Справа № 808/1943/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Справа № 808/1943/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до Державного реєстратора Запорізької
міської ради Сергеєвої Тетяни Іванівни

до Державного реєстратора Вконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області Колісниченко Тетяни
Павлівни

третя особа приватне підприємство
«Фаро»

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому
просив суд зобов'язати відповідача 1
направити реєстраційну справу ПП
«Фаро» на адресу відповідача 2. Крім
того, позивач також просить суд
зобов'язати відповідача 2 скасувати
реєстрацію змін до установчих
документів ПП «Фаро» стосовно зміни
місцезнаходження юридичної особи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
про розгляд справи за його відсутності
до суду не надходило.

Відповідач 1 в судове засідання не
з'явився, надав суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності.
Кірі того від відповідача 1 надійшли
заперечення на позов, в яких вона
просила суд відмовити позивачеві у
задоволені позовних вимог в повному
обсязі, з підстав викладених у
запереченнях на позов.

Представник відповідача 2 в судове
засідання також не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду справи
був повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
про розгляд справи за його відсутності
до суду не надходило.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
про розгляд справи за його відсутності
до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

На підставі вищевказаної норми,
фіксування судового процесу не
відбувалось.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується
принципами верховенства права,
законності, рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, змагальності сторін,
диспозитивності та офіційного
з'ясування всіх обставин, гласності і
відкритості адміністративного
процесу.

ПП «Фаро», пройшло процедуру державної
реєстрації, а відтак набуло правового
статусу суб'єкта господарювання в
розумінні ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 15.05.2003
№755-IV, згідно з яким державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - це засвідчення
факту створення або припинення
юридичної особи, засвідчення факту
набуття або позбавлення статусу
підприємця фізичною особою, а також
вчинення інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців ПП «Фаро» змінено
місцезнаходження про що до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців внесено
запис.

При здійснені перевірки фактичного
місця знаходження ПП «Фаро»
встановлено, що за юридичною адресою
товариство не знаходиться, про що було
складено відповідний акт.

Не погоджуючись із проведеною
державною реєстрацією змін до
відомостей про юридичну особу щодо
зміни місцезнаходження, позивач
звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що ПП «Фаро» був
зобов'язаний звернутись до
контролюючого органу із заявою про
взяття його на облік.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
допустимі та належні докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Спеціальним нормативно-правовим актом,
що регулює відносини, які виникають у
сфері державної реєстрації юридичних
осіб, а також фізичних осіб -
підприємців, є Закон України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003
№775-IV (далі іменується - Закон України
№775-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
№775-IV зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові (далі -
імені) або місця проживання фізичної
особи - підприємця підлягають
обов'язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 6 Закону України №775-IV
передбачений перелік повноважень
державного реєстратора, якій є
вичерпним. Серед вказаних повноважень,
зокрема, право проводити державну
реєстрацію змін до установчих
документів юридичних осіб та державну
реєстрацію зміни імені або місця
проживання фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 8 Закону України №775-IV,
документи, які відповідно до вимог
цього Закону подаються (надсилаються
рекомендованим листом) державному
реєстратору, повинні бути викладені
державною мовою, реєстраційна картка
заповнюється машинодруком або від руки
друкованими літерами. Якщо документи
надсилаються державному реєстратору
рекомендованим листом, підпис заявника
на реєстраційній картці (заяві,
повідомленні) повинен бути нотаріально
посвідчений. Установчі документи
(установчий акт, статут або
засновницький договір, положення)
юридичної особи повинні містити
відомості, передбачені законом.
Відповідальність за відповідність
установчих документів законодавству
несуть засновники (учасники) юридичної
особи. Установчі документи юридичної
особи, а також зміни до них,
викладаються письмово, прошиваються,
пронумеровуються та підписуються
засновниками (учасниками) або
уповноваженими особами, якщо законом
не встановлено інший порядок їх
затвердження. Справжність підписів
засновників (учасників) або
уповноважених осіб на установчих
документах повинні бути нотаріально
засвідчені, а засновницькі договори -
нотаріально посвідчені. У випадках, які
передбачені законом, установчі
документи повинні бути погоджені з
відповідними органами державної
влади. Внесення змін до установчих
документів юридичної особи
оформляється окремим додатком або
викладенням установчих документів у
новій редакції. На титульній сторінці
додатка до установчих документів
юридичної особи робиться відмітка про
те, що зазначені документи є
невід'ємною частиною відповідних
установчих документів.

На підставі поданих ПП «Фаро»
документів державним реєстратором
вчинений запис про взяття на облік, що
свідчить про наявність всіх необхідних
документів для проведення такої
реєстраційної дії, оскільки позивачем
не надано до суду доказів наявності
письмової відмови реєстратора від
проведення реєстраційної дії чи
підтвердження тієї обставини, що
підтверджує звернення підприємства до
суду чи вищестоящого органу зі скаргою
на дії державного реєстратора при
такій відмові.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
№775-IV, державний реєстратор за
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для
проведення державної реєстрації
юридичної особи, без розгляду
зобов'язаний перевірити ці документи
на відсутність підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи, які передбачені
частиною першою статті 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону України №775-IV
передбачений вичерпний перелік
підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації юридичної особи,
серед яких, зокрема: невідповідність
відомостей, які вказані в
реєстраційній картці на проведення
державної реєстрації юридичної особи,
відомостям, які зазначені в документах,
що подані для проведення державної
реєстрації юридичної особи;
невідповідність установчих документів
вимогам ч. 8 цього Закону.

Суд зазначає, що позивачем не надано
суду доказів наявності підстав для
відмови державного реєстратора у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи відповідно до ст. 27
Закону України №775-IV, а відтак суд
приходить до висновку, що всі
передбачені чинним законодавством
документи державному реєстратору були
надані в повному обсязі та відповідали
вимогам, що ставляться до них Законом.

Також, суд звертає увагу, що державний
реєстратор не встановлює прав і
обов'язків для суб'єктів
господарювання і не проводить
реєстраційні дії від власного імені.
Права і обов'язки сторони набувають на
підставі рішення власника, а
реєстраційні дії проводяться
державним реєстратором тільки після
прийняття відповідного рішення
власника і доданих до нього
правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 67.2 ст. 67 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби в установленому
законом порядку мають право звертатись
до суду про винесення судового рішення
щодо скасування державної реєстрації
змін до установчих документів.

Так, згідно зі ст. 31 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", у разі
постановлення судового рішення щодо
скасування рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу про
внесення змін до установчих документів
юридичної особи або про визнання
повністю або частково недійсними змін
до установчих документів юридичної
особи суд у день набрання законної сили
судовим рішенням надсилає його
державному реєстратору для внесення
запису про судове рішення щодо
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного
кодексу України юридична особа
приватного права створюється на
підставі установчих документів
відповідно до ст. 87 цього Кодексу.

З аналізу норм Цивільного кодексу
України вбачається, що положення ст. 87
ЦК України, які визначають порядок
складання і затвердження установчих
документів та положення ст. 88 ЦК
України, що встановлюють вимоги до
змісту установчих документів, не
передбачають внесення до статуту
суб'єкта господарювання відомостей про
місцезнаходження цього суб'єкта.

Приписи ст. 57 Господарського кодексу
України також не містять вимог про
включення до змісту установчих
документів, якими в розумінні
наведеної норми права є рішення про
утворення або засновницький договір, а
у випадках, передбачених законом,
статут (положення) суб'єкта
господарювання, відомостей про
місцезнаходження цього суб'єкта.

За змістом статті 45 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно визначити свою
податкову адресу. При цьому згідно з
пунктом 45.2 статті 45 Податкового
кодексу України податковою адресою
юридичної особи є місцезнаходження
такої юридичної особи, відомості про що
містяться в Єдиному державному
реєстрі. Отже, обрання податкової
адреси і, відповідно, місцезнаходження,
здійснюється платником податків
самостійно, без узгодження із
податковим органом.

В свою чергу, відповідно до пункту 64.1
статті 64 Податкового кодексу України
взяття на облік за основним місцем
обліку юридичних осіб та їх
відокремлених підрозділів як
платників податків та зборів в органах
державної податкової служби
здійснюється на підставі відомостей з
реєстраційної картки, наданих
державним реєстратором згідно із
Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання зазначених відомостей
органами державної податкової служби.

Виходячи з викладеного, зміна
місцезнаходження юридичної особи не
позбавляє можливості здійснення
належного контролю та обліку такої
особи органами державної податкової
служби в порядку, передбаченому чинним
законодавством. Натомість податкові
органи використовують для цілей
податкового обліку дані Єдиного
державного реєстру, отримані від
державних реєстраторів.

За таких обставин, державна реєстрація
змін до установчих документів,
пов'язаних із зміною місцезнаходження
юридичної особи не створює перешкод
для здійснення своїх контрольних
повноважень органами державної
податкової служби, і зокрема, не
перешкоджає податковому обліку
платників податку.

Суд зазначає, що зміна
місцезнаходження відповідача не
пов'язана із внесенням змін до
установчих документів товариства.

Відтак, позивачем не доведено того, що
зміна місцезнаходження ПП «Фаро» була
зумовлена виключно цілями, не
пов'язаними із господарською
діяльністю, а лише з наміром платника
податків не виконувати належним чином
свої податкові обов'язки, не доведено
спрямованості дій платника податків
щодо зміни місцезнаходження на
ухилення від виконання податкових
обов'язків.

Відтак, суд приходить до висновку про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
2, 7-12, 17, 94, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.Сіпака