Справа № 165/1650/13-а 2а/165/37/13
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа № 876/10154/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нововолинську у Волинській області
на постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 02 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Нововолинську у Волинській області про
визнання протиправним і скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії і
повернення коштів,

встановив:

У травні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача УПФУ в м.
Нововолинську, в якому, з урахуванням
уточненого позову, просив : - визнати
протиправним і скасувати прийняте
відповідачем Рішення № 474 від 03.05.2013
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску; - зобов'язати
відповідача припинити нараховування
єдиного соціального внеску позивачу як
особі, що перебуває на пенсії за віком і
пенсійний вік для якої було зменшено,
будучи фізичною особою-підприємцем,
який обрав спрощену систему
оподаткування; - зобов'язати
відповідача повернути позивачу
незаконно стягнуті кошти по сплаті
боргу за несплату єдиного соціального
внеску в сумі 4409,25 грн., в тому числі
сплачену комісію 44,09 грн.; - зобов'язати
відповідача повернути позивачу
незаконно стягнуті кошти по сплаті
єдиного соціального внеску за перший
квартал 2013 р. в сумі 1194,03 грн., в тому
числі сплачену комісію в сумі 11,94 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що відповідно до ч. 4
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску за загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» він
має право на звільнення від сплати
єдиного внеску, оскільки перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
отримує пенсію за віком. Тому
відповідач безпідставно стягнув з
позивача кошти по сплаті єдиного
соціального внеску в розмірі 4409,25 грн.
за 2012 рік і 1194,03 грн. за перший квартал
2013 року. Крім цього, оскарженим
рішенням № 474 від 03.05.2013 р. до позивача
незаконно застосовано штрафні санкцій
та нараховано пені за несвоєчасну
сплату єдиного внеску.

Відповідач в суді першої інстанції
позовних вимог не визнав, подав
заперечення, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 02.07.2013 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення заступника
начальника УПФ України в м.
Нововолинську Волинської області
Радиховської Світлани Степанівни № 474
від 03.05.2013 р. про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасну сплату єдиного внеску
відносно ОСОБА_1. Зобов'язано УПФ
України в м. Нововолинську Волинської
області утриматись від нарахування
єдиного соціального внеску фізичній
особі-підприємцю, який обрав спрощену
систему оподаткування ОСОБА_1, як особі,
яка перебуває на пенсії за віком і
пенсійний вік для якої було зменшено.
Стягнено з УПФ України в м.
Нововолинську Волинської області на
користь ОСОБА_1 4409,25 грн. незаконно
отриманих коштів по сплаті боргу за
несплату єдиного соціального внеску, в
тому числі 44,09 грн. сплаченої комісії та
1194,03 грн. незаконно стягнутих коштів по
сплаті єдиного соціального внеску за
перший квартал 2013 р. в тому числі 11,94
грн. сплаченої комісії, всього 5603,28 грн..

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції від 02.07.2013 року
відповідач оскаржив її в апеляційному
порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що право на
звільнення від сплати єдиного внеску
за себе підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони
отримують пенсію за віком на пільгових
умовах, набудуть при досягненні віку,
визначеного ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Зазначає апелянт, що
протягом 2012 року позивач був платником
єдиного податку, також ним добровільно
визначено зобов'язання зі сплати
єдиного внеску у звіті про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2012 рік, який він подав до
відповідача 11.02.2013 року на суму 4572,42
грн.. Добровільно сплачена сума єдиного
внеску на 21.01.2013 року була сплачена
частково - 163,17 грн., а сума 4409,25 грн. з
22.01.2013 року являється недоїмкою.
Оскільки, вказана сума недоїмки
надійшла на рахунок відповідача 13.02.2013
року, тому рішенням № 474 від 20.03.2013 р. до
позивача була застосована фінансова
санкція та пеня за несвоєчасну сплату
єдиного внеску. За наслідками розгляду
скарги позивача на рішення № 474 від
20.03.2013 р. УПФ України у Волинській
області вказане рішення скасовано та
зобов'язано відповідача винести нове
рішення. Таким чином, відповідач
направив позивачу нове рішення від
03.05.2013 року № 474.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду від 02.07.2013 р. та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
таку апеляційну скаргу слід задоволити
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
пенсіонером та отримує пенсію за віком
на пільгових умовах по Списку № 1
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(а.с. 6, 14, 15).

Також встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець із застосуванням
спрощеної системи оподаткування (а. с.
7).

Рішенням відповідача № 474 від 03.05.2013 р.
до позивача застосовано штраф у
розмірі 440,93 грн. та нараховано пеню у
розмірі 101,41 грн. за період з 21.01.2013 р. до
13.02.2013 р., за несвоєчасну сплату єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 13).

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції про те, що оскільки позивач
обрав спрощену систему оподаткування
та отримує пенсію за віком, тому має
передбачене ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

Так, з 01 січня 2011 року набрав чинності
Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на державне соціальне
страхування», в преамбулі якого
зазначено, що ним визначено правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 вказаного
Закону, платником єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування.

Частиною 4 статті 4 цього Закону
визначено, що особи, зазначені у пункті
4 частини 1 цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, частиною 4 статті 4
вказаного Закону передбачено, що
однією з умов звільнення осіб від
сплати за себе єдиного внеску є
перебування особи пенсіонером по віку.

Судом першої інстанції вірно
враховано, що під пенсіонерами за
віком, у розумінні вказаної вище
правової норми, є всі особи, яким
призначено пенсію у зв'язку з
досягненням віку і незалежно від
законів, якими таке право на пенсію за
віком встановлено. Вказана вище
правова норма не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком на пільгових умовах
призначено на підставі ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Тому, суд прийшов до вірного висновку,
що за відсутності договору із
Пенсійним фондом про добровільну
участь позивача в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивач
звільнений від сплати єдиного внеску,
оскільки обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, а отже безпідставно сплачені
позивачем грошові кошти в сумі 4409,25 грн.
і 1194,03 грн. по сплаті єдиного
соціального внеску підлягають
поверненню в користь позивача.

При цьому, суд першої інстанції також
вірно зазначив, що оскаржене позивачем
рішення відповідача № 474 від 03.05.2013 року
про застосуванню штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
єдиного внеску є незаконним та
підлягає скасуванню.

Однак, суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
на користь позивача 44,09 грн. та 11,94 грн.
сплаченої комісії, оскільки ці суми
коштів не входять до сплачених
позивачем грошових сум по оплаті
єдиного внеску, а являються
додатковими витратами позивача по
оплаті за послуги банку за здійснення
розрахункових операцій, згідно
квитанцій від 12.02.2013 року та від 13.03.2013
року (а.с. 9).

У зв'язку із цим, відсутні підстави для
стягнення з відповідача в користь
позивача вказаних коштів 44,09 грн. та 11,94
грн..

Крім цього, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставною і такою, що не
підлягає до задоволення позовну вимогу
про зобов'язання відповідача припинити
нараховування позивачу єдиного
соціального внеску на майбутнє,
оскільки відсутні докази для висновків
про те, що у майбутньому, після набрання
законної сили судовим рішенням по
даній адміністративній справі,
відповідач буде вчиняти порушення прав
позивача у правовідносинах у галузі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що постанову
суду першої інстанції від 02.07.2013 року
слід скасувати частково, а саме, в
частині задоволення позовних вимог про
зобов'язання відповідача утриматись
від нарахування позивачу єдиного
соціального внеску та про стягнення з
відповідача на користь позивача 44,09
грн. та 11,94 грн. комісійних витрат, і в
цій частині ухвалити нове судове
рішення про відмову у задоволенні
вказаних позовних вимог.

У решта частині постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін,
оскільки в решта частині постанова
суду від 02.07.2013 року винесена з
правильністю висновків суду
обставинам справи, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Нововолинську у Волинській області -
задоволити частково.

Постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 02 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Нововолинську у Волинській області про
визнання протиправним і скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії і
повернення коштів - скасувати частково,
а саме, в частині задоволення позовних
вимог про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Нововолинську у Волинській області
утриматись від нарахування єдиного
соціального внеску, та про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нововолинську у Волинській області
44,09 грн. та 11,94 грн. сплаченої комісії, - і
в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Нововолинську у Волинській
області про зобов'язання утриматись
від нарахування єдиного соціального
внеску та про стягнення 44,09 грн. та 11,94
грн. сплаченої комісії.

У решта частині постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 02 липня 2013 року -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк