Справа № 2а-5897/12/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-5897/12/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
про визнання протиправною та
скасування постанови, -
4 липня 2012 року на розгляд Львівського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Волинській області про визнання
протиправними та скасування постанов
№ 088 від 07.05.2012 року про накладення
стягнень та № 105 від 07.05.2012 року у справі
про адміністративне правопорушення.
З урахуванням заяви про зміну предмета
позову від 03.03.2014 року (вх. № 7416) позивач
просить визнати протиправною та
скасувати постанову про накладення
стягнень № 088 від 07.05.2012 року.
Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що постанова про
накладення стягнень № 088 від 07.05.2012 року
є незаконною, оскільки передбачена
Законом України «Про захист прав
споживачів» інформація про продукцію
була доведена позивачем до відома
споживачам у супровідній документації,
що додається до продукції, на
етикетках, за допомогою маркування, а
також в усній формі працівниками
позивача. Стверджує про наявність
сертифікатів, які підтверджують
належну якість продукції. Вважає
оскаржувану постанову про накладення
стягнень протиправною та просить її
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві, просив
адміністративний позов задовольнити у
Відповідач не забезпечив участі
повноважного представника у судове
засідання, хоча про дату, час та місце
проведення судового розгляду був
належним чином повідомлений;
заперечення проти позову не подав.
Суд, враховуючи неявку відповідача без
поважних причин, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
проведення судового засідання, вважає
за можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
докази, які мають значення для справи в
їх сукупності, суд встановив наступні
факти та правовідносини.
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець Виконавчим
комітетом Львівської міської ради
22.02.2007 року, що підтверджено копією
Свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця Серія
10.04.2012 року посадовими особами
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області на
підставі наказу № 090-к/000099 від 05.04.2012
року та направлення № 000099 від 05.04.2012
року проведено перевірку дотримання
законодавства про захист прав
особою-підприємцем ОСОБА_2, про що
складено Акт № 000099 від 10.04.2012 року.
Перевіркою встановлено порушення
вимог законодавства про захист прав
споживачів, а саме: фізична
особа-підприємець у магазині
«Технолюкс» не надає споживачам
необхідну та своєчасну інформацію на
етикетці у доступній наочній формі про
найменування підприємства-виробника
електропобутових та телерадіотоварів,
його місцезнаходження, дату випуску;
санітарно-епідеміологічні експертні
висновки (гігієнічні висновки);
відсутні документи, які підтверджують
якість товару; в документах на товари
відсутні реєстраційні номери
сертифікатів відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності;
гарантійні талони не відповідають
нормам чинного законодавства. Вказаний
акт без заперечень та зауважень
підписано старшим продавцем
07.05.2012 року відповідачем винесено
постанову про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», якою на
підставі Акта № 000099 від 10.04.2012 року за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію та реалізацію продукції,
що не відповідає вимогам нормативної
документації до позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано
рішення направлено позивачу 07.05.2012 року
листом № 397-1/12.

Приймаючи рішення, суд виходив з
наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, добросовісно.

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону
держава забезпечує споживачам захист
їх прав, надає можливість вільного
вибору продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Згідно з п. п. 2, 7 ст. 23 цього ж Закону у
разі порушення законодавства про
захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за:
виготовлення або реалізацію продукції,
що не відповідає вимогам нормативних
документів, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків вартості виготовленої або
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію - у розмірі
тридцяти відсотків вартості одержаної
для реалізації партії товару,
виконаної роботи, наданої послуги, але
не менше п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а у разі,
коли відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 26 цього ж Закону
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів;
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів. Порядок
проведення таких перевірок
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів;
накладати на винних осіб у випадках,
передбачених законодавством,
адміністративні стягнення; накладати
на суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Результати перевірок суб'єктів
господарювання службовими особами
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальних органів оформлюються
відповідними актами.

Суд вважає необґрунтованим твердження
позивача про те, що передбачена Законом
України «Про захист прав споживачів»
інформація про продукцію була доведена
ним до відома споживачам у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетках, за допомогою
маркування, а також в усній формі
працівниками позивача, а також про
наявність сертифікатів, які
підтверджують належну якість
продукції. Судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, а
саме копією Акта перевірки № 000099 від
10.04.2012 року, що позивачем здійснювалась
реалізація продукції, що не відповідає
вимогам нормативної документації за
відсутності необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію. Вказане підтверджується
також записом у акті перевірки про
відсутність заперечень та зауважень
щодо перевірки з боку посадових осіб
позивача.

Суд не бере до уваги долучені позивачем
до матеріалів справи копії
сертифікатів відповідності,
інструкцій до електропобутових та
телерадіотоварів та гарантійних
талонів, оскільки позивачем не надано
жодного доказу наявності таких
документів під час проведення
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів.

Покликання позивача про можливість
надавати усю необхідну інформацію
споживачам усно суд оцінює критично,
оскільки відповідно до ст. 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»
інформація доводиться у супровідній
документації, на етикетці, у маркуванні
або іншим способом у доступній наочній
формі, проте таких доказів суду не
надано.

Суд, дослідивши подані сторонами
докази, дійшов висновку, що
відповідачем дотримано вимог Закону
України «Захист прав споживачів» під
час винесення постанови про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» № 088 від 07.05.2012 року, дії
посадових осіб відповідача щодо
винесення такої постанови є
правомірними та такими, що
відповідають вимогам Закону України
«Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
виконавчої влади. З урахуванням вимог
ст. ст. 11, 71 КАС України факт порушення
своїх прав повинен доводити позивач.

Таким чином, позивач не надав доказів
неправомірності постанови про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» № 088 від 07.05.2012 року. За
таких обставин Суд вважає, що
адміністративний позов є
необґрунтованими, а у його задоволенні
слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові,
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС
України.

Повний текст постанови складено та
підписано 12 травня 2014 року.

Суддя
Качур Р.П.