Справа № 826/15701/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Жолудєва М.С.

представника відповідача
Шевченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства "Артек" до Київської
регіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270000/2013/300557/2 від 16.05.2013, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України,
в якому просив визнати протиправним
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів №100270000/2013/300557/2
від 16.05.2013 року

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 жовтня 2013 року позов задоволено -
визнано протиправним і скасовано
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів №100270000/2013/300557/2 від
16.05.2013 року, а також вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився,
проти апеляційної скарги заперечував
та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі зовнішньоекономічного
контракту на поставку товарів №AV 1112
від 27.11.2012 з Компанією "VORNE PENCERE KAPISISTEMLERI
PAZARLAMA DIS TICARETLTD.STI." (Туреччина)
(Постачальник), специфікації №3 від
25.04.2013 до нього та згідно з інвойсом від
29.04.2013 №019695/019696, позивачем (Покупець)
придбано на умовах EXW-Стамбул товар
(комплектуючі з пластику, петлі
віконні, замки, фурнітура для вікон)
відповідного найменування, кількості і
ціни, на загальну вартість 68354,48 Євро.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно ВМД №100270000/2013/162156 від
15.05.2013 та задекларовано його митну
вартість згідно із ст. 58 МК за першим
методом (за ціною договору) у
загальному розмірі 717207,94 грн., у т.ч.:
фактурна вартість товарів - 709007,94 грн.
(68354,48 Євро), витрати на транспортування
- 8000 грн., витрати на навантаження,
вивантаження та обробку - 200 грн.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на підтвердження
заявленої митної вартості товару за
ціною договору декларант подав до
митного оформлення:
зовнішньоекономічний контракт на
поставку товарів №AV 1112 від 27.11.2012;
специфікацію №3 від 25.04.2013 з перекладом;
інвойс від 29.04.2013 №019695/019696 з перекладом;
платіжне доручення в іноземній валюті
№14 від 26.04.2013 на суму 68354,48 Євро;
коносамент від 29.04.2013 №13/04/300/02339-0005067;
пакувальний лист від 29.04.2013; CMR від 13.05.2013
№286/1; довідка про транспортні витрати
від 14.05.2013; ВМД країни відправлення;
прайс-лист за період з 01.04.2013 по 20.01.2014;
лист №01/13 від 25.01.2013.

Разом з тим, відповідачем скориговано
митну вартість товару №1 з 43978,50 Євро до
88868,89 Євро, товару №3 з 15688,18 Євро до 17142,43
Євро, товару №5 з 5764,12 Євро до 12397,50 Євро,
про що прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270000/2013/300557/2 від 16.05.2013.

Рішення мотивоване тим, що надані
документи містять неповні відомості та
розбіжності, у зв'язку з чим неможливо
застосувати перший метод визначення
митної вартості, а також ненаданням
додаткових документів.

Позивачем було подано до митного
оформлення нову ВМД №100270000/2013/1162339 від
16.05.2013 року, згідно з якою проведено
митне оформлення товару та випущено у
вільний обіг.

Позивач, посилаючись на відсутність
підстав для коригування відповідачем
заявленої позивачем митної вартості
товарів, невідповідність
оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 53,
54, 55, 58 МК України, а також на те що до
митного оформлення, на його думку, було
подано документи, які містили повну і
достовірну інформацію про вартість
оцінюваного товару, що підтверджує
правильність заявленої позивачем
митної вартості товарів за першим
методом (за ціною договору), звернувся
до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, при цьому виходив з
того, що позивачем доведено
достовірність і повнота заявленої до
митного оформлення митної вартості
товарів за першим методом (за ціною
угоди), натомість заперечення
відповідача, на якого КАС України
покладено обов'язок з доведення
правомірності прийнятого рішення, не
спростовують доводів позивача і не
дають підстав для висновку про
заниження позивачем митної вартості
товарів та неможливість митного органу
здійснити митне оформлення товарів за
першим методом згідно заявленої
позивачем митної вартості товарів.

Відповідач з таким рішенням суду не
погодився, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що позивач не довів
документально заявлену ним митну
вартість товару, а документи містять
певні розбіжності, зокрема п. 2.3
договору передбачено, що ціна товару
включає вартість експортної упаковки,
але в інвойсі відсутня дана інформація;
в інвойсі зазначено swift-код TGBATRISXXX, а в
контракті і платіжному дорученні TGBATRIS;
наданий прайс-лист видано не
безпосередньо виробником товару, а
контрактоутримувачем; в експортній ВМД
зазначено інвойс №9, але до
митного оформлення надано інвойс
№96, тому не підтверджують митну
вартість.

Позивачем подано письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких останній
просив відмовити в її задоволенні.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів та зважаючи на пояснення
представників сторін, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Приписи ч. 1 ст. 52 МК України визначають,
що заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товару визначено у ст. 53
МК України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару;5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню;8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);4) виписку з бухгалтерської
документації;5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;7) копію
митної декларації країни
відправлення;8) висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього Кодексу
(ч. 2).

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний: 1)
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана; 3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування; 4)
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються: у разі визнання митним
органом заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю; у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
Х цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої статті 55 цього Кодексу (ч. 4).

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю (ч. 5).

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості (ч. 6).

У разі, якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично (ч. 7).

За правилами Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Відповідно до частини 5 ст. 55 Митного
кодексу України декларант може
провести консультації з митним органом
з метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі.

Частинами 7 та 8 ст. 55 Митного кодексу
України встановлено, що у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що
право митного органу на витребування
від декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, однією з
підстав виникнення якого є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

Перелік методів визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначено ст. 57
Митного кодексу України.

Так, згідно ст. 57 МК України 1.
Визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Як було зазначено вище, позивачем
надано відповідачу для митного
оформлення імпортованого товару
зовнішньоекономічний контракт на
поставку товарів №AV 1112 від 27.11.2012;
специфікацію №3 від 25.04.2013 з перекладом;
інвойс від 29.04.2013 №019695/019696 з перекладом;
платіжне доручення в іноземній валюті
№14 від 26.04.2013 на суму 68354,48 Євро;
коносамент від 29.04.2013 №13/04/300/02339-0005067;
пакувальний лист від 29.04.2013; CMR від 13.05.2013
№286/1; довідка про транспортні витрати
від 14.05.2013; ВМД країни відправлення;
прайс-лист за період з 01.04.2013 по 20.01.2014;
лист №01/13 від 25.01.2013, тобто необхідні
основні документи, що передбачені ч. 2
ст. 53 МК.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що подані документи,
копії яких наявні у справі, в повній
мірі надають можливість
ідентифікувати оцінюваний товар, не
містять розбіжностей та містять дані,
що піддаються обчисленню, і
підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, - 68354,48 Євро, а також вартість
транспортних витрат у розмірі 8000 грн.
та витрат на навантаження/вивантаження
у розмірі 200 грн., тобто підтверджують
митну вартість товарів за ціною
договору згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58
МК України.

Судом обґрунтовано відхилено доводи
відповідача відносно відсутності в
інвойсі вартості експортної упаковки,
оскільки згідно п. 2.3 контракту ціна
товару формується з урахуванням
вартості експортної упаковки, тому
така вартість є невід'ємною складовою
ціни товару. В такому випадку,
незазначення в інвойсі вартості
експортної упаковки не впливає на
митну вартість оцінюваного товару.

Щодо наявності в інвойсі №019695/019696 від
29.04.2013 символів "XXX" в кінці swift коду TGBATRIS,
судом встановлено, що формування
інвойсів Постачальника здійснюється
автоматично за допомогою спеціального
програмного забезпечення. Умови такого
програмного забезпечення передбачають
наявність більшої кількості символів у
регістрі формування swift коду. В разі,
коли swift код містить меншу кількість
символів, ніж передбачено у регістрі,
відповідне програмне забезпечення
автоматично доповнює "порожні" символи
відповідними символами "X" у графі
такого регістру, що, також, не впливає
на дійсність наданих до митного
оформлення документів. Крім цього, як
зазначає позивач, правильність swift коду
Постачальника перевіряється
банківською установою, яка на підставі
інвойсу здійснює перерахування
грошових коштів в іноземній валюті
Постачальнику.

Твердження відповідача, що в
експортній ВМД зазначено інвойс
№9, але до митного оформлення
надано інвойс №019695/019696, є
необгрунтованими оскільки остання
цифра в номері інвойсу "6" зазначена в
наступному рядку гр. 44 експортної ВМД.

Посилання апелянта на ту обставину, що
наданий прайс-лист видано не
безпосереднім виробником товарів
компанією "Ileri Kalipcilik Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret
Limited Sirketi", а
фірмою-контрактоутримувачем "VORNE PENCERE
KAPISISTE-MLERI PAZARLAMA DIS TICARETLTD.STI."
спростовується наданим до митного
оформлення з іншими документами листом
"Ileri Kalipcilik Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret Limited Sirketi"
№01/13 від 25.01.2013. Даним листом "Ileri Kalipcilik
Makina Electrik Sanayi Ve Ticaret Limited Sirketi" інформує,
що "VORNE PENCERE KAPISISTEMLERI PAZAR-LAMA DIS TICARETLTD.STI." є
безпосередньо її торговим домом.

Визначення відповідачем вартості
оцінюваного товару порівняно з
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що є вищою за контрактну ціну
оцінюваних товарів, то сама по собі
різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів, як вірно
зазначено судом, не свідчить про
наявність порушень з боку декларанта і
не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості товарів,
адже законодавство таких підстав прямо
не встановлює, тому не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

Отже, твердження митного органу про
неможливість підтвердження митної
вартості товарів є безпідставними і
повністю спростовуються наданими до
митного оформлення документами та
поясненнями позивача.

Неподання декларантом додаткових
документів в даному випадку не впливає
на правильність визначення
декларантом митної вартості товарів за
першим методом, що підтверджується
наданими до митного оформлення
основними документами.

При цьому, неподання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості. Аналогічна правова
позиція викладена в постанові
Верховного Суду України у справі 21-262а12.

Згідно ч.1 ст.. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем в повній мірі доведено
достовірність і повнота заявленої до
митного оформлення митної вартості
товарів за першим методом (за ціною
угоди), в той же час, позиція
відповідача щодо наявності у поданих
до митного оформлення документах
розбіжностей, які впливають на
кількісні та вартісні показники
оцінюваного товару та неможливість
митного органу у зв'язку з цим
здійснити митне оформлення товарів за
першим методом згідно заявленої
позивачем митної вартості товарів
останнім не доведено та спростовується
наявними у справі доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
неправомірність рішення Київської
регіональної митниці №100270000/2013/300557/2
від 16.05.2013, тому вимога про визнання
його протиправним і скасування є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 24 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Дочірнього підприємства "Артек" до
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №100270000/2013/300557/2
від 16.05.2013 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 жовтня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 29
квітня 2014 року

.

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.