Справа № 466/2321/14-а
Суддя: Едер П. Т.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2321/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова у
складі:

головуючого - судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ВДАІ з обслуговування автодороги
Київ-Чоп УМВС України в Житомирській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення,-

у с т а
н о в и в:

09.04.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ВДАІ з
обслуговування автодороги Київ-Чоп
УМВС України в Житомирській області
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що керуючи
автомобілем марки «Опель Астра», д.н.з.
НОМЕР_1 на 87 км. автодороги «Київ-Чоп» із
швидкістю 50-60 км/год. був зупинений
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту №1
роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС
України в Житомирській області
сержантом міліції Маліновським П.В. за
ніби то порушення ПДР. На прохання
позивача, повідомити його про причину
зупинки, інспектор ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту №1
роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС
України в Житомирській області сержант
міліції Маліновський П.В. повідомив
позивача про порушення швидкісного
режиму з чим позивач не погодився,
оскільки швидкість була виміряна
сумнівним приладом «TruCam» на який
інспектор на прохання позивача не
надав жодних документів на
підтвердження своєчасного проходження
перевірки та державної метрологічної
атестації вимірювального приладу
«TruCam». Постанову про адміністративне
правопорушення просить суд скасувати з
наступних підстав: по-перше, дозволеної
швидкості він не перевищував.
Швидкість заміряна приладом «TruCam»
№00413 його транспортному засобу не
належить, оскільки поряд з його
автомобілем рухався інший
транспортний засіб; по-друге, інспектор
не надав йому документів на
підтвердження своєчасного проходження
перевірки та державної метрологічної
атестації вимірювального приладу
«TruCam», а також не був обізнаний із
характеристиками можливих похибок у
вимірах; по-третє, прилад, яким
проводився нагляд за дорожнім рухом з
метою фіксації порушень ПДР, не є
автоматичним засобом фото чи відео
фіксації, оскільки він знаходився в
руках у співробітника ДАІ, керується
ним безпосередньо або через комп'ютер;
по-четверте, згідно методичних
рекомендацій по роботі з відео
записуючими вимірювачами швидкості
приладу «TruCam», між фіксацією
перевищення швидкості і фотозйомкою
авто порушника проходить певний час і
виконується ще одна дія, а саме коли
інспектор методом нажиму тисне на
кнопку даного приладу і за цей час в
поле зору приладу «TruCam» може попасти і
інше авто, яке не порушувало ПДР, що
могло мати місце і в даному випадку,
оскільки на фото які були показані йому
було два автомобілі; по-п'яте, позивач
стверджує про заміри на приладі «TruCam»
згідно специфікації, проводяться при
температурах від -10 до +40 градусів за
Цельсієм, оскільки на момент замірів
швидкості температура була -18 градусів,
це ще раз остаточно ставить під сумнів
достовірність замірів; по-шосте,
протокол про адміністративне
правопорушення складений з порушенням
вимог ст. 268 КУпАП та наказів МВС
України; по-сьоме, відповідно до ч. 2 ст.
71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Просив суд позов задовольнити з
мотивів викладених в ньому.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, однак
направив на адресу суду заяву з
додатками про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги не визнав в
повному обсязі. Суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представника відповідача за наявних у
справі матеріалів.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржувати постанову по справі.
Справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

З цього суд робить висновок про
порушення відповідачем вимог ст. ст. 251,
268 КУпАП.

Згідно до ст.10 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», позивача не було
ознайомлено із характеристиками
похибок або невизначеності вимірювань
технічного засобу «TruCam».

З оскаржуваної постанови, винесеної
30.01.2014 року інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту №1
роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС
України в Житомирській області
сержантом міліції Маліновським П.В.,
вбачається, що особа, що склала цю
постанову вважає, що ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом марки «Опель
Астра», д.н.з. НОМЕР_1, 30.01.2014 о 13 год. 03 хв.
на 87 км. автодороги «Київ-Чоп» в зоні
дії дорожніх знаків 6.10 «Пост ДАІ» та 3.29
«Обмеження швидкості 50 км/год.» рухався
зі швидкістю 88 км/год., чим перевищував
швидкість руху на 38 км/год. Швидкість
вимірювалась приладом «TruCam» №00413.

На підтвердження своїх тверджень
відповідач надав суду копію свідоцтва
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки № 22-2/1222695 чинне
до 23.04.2014 року на лазерний вимірювач
швидкості транспортних засобів TruCAM LTI
20/20, копію експертного висновку на
лазерний вимірювач швидкості
транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20».

Окрім того, відповідач надав суду
фотоматеріал до протоколу на якому
зображений автомобіль «Опель», д.н.з.
НОМЕР_1, згідно якого його швидкість
руху 30.01.2014 року о 13.03 год. склала 88
км./год., однак із вказаних фотознімків
незрозуміло, де саме рухався
автомобіль та не можливо
ідентифікувати особу, яка керувала
транспортним засобом, у зв'язку із чим
суд не має можливості встановити, чи
дійсно мало місце перевищення
швидкості, та, відповідно, наявність
складу адміністративного
правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що статтею 71
КАС України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, суд вважає,
що оскаржувана постанова серії ПС1
№267971 від 30.01.2014 року винесена не
обґрунтовано та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

В судовому засіданні позивач просив
поновити пропущений строк на
оскарження постанови, оскільки ухвалу
про повернення позовної заяви було ним
отримано 05.04.2014 року та були усунені
обставини, що стали підставою для його
повернення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що строк на оскарження
постанови пропущений з поважних причин
і його слід поновити.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 160, 161 КАС
України, ст. ст. 247, 251, 278, 279, 287, 288, 289
КУпАП, суд,-

п о
с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови
про адміністративне правопорушення
Серія ПС1 №267971 від 30.01.2014 року.

Скасувати постанову винесену
інспектором ДПС роти ДПС ДАІ в
Житомирській області сержантом
міліції Маліновським Павлом
Васильовичем по справі про
адміністративне правопорушення Серія
ПС1 №267971 від 30.01.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Провадження по справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення - закрити.

Постанова суду остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя П. Т. Едер