Справа № 2-а-2646/11/0227
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2646/11/0227

Головуючий у 1-й інстанції: Шемета Т.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

30 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області на постанову
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 25 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Хмільнику та Хмільницькому
районі Вінницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

до Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_2
з позовом про визнання дій управління
Пенсійного фонду України в місті
Хмільнику Вінницької області
неправомірними щодо відмови у
перерахунку пенсії за показниками
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2009 рік, зобов'язання
провести перерахунок з врахуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2009 рік з 09 січня 2010
року, зобов'язання виплатити
перераховану пенсію з 09 січня 2011 року з
урахуванням проведених виплат пенсії.

25 липня 2011 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області
позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином. Від відповідача надійшла заява
вх. № 9572/14 про розгляд справи без
участі його представника .

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції,
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Хмільнику Вінницької області, де
отримує державну пенсію, та продовжує
працювати.

Позивачка звернулась до управління
Пенсійного фонду України у м. Хмільнику
Вінницької області з заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням по
стажу і заробітку, набутого після
попереднього перерахунку пенсії.

На своє звернення позивачка отримала
лист-відповідь від 11 липня 2011 року
№1143/Ш-Ю, у якому зазначено, що в
результаті перерахунку страховий стаж
ОСОБА_2 склав 27 років 5 місяців 27 днів,
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати для обчислення пенсії становить
0, 92406. При перерахунку пенсії було
використано показник середньої
заробітної плати по галузях народного
господарства України за 2007 рік.

Суд І інстанції, задовольняючи позов
виходив з того, що відповідач,
застосовуючи при перерахунку пенсії
позивачці показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2007 рік, а не за
попередній - 2009 рік, діяв неправомірно.

Колегія суду не погоджується з даним
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Як вбачається з позовних вимог,
предметом спору є визнання
протиправними дій відповідача при
перерахунку пенсії працюючому
пенсіонеру, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії відповідно до
статті 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Перерахунок пенсій працюючим
пенсіонерам у зв'язку із збільшенням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, та страхового стажу
регулюється пунктом 4 статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV (з наступними
змінами та доповненнями) (далі по
тексту - Закон № 1058), який передбачає, що
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом 10 "б" пункту 35 Розділу 2
Закону України від 28 грудня 2007 року №
107-6 і визнання їх такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону. Тобто, правила частини
першої статті 40 цього Закону при
перерахунку пенсії застосовуються з
метою визначення періоду страхового
стажу, за який може бути обчислена
заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї
ж статті передбачає формулу для
обчислення, а не перерахунку пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Таким чином, у частині 4 статті 42 Закону
№ 1058-IV зазначено, що при перерахунку
пенсії застосовується заробітна плата
(дохід) пенсіонера, яку він отримував до
призначення пенсії, або яку він
отримував за період роботи, який є
періодом страхового стажу.

Отже, аналізуючи частину 4 статті 42
Закону № 1058-IV, слід зробити висновок, що
зазначена норма не встановлює
обмеження можливості працюючого
пенсіонера скористатись правом на
перерахунок пенсії в будь-який час
після її призначення, однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього. При цьому під час
перерахунку пенсії враховується та
величина середньої заробітної плати
(доходу), яка використовувалася під час
призначення пенсії, тобто це - середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії
(абзац 4 частини 2 статті 40 Закону №
1058-IV).

Частина 1 статті 40 вказаного Закону
передбачає, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року незалежно від перерв та за весь
період страхового стажу, починаючи з 1
липня 2000 року.

Колегія суддів зазначає, що правове
розуміння понять «середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України» та
«показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії» є різними
правовими категоріями.

Як вбачається з матеріалів справи,
призначення позивачу пенсії за віком
вже відбулося.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії, а не про
її призначення, в зв'язку з чим
відповідач обґрунтовано не врахував
при перерахунку пенсії показник (Зс), що
наведений у формулі визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсій.

Виходячи з наведеного, середня
заробітна плата працівників, зайнятих
в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є величиною постійною
незмінною при перерахунку пенсії на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Тобто, під час перерахунку
пенсії величина середньої заробітної
плати (доходи) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

Разом з тим, при перерахунку пенсії не
підлягає врахуванню показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
призначення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії, у
зв'язку з визнанням даних змін до
Закону неконституційними, оскільки
приписами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в чинній з 22 травня 2008
року редакції застосування такого
показника при перерахунку пенсії не
передбачено.

При цьому відповідно до п.п. 3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" у разі коли застрахована
особа після призначення пенсії
відповідно до Закону продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині 1 статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Однак, враховуючи пріоритетність
законів на підзаконними актами,
колегія суддів вважає, що зазначена
норма, яка має нижчу юридичну силу, не
підлягає застосуванню, оскільки
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії, не
передбачений, а тому не підлягає
врахуванню при перерахунку пенсії.

Підсумовуючи вищевикладене, судова
колегія, приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
доказам по справі, неправильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку з чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області задовольнити повністю .

Постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 25 липня 2011 року - скасувати
.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України та підлягає
касаційному оскарженню.

Постанова суду складена в повному
обсязі "06" травня 2014 р. .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.