Справа № 872/12500/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа № 808/6095/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Вільнянський
маслозавод" на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року у справі за поданням
Вільнянської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби до
Публічного акціонерного товариства
"Вільнянський маслозавод" про
стягнення коштів за податковим боргом,
-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року подання Вільнянської міжрайонної
державної податкової інспекції
Запорізької області Державної
податкової служби до Публічного
акціонерного товариства "Вільнянський
маслозавод" про стягнення коштів за
податковим боргом - задоволено
повністю: стягнуто з рахунків платника
податків - Публічного акціонерного
товариства "Вільнянський маслозавод" у
банках, обслуговуючих такого платника
податків: № 6431 в ПАТ "Укрсоцбанк";
№ 9817 в АТ "ОТП Банк"; № 5069 в
ПАТ "Мотор-Банк"; № 061 в
Запорізькій ОФ АКБ "УСБ" м. Запоріжжя; №
0001, № 8482, № 0099, №
8482 в Запорізькому РУ ПАТ КБ
"Приватбанк", м. Запоріжжя; № 404, №
402, № 401, № 401 в АТ "Мета
банк"; № 6 в АТ "Райфайзенбанк Банк
Аваль" у м. Києві; № 3599, № 3599 в
ГУДКСУ у Запорізькій області: кошти за
податковим боргом по податку на додану
вартість, що сплачується до бюджету
переробними підприємствами усіх форм
власності за реалізовані ними власної
виробленої продукції у розмірі 305 090,62
грн.; кошти за податковим боргом з
податку на додану вартість у розмірі 47
501,69 грн.; дозволено стягнення суми
боргу 352 592,31 грн. за рахунок готівки, що
належить такому платнику податків.

Не погодившись з постановою суду,
Публічне акціонерне товариство
"Вільнянський маслозавод" подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні вимог позивача в
повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 08.07.2013, відповідач має перед
бюджетом новостворений податковий
борг у розмірі 352 592,31 грн.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що податковий
борг відповідача по податку на додану
вартість, що сплачується до бюджету
переробними підприємствами усіх форм
власності за реалізовані ними власної
виробленої продукції у розмірі 305 090,62
грн., виник на підставі наступного.

Відповідачем протягом 2013 року
подавались до Вільнянської МДПІ
Запорізької області ДПС податкові
декларації за якими не здійснювалась
сплата податкових зобов'язань у бюджет,
зокрема:

- 19.04.2013 подано декларацію по податку на
додану вартість (переробних
підприємств) за березень 2013 року за №
, якою самостійно визначено
податкове зобов'язання з ПДВ
(переробних підприємств) у сумі 122 620,00
грн.

Згідно переплати, яка обліковувалася в
картці особового рахунку в розмірі 71,97
грн. борг склав 122 548,03 грн.;

- 19.04.2013 подано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно помилок, як
додаток декларації № та
нараховано платником самостійно
штрафну санкцію в суму 176,00 грн.;

- 18.05.2013 подано декларацію по податку на
додану вартість (переробних
підприємств) за квітень 2013 року за №
, якою самостійно визначено
податкове зобов'язання з ПДВ
(переробних підприємств) у сумі 98 569,00
грн.;

- 18.06.2013 подано декларацію по податку на
додану вартість (переробних
підприємств) за травень 2013 року за №
, якою самостійно визначено
податкове зобов'язання з ПДВ
(переробних підприємств) у сумі 84 880,00
грн.;

- 18.06.2013 подано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно помилок, як
додаток декларації № за 01.05.2013 та
збільшено суму на 2 485,54 грн. з яких
штрафна санкція - 2 485,00 грн., пеня - 0,54
грн.

Отже, з огляду на зазначене, з
урахуванням сплати відповідачем 3 567,95
грн., податковий борг відповідача по
податку на додану вартість, що
сплачується до бюджету переробними
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними власної виробленої
продукції становить 305 090,62 грн..

Також, судом встановлено, що податковий
борг відповідача по податку на додану
вартість у розмірі 47 501,69 грн., виник на
підставі наступного.

Відповідачем протягом 2013 року
подавались до Вільнянської МДПІ
Запорізької області ДПС податкові
декларації за якими не здійснювалась
сплата податкових зобов'язань у бюджет,
зокрема:

- 18.05.2013 подано декларацію по податку на
додану вартість за квітень 2013 року за №
, якою самостійно визначено
податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 32
764,00 грн.

Згідно переплати, яка обліковувалася в
карточці особового рахунку в сумі 11 764,05
грн. борг становить 20 999,95 грн.;

- 14.06.2013 подано декларацію по податку на
додану вартість за травень 2013 року за
№, якою самостійно визначено
податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 23
334,00 грн.;

- 18.06.2013 подано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно помилок, як
додаток декларації № за 01.05.2013 та
збільшено суму на 3 167,74 грн. з яких
штрафна санкція - 3 167,00 грн., пеня - 0,74
грн..

Отже, з огляду на зазначене, податковий
борг відповідача по податку на додану
вартість становить 47 501,69 грн..

Так, аналізуючи дані обставини справи,
колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 46.1 ст. 46
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зазначений строк податкові
зобов'язання не сплачені, а тому у
відповідності до пп. 59.1 ст. 59 ПК України
визнаються сумою податкового боргу
платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.05.2013 Вільнянською МДПІ Запорізької
області з метою погашення податкового
боргу вручено уповноваженому
представнику відповідача податкову
вимогу від 07.05.2013 № 6 (на суму 122 543,08 грн.).
Проте, вимога про сплату боргу була
залишена без виконання.

Відповідно до пп. 59.5 ст. 50 ПК України , у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно із пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника.
На суму податкового боргу або його
частини.

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України
передбачено, що нарахування пені
розпочинається від першого робочого
дня, наступного за останнім днем
граничного строку сплати грошового
зобов'язання.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 ПК України передбачено,
що орган державної податкової служби
на підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищенаведених норм
податкового законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що наявний
податковий борг відповідача по податку
на додану вартість, що сплачується до
бюджету переробними підприємствами
усіх форм власності за реалізовані
ними власної виробленої продукції у
розмірі 305 090,62 грн. та податковий борг
відповідача по податку на додану
вартість у розмірі 47 501,69 грн. підлягає
стягненню у повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є цілком
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст. 205, ст.206, ч.2
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Вільнянський
маслозавод" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко