Справа № 2а-7727/10/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2010 року 11:35 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В при
секретарі судового засідання
Денисенко Ю.М., за участю представників
від позивача: Бойка Сергія
від відповідача: Чайки Маргарити
розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю «Порив»до державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києвапровизнання
незаконним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 21 вересня
2010 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексу постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Порив» 18 травня 2010
року звернулось до суду з позовом про
скасування рішення державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва від 26.05.2009 №.

Позовні вимоги обґрунтовано
відсутністю порушень, за які
відповідачем накладено штрафні
санкції. На думку позивача, не
оснащення гральних автоматів
запам'ятовуючими пристроями
(фіскальною пам'яттю) не може бути
підставою для притягнення до
відповідальності, оскільки ігрові
автомати не є реєстраторами
розрахункових операцій у розумінні
статті 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», не включені до Державного
реєстру регістраторів розрахункових
операцій, а тому використовувати їх в
якості реєстраторів розрахункових
операцій не має правових підстав.
Застосування штрафних санкцій є
неправомірним, оскільки здійснюючи
розрахунки із споживачами позивачем
застосовувався належним чином
зареєстрований, опломбований та
переведений у фіскальний режим роботи
реєстратор розрахункових операцій,
який внесений до державного реєстру.

Позивач оскаржив рішення державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва в межах річного
строку, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства України
(у редакції станом на час звернення
позивача до суду), для звернення до суду
за захистом своїх прав, свобод та
інтересів.

Відповідач проти позову заперечував з
огляду на правомірність оспорюваного
рішення. В обґрунтування свого
заперечення відповідач вказує на те, що
при проведенні органом державної
податкової служби перевірки позивача,
встановлено порушення пункту 1 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Так, гральні
автомати позивача, обладнані
купюроприймачами, не були переведені у
фіскальний режим та не зареєстровані
належним чином. Відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 07.02.2001 №121 «Про терміни переведення
суб'єктів підприємницької діяльності
на облік розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі із
застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» встановлено
термін для оснащення гральних
автоматів фіскальною пам'яттю до 31.12.2006.
Позивачем вимоги зазначеної постанови
не виконано. Разом з тим, наказом
Державної податкової адміністрації
України до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
включено комп'ютерно-касову систему
«Фіскал», яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою адміністрацією в
Тернопільській області 29 квітня 2009
року відповідно до направлень на
перевірку від 28.04.2009 №1254/2303 та №1255/2303
було проведено перевірку позивача щодо
дотримання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.
Перевіркою встановлено надання послуг
гри на 54 гральних автоматах не
зареєстрованих в органах державної
податкової служби і не переведених у
фіскальний режим. Всі гральні автомати
підключені до електромережі і
знаходяться у робочому стані. Крім
того, перевіркою встановлено, що під
час надання позивачем послуг гри на
гральних автоматах на суму 200 гривень,
зазначені операції не проводились
через реєстратор розрахункових
операцій, чек не видавався.

За результатами перевірки державною
податковою інспекцією у
Голосіївському районі міста Києва за
порушення товариством з обмеженою
відповідальністю «Порив» пунктів 1, 2
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» винесено рішення від 26.05.2009
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 19 360,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі за текстом -
Закон) суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Відповідно до статті 2 Закону
реєстратор розрахункових операцій -
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо;

автомат з продажу товарів (послуг) -
реєстратор розрахункових операцій,
який в автоматичному режимі здійснює
видачу (надання) за готівкові кошти або
із застосуванням платіжних карток,
жетонів тощо товарів (послуг) і
забезпечує відповідний облік їх
кількості та вартості.

Відповідно до розділу 1 Ліцензійних
умов провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор,
затверджених спільним наказом
Державного комітету з питань
регуляторної політики та
підприємництва та Міністерства
фінансів України від 18.04.2006 №40/374,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.05.2006 за №622/12496 (у
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) гральний автомат -
механічне, електричне, електронне
обладнання або пристрій, що
використовується для проведення
азартних ігор, результат яких
визначається без участі працівника
ліцензіата програмою роботи цього
обладнання (пристрою) з використанням
генератора випадкових чисел, який
міститься всередині корпусу такого
обладнання (пристрою), і сума виграшу
нараховується обладнанням (пристроєм)
автоматично.

Отже, із викладеного вбачається, що
гральний автомат в автоматичному
режимі здійснює видачу виграшу за
готівкові кошти або із застосуванням
жетонів як і автомат з продажу товарів
(послуг) в автоматичному режимі за
готівкові кошти або із застосуванням
платіжних карток, жетонів здійснює
видачу товарів (послуг), а отже,
гральний автомат - це автомат з надання
послуг у сфері грального бізнесу, що
спростовує твердження позивача.

Згідно зі статтею 12 Закону на території
України у сферах, визначених цим
Законом, дозволяється реалізовувати та
застосовувати лише ті реєстратори
розрахункових операцій вітчизняного
та іноземного виробництва, які
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
та конструкція і програмне
забезпечення яких відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Позивачем не заперечується факт
використання гральних автоматів, які
не внесені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій і
не зареєстровані у органі державної
податкової служби.

Відповідно до статті 13 Закону, вимоги
щодо реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.02.2001 № 121 «Про терміни переведення
суб'єктів підприємницької діяльності
на облік розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі із
застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» дозволено
проводити розрахункові операції без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій з
використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій при
використанні гральних автоматів до
31.12.2006.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснювали підприємницьку
діяльність у сфері грального бізнесу
шляхом надання послуг з використанням
гральних автоматів зобов'язані були з 01
січня 2007 року використовувати у своїй
ліцензованій діяльності з надання
послуг грального бізнесу гральні
автомати з продажу послуг, які оснащені
запам'ятовуючими пристроями
(фіскальною пам'яттю), в т.ч. тих, що вже
задіяні у використанні.

Судом встановлено, що на виконання
вимог даної постанови 04.06.2008
товариством з обмеженою
відповідальністю «Експотрейд» було
розроблено комп'ютерно-касову систему
«Фіскал», яка наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.07.2008 №430 включена до Державного
реєстру реєстраторів розрахункових
операцій. Комп'ютерно-касова система
«Фіскал» призначена для фіскалізації
гральних автоматів, автоматизації
збору, обліку і контролю даних про
функціонування залів гральних
автоматів.

Отже, підсумовуючи викладене, з липня
2008 року суб'єкти підприємницької
діяльності, які надавали послуги в
сфері грального бізнесу з
використанням рулетки чи гральних
автоматів не тільки зобов'язані були
перейти на оснащення гральних
автоматів портативними електронними
контрольно-касовими апаратами при
здійсненні розрахункових операцій на
окремо визначеному гральному апараті,
а і мали технічну можливість це
здійснити.

Таким чином, позивач зобов'язаний був
надавати послуги через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій на індивідуальному гральному
автоматі.

Відповідно до вимог статті 218
Господарського кодексу України,
підставою господарської
відповідальності учасника
господарських відносин, у тому числі
для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, є вчинене таким суб'єктом
господарське правопорушення. У силу
частини другої зазначеної статті
учасник господарських відносин
відповідає за порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним ужито всіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, у відповідності до вимог частини
другої статті 218 Господарського
кодексу України саме суб'єкти
господарювання повинні підтвердити
вжиття ними заходів із встановлення
технічної можливості використання
комп'ютерно-касової системи «Фіскал» у
тих гральних автоматах, що ними
використовуються.

В даному випадку, позивачем не надано
суду належних та допустимих доказів на
підтвердження вжиття ним заходів для
виконання вимог законодавства щодо
оснащення гральних автоматів
портативними електронними
контрольно-касовими апаратами при
здійсненні розрахункових операцій на
окремо визначеному гральному апараті.

Посилання позивача на те, що ігрові
автомати які ним використовуються не є
реєстраторами розрахункових операцій
та відсутність технічної можливості
для встановлення комп'ютерно-касової
електронної спеціалізованої системи
«Фіскал» на вказані автомати - не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачем не заперечувалось, що
технічна сумісність гральних
автоматів та комп'ютерно-касової
електронної спеціалізованої системи
«Фіскал» фактично ним не
встановлювалась (лише надсилались
інформаційні запити на адресу
виробника). А отже факт порушення, за
яке до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції, позивачем не
спростовано.

Суд звертає увагу, що обов'язок
дотримуватись вимог Закону щодо
фіскалізації гральних послуг на
індивідуальному гральному автоматі
покладається саме на того суб'єкта
господарювання, яким такі послуги
надаються.

В матеріалах справи відсутні докази
придбання та встановлення позивачем
комп'ютерно-касової системи «Фіскал»
на гральні автомати, що ним
використовуються, як і відсутні докази
несумісності комп'ютерно-касової
системи «Фіскал» із тими гральними
автоматами, що введені товариством з
обмеженою відповідальністю «Порив» в
експлуатацію до включення зазначеної
системи до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до Сертифікату
відповідності, який видано органом
сертифікації - Укрметртестстандартом
04.06.2008 №UA1.003.0080183-08, комп'ютерно-касова
електронна спеціалізована система
«Фіскал» сертифікована на підставі
протоколів випробувань НТВЦ «УкрТЕСТ»,
сертифіката системи управляння якістю
з терміном дії до 24.10.2011 для її
встановлення на гральні автомати;
вказана комп'ютерно-касова електронна
система «Фіскал» включена до
Державного реєстру РРО, що є, на думку
суду, достатнім для висновку про її
відповідність вимогам законодавства
для реалізації фіскальних функцій
гральними автоматами. Відтак, ні
позивач, ні товариство з обмеженою
відповідальністю «Порив» не є органом,
який уповноважений визначати таку
відповідність, тому припущення
позивача щодо можливої
невідповідності системи «Фіскал»
технічним вимогам не заслуговують на
увагу.

Таким чином, на думку суду, позивачем не
доведено вжиття ним заходів із
встановлення технічної можливості
використання комп'ютерно-касової
системи «Фіскал» у тих гральних
автоматах, що ним використовуються; не
вжито всіх необхідних заходів для
з'ясування питання про сумісність
комп'ютерно-касової системи «Фіскал»
із тими гральними автоматами, що
введені ним в експлуатацію до
включення зазначеної системи до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, а отже
відсутня необхідність встановлення
судом технічної сумісності
комп'ютерно-касової системи «Фіскал»
окремо з кожним з цих гральних
автоматів.

Основи правопорядку у сфері
господарювання ґрунтуються, зокрема,
на тому, що суб'єкти господарювання та
інші учасники відносин у сфері
господарювання повинні здійснювати
свою діяльність у межах встановленого
правового господарського порядку,
додержуючись вимог законодавства
(частина третя статті 5 Господарського
кодексу України).

За таких обставин, суб'єкт
господарювання, який в силу певних
обставин чи причин не мав можливості
перевести свої гральні автомати з
липня 2008 року в режим застосування
реєстратора розрахункових операцій, не
повинен здійснювати господарську
діяльність у сфері грального бізнесу
із застосуванням автоматів, що не
виконують фіскальні функції, оскільки
така діяльність є порушенням вимог
законодавства.

Посилання позивача на використання
зареєстрованого касового апарату не
приймається судом до уваги, оскільки на
час здійснення перевірки у позивача
був обов'язок щодо оснащення гральних
автоматів фіскальною пам'яттю. Таким
чином, позивач зобов'язаний був
надавати послуги через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій на індивідуальному гральному
автоматі.

Згідно із пунктами 1 і 2 статтті 17 Закону
за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

1) у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки;

2) двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
застосування при здійсненні
розрахункових операцій непереведеного
у фіскальний режим роботи,
незареєстрованого, неопломбованого
або опломбованого з порушенням
встановленого порядку реєстратора
розрахункових операцій;

На підставі пунктів 1, 2 статті 17 Закону
до позивача було застосовано штрафні
(фінансові) санкції на загальну суму 19
360,00 грн. з них 18 360, 00 грн. (340 грн.* 54) - за
застосування незареєстрованих,
неопломбованих, непереведених у
фіскальний режим роботи реєстраторів
розрахункових операцій; 1 000,00 грн.(200
грн. * 5) - здійснення розрахункових
операцій без застосування
реєстраторів розрахункових операцій
(на повну суму покупки).

Під час судового розгляду справи
представник позивача фактично не
заперечував проти правомірності
застосування до нього штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1 000,00 грн., а
тому оскаржуване рішення в цій частині
також не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 2 зазначеного Кодексу
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За наведених обставин та нормативного
обґрунтування, суд дійшов висновку про
правомірність винесеного державною
податковою інспекцією у
Голосіївському районі міста Києва
оскаржуваного рішення, в зв'язку з чим
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 23
вересня 2010 року