Справа № 9101/187084/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2013 рокусправа № 2а-6830/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 12.03.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2011 року позивач звернулась до
суду з позовом в якому просила визнати
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради в частині
відмови здійснення перерахунку та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
згідно діючого законодавства, тобто
нарівні прожиткового мінімуму дитини
віком до 06 років в період з 2009 року по
дату винесення рішення. Зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Комунарської
районної адміністрації Запорізької
міської ради доплатити недоотриману
внаслідок невиконання відповідачем
вимог законодавства України суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 17.11.2009 року по дату винесення
рішення. Зобов'язати управління праці
та соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради в подальшому
виплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, тобто до 18.09.2012 року, у
відповідності з нормами діючого
законодавства, але не менше
прожиткового мінімуму.

Постановою Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2012
року в задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачка має
малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим знаходиться на обліку у
відповідача та отримує від нього
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку, як
особа, застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1).

Оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» не
встановлювався іншій, ніж у Законі №
2240-III розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 «Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001
року було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (п.1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не навів поважних причин
пропуску строку.

Оскільки спірні виплати є щомісячними,
колегія суддів вважає, що позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду з моменту коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду у червні 2011 року колегія суддів
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 17.11.2009 року по
09.12.2010 року залишити без розгляду.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що допущене
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи є підставою, для скасування
оскаржуваної постанови суду з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення апеляційної
скарги з наведених підстав.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст.202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 12.03.2012 року
скасувати із прийняттям нової.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради щодо
перерахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 10.12.2010 року по 18.09.2012 року у
розмірі, передбаченому статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації
Запорізької міської ради здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 10.12.2010 року по 18.09.2012
року згідно статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", з урахуванням проведених
виплат.

Позовні вимоги за період з 17.11.2009 року
по 09.12.2010 року залишити без розгляду.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
ст..212 КАС України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров