Справа № К/9991/20925/12-С
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/20925/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м.Києва Державної податкової
служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 06
вересня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року

у справі №2а-11245/11/2670

за позовом фізичної особи ОСОБА_1
(надалі - ФО ОСОБА_1)

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м.Києва (надалі -
ДПІ у Солом'янському районі м.Києва)

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У серпні 2011 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом, в якому поставлено
питання про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва №/0
від 06 квітня 2011 року, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем орендна плата
за землю з фізичних осіб у розмірі
7432,32грн. за період 2008 - 2010 років.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 06
вересня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва №/0
від 06 квітня 2011 року в частині
визначення податкового зобов'язання у
розмірі 2204,15грн. за 2008 рік. В решті позов
залишено без задоволення.

Не погодившись з висновками судів
попередніх інстанцій, відповідач
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування судами норм
матеріального права, ставить питання
про скасування постанови суду першої
інстанції, ухвали суду апеляційної
інстанції та прийняття у справі нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегії суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, за заявою ФО ОСОБА_1 від 24
березня 2011 року про проведення
перерахунку орендної плати за земельну
ділянку площею 85м.кв., податковим
органом було проведено документальну
невиїзну перевірку з питань
правильності обчислення і
своєчасності сплати земельного
податку за період з 01 січня 2008 року по 31
грудня 2010 року.

За результатами перевірки складено акт
№3235/17-3- від 29 березня 2011 року, у
висновках якого зазначені порушення
позивачем вимог п.1 ст.274 та п.1 ст.276
Податкового Кодексу України, внаслідок
чого відповідачем донараховано ФО
ОСОБА_1 податкове зобов'язання за 2008
ріку розмірі 2313,45грн., за 2009 рік у
розмірі 2665,10грн., за 2010 рік у розмірі
2822,34грн.

На підставі вказаного акту перевірки
та за наслідками адміністративного
оскарження відповідачем прийняте
спірне податкове повідомлення-рішення
на суму 7432,32грн. щодо порушення ст.5 та
ст.13 Закону України «Про плату за
землю».

Позивачкою не оскаржується
правомірність проведення перевірки, а
лише оспорюється застосування
податковим органом коефіцієнтів як
таких, та не оскаржує їх розміри та
проведені із їх застосуванням
розрахунки, як власне арифметичні
розрахунки.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодилась колегія суддів апеляційної
інстанції, цілком правильно та
обґрунтовано виходив з наступного.

Так, судами попередніх інстанцій на
підставі наявних матеріалів справи
встановлено, що згідно договору №17-2144
від 14 квітня 2005 року ФО ОСОБА_1 надана
земельна ділянка 85 кв.м. в
довгострокову оренду Київською
міською радою.

Даний договір нотаріально посвідчений
та 29 липня 2005 року зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) в книзі
записів державної реєстрації
договорів за №72600304.

За змістом договору, нормативна
грошова оцінка, згідно з витягом з
технічної документації №Ф1-01920/2005 від 28
січня 2005 року, складає 52687,47грн.

Судами попередніх інстанцій вірно
зазначено, що застосування податковим
органом коефіцієнтів, щодо
застосування яких заперечує позивач
при проведенні розрахунків за 2009 - 2010
роки, відповідає вимогам законодавства
та вищевказаному договору оренди.

В силу приписів п.8 ч.1 ст.14 Закону
України «Про систему оподаткування»
плата за землю - це земельний податок, а
також орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності, відносяться до
загальнодержавних податків і зборів -
обов'язкові платежі.

В даному випадку, у період 2008 - 2010 років
правовідносини, пов'язані з орендою
землі, сплати орендної плати за землі
комунальної власності, регулювались,
зокрема, Законом України «Про плату за
землю» та Законом України «Про оренду
землі».

Положенням ст.18 Закону України «Про
плату за землю» визначалось, що
платники, яких своєчасно не було
залучено до сплати земельного податку,
сплачують податок не більш як за два
попередні роки. Перегляд неправильно
нарахованого податку, стягнення або
повернення його платнику допускаються
не більш як за два попередні роки.

Дана правова норма була діючою до
набрання чинності Податковим кодексом
України, тобто до 01 січня 2011 року.

Отже, судами першої та апеляційної
інстанцій правомірно вказано, що
положення Податкового кодексу
України, стосовно строків давності,
застосовуються до правовідносин, які
виникли після набрання чинності цим
кодексом і не може поширюватися на
правовідносини, які виникли і
закінчилися до набрання чинності цим
законом або іншим нормативно-правовим
актом.

Оскільки ДПІ у Солом'янському районі
м.Києва не скористалась своїм правом до
кінця 2010 року щодо перерахунку
орендної плати за 2008 рік з урахуванням
вищенаведених коефіцієнтів, то вона не
мала правових підстав донараховувати
орендну плату за 2008 рік у розмірі
2204,15грн.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
частково задоволення позову та
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва №/0
від 06 квітня 2011 року в частині
визначення податкового зобов'язання у
розмірі 2204,15грн. за 2008 рік.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

Отже, судами першої та апеляційної
інстанцій, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
м.Києва Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 06 вересня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В.Вербицька

___________________ О.В.Муравйов