Справа № 2а-3019/11
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-3019/11 Головуючий у 1-й
інстанції: Іванюта Т.Є.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 16.05.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про оскарження бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Кагарлицького
районного суду Київської області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що
відповідно до статей 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як особа, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи ІІІ групи
інвалідності, має право на перерахунок
та виплату пенсії з розрахунку не
нижче 6 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50 % від
мінімальної пенсії в розмірі,
встановленому відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пенсії з розрахунку не
нижче 6 мінімальних пенсій за віком, а
також на доплату до основної пенсії в
розмірі 1 мінімальної заробітної плати,
але відповідачем вказані виплати
проводяться в значно нижчому розмірі,
тому позивач і просить зобов'язати
відповідача здійснити відповідний
перерахунок та виплату зазначених
соціальних виплат.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 16.05.2011 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200, КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст.195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є потерпілим
від Чорнобильської катастрофи 1
категорії та має 3 групу інвалідності,
захворювання пов'язане з впливом
аварії на ЧАЕС, тобто має право на
перерахунок пенсії відповідно до
положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме: має право на
перерахунок та виплату пенсії з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, а також на
доплату до пенсії із розрахунку 1
мінімальної заробітної плати.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку у
відповідача як особа, віднесена до 1
категорії, інвалід 3 групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на ЧАЕС.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, підвищуються у розмірах,
встановлених ч. 1 даної статті, у
відповідності якій дана доплата
встановлюється в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3
групи виплачується додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильними є
висновки суду першої інстанції, що
позивач має право на призначення
пенсії у розмірі не нижчому від 6
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, а також на доплату до
пенсії із розрахунку 1 мінімальної
заробітної плати.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору, крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним, а тому
підстав для її задоволення немає.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України,
ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає,
як така, що постановлена за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 16.05.2011 року -
без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська
Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.