Справа № 0551/12601/2012
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Попова В. О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року справа №0551/12601/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 10
лютого 2014 року в адміністративній
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області до
Цетрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції про
визнання неправомірною та скасування
вимоги державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, УПФУ в Центрально-Міському
районі м. Горлівки Донецької області,
звернувся до суду з даним позовом, в
якому просив визнати неправомірною та
скасувати вимогу державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Яценко О.Ф.
№ 14216/0537 від 09.11.2012 р. щодо зобов'язання
негайно сплатити ОСОБА_3 повну місячну
пенсію з урахуванням проведеного
перерахунку, як таку, що спонукає
управління Пенсійного фонуд України до
вчинення дій з нецільового
використання бюджетних коштів.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду та ухвалити нове рішення, яким
визнати вимогу № 14216/0537 від 09.11.2012 р.
такою, що не підлягає виконанню в
частині зобов'язяння управління ПФУ
здійснити виплату донарахованої суми.
На обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судове рішення виконано в
межах повноважень, покладених на
управління ПФУ.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, при цьому,
позивач просив розглянути справу у
відсутність його представника, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України,
справу розглянуто у письмовому
провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до наступного.

Так, судом установлено і вбачається з
матеріалів справи, що на виконання
рішення Центрально-Міського районного
суду міста Горлівки № 2а-13644/08
управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області здійснений
перерахунок пенсії ОСОБА_3

09.11.2012 року державним виконавцем
Центрально-Міського відділу ДВС
Горлівського міського управління
юстиції винесено вимогу, якою
зобов»язано УПФУ негайно сплатити
стягувану місячну пенсію з урахуванням
проведеного перерахунку.

Вказана вимога ДВС є предметом даного
позову, оскільки позивач вважає її
неправомірною, оскільки фактично
зобов»язує УПФУ порушувати норми
Бюджетного кодексу України, яким
встановлено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення, в
той час, як для проведення виплат
пенсіонерам даної категорії в
розмірах, визначених рішеннями суду,
кошти в державному бюджеті на 2012 рік не
передбачені.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що,
відповідно до ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Проте, колегія суддів приходить до
іншого висновку.

Так, відповідно до ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон №606), державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Якщо
рішення підлягає негайному виконанню
строк, встановлений частиною другою
цієї статті, не надається. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Тобто, процесуальним документом, який
складається державним виконавцем
після отримання виконавчого документа
має бути постанова про відкриття
виконавчого провадження, а не вимога.

При винесенні спірної вимоги,
державний виконавець посилається на
статті 5,11,75,90 Закону №606.

Разом з тим, наведені норми Закону №606
не передбачають винесення вимоги у
спірному питанні як окремого
процесуального документа.

Так, статтею 11 Закону визначені
обов'язки і права державних виконавців,
відповідно до якої державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

2.Державний виконавець:

здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання;

заявляє в установленому порядку про
самовідвід за наявності обставин,
передбачених цим Законом;

роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

3. Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право:

1) проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати
приміщення, у тому числі комунальної
власності, для тимчасового зберігання
вилученого майна, а також транспортні
засоби стягувача або боржника для
перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ,
про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за
наявності вмотивованого рішення суду
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження;

17) з метою профілактичного впливу
повідомляти органам державної влади,
громадським об'єднанням, трудовим
колективам і громадськості за місцем
проживання або роботи особи про факти
порушення нею вимог законодавства про
виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Стаття 75 Закону визначає загальні
умови виконання рішень, за якими
боржник зобов'язаний особисто вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення,а саме: після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

3. У разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

4. Державний виконавець під час
виконання рішення про заборону вчиняти
певні дії або про утримання від
вчинення певних дій доводить до відома
боржника резолютивну частину такого
рішення, про що складає відповідний
акт. Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Статтею 90 Закону №606 передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог державного виконавця та
порушення вимог цього Закону, а саме: за
порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку. За
наявності ознак кримінального
правопорушення в діях особи, яка умисно
перешкоджає виконанню рішення чи іншим
чином порушує вимоги закону про
виконавче провадження, державний
виконавець складає акт про порушення і
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення особи до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З аналізу наведених норм не вбачається
складення державним виконавцем вимоги
як окремого процесуального документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач,
як суб»єкт владних повноважень, не
довів суду правомірність своїх дій,
тому висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, що,
відповідно до п.3 ст.202 КАС України, є
підставою для скасування судового
рішення з ухваленням новогорішення про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області - задовольнити
частково.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 10 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 0551/12601/2012 -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області до
Цетрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції про
визнання неправомірною та скасування
вимоги державного виконавця -
задовольнити частково.

Скасувати вимогу державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Яценко О.Ф.
№ 14216/0537 від 09.11.2012 р.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко