відповідно
до свідоцтва платника єдиного податку
Серія НОМЕР_1 від 18.05.2012 року з 01.01.2012
року є суб'єктом підприємницької
діяльності, який обрав спрощену
систему оподаткування.

Враховуючи те, що позивачу як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, призначено пенсію
з зниженням пенсійного віку, позивач
має право на звільнення від сплати
єдиного соціального внеску до
Пенсійного фонду України.

У зв'язку з викладеним, колегія
суддів апеляційної інстанції прийшла
до висновку, що суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
права, а повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм відповідну
правову оцінку, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Добровеличківському районі
Кіровоградської області про визнання
нечинною вимоги про скасування
недоїмки, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений
28.02.2014 року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна