Справа № 809/1126/14
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р.
Справа № 809/1126/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
Матуляк Я.П., розглянувши у порядку
скороченого провадження в приміщенні
суду адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2014 року Державна податкова
інспекція у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі
-позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в розмірі 370,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач протиправно, в порушення
підпункту 16.1.4 пункту 16.1. статті 16
Податкового кодексу України, Закону
України "Про систему оподаткування",
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" допустив заборгованість по
податку на доходи з фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування в
сумі 340,00 гривень.

Судом 14.04.2014 року відповідно до пункту 4
частини 1 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом винесена ухвала про відкриття
скороченого провадження по даній
адміністративній справі, в якій
містяться відомості про порядок і
строк подання заперечення проти позову
та наслідки неподання такого
заперечення, копія якої, згідно частини
4 статті 33 Кодексу адміністративного
судочинства України, направлена
відповідачу за адресою його
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців та
яку відповідачем отримано 18.04.2014 року. У
встановлений частиною 3 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України строк правом на подання
заперечення проти позову відповідач не
скористався.

Відповідно пункту 3 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, до суду не надійшло
заперечення відповідача та за умови, що
справа не розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано
заперечення відповідача проти
заявленого позову та те, що справа не
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача,
поданий Державною податковою
інспекцією у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області позов до
ОСОБА_1 стягнення заборгованості в сумі
340,00 гривень підлягає розгляду в строк
визначений пунктом 3 частиною 5 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження,
відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглянувши матеріали
адміністративної справи, оцінивши
повідомлені сторонами обставини,
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 31.01.2008 року
Снятинською районною державною
адміністрацією здійснено державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1. Відповідача взято на
податковий облік державною податковою
інспекцією у Снятинському районі.

26.03.2013 року, позивачем, під час
проведення перевірки податкової
декларації про майновий стан і доходи
ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1)
встановлено факт неподання податкових
декларацій про майновий стан і доходи
за 2011 та 2012 роки, про що складено акт за
№630/17.

На підставі зазначеного акта перевірки
ДПІ у Снятинському районі прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» за № від 05.04.2013 року, яким
відповідачу визначено податкове
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 340,00 гривень
штрафних (фінансових) санкцій. Вказане
повідомлення отримано відповідачем
13.04.2013 року (а.с.11), однак сума штрафних
(фінансових) санкцій не сплачена.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового
кодексу України в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори (пункт 8.1.). До
загальнодержавних належать податки та
збори, що встановлені цим Кодексом і є
обов'язковими до сплати на усій
території України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом (пункт 8.2.). До
місцевих належать податки та збори, що
встановлені відповідно до переліку і в
межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад (пункт 8.3.).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно пункту 162.1 статті 162
Податкового кодексу України
платниками податку на доходи фізичних
осіб є фізична особа - резидент, яка
отримує доходи як з джерела їх
походження в Україні, так і іноземні
доходи.

Оскільки, відповідачем не була
порушена процедура апеляційного
узгодження податкового зобов'язання,
то сума вказаного податкового
зобов'язання відповідача, у
відповідності до пункту 5.2 статті 5
Закону України Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" є
узгодженою.

У відповідності до пункту 113.1 статті 113
Податкового кодексу України строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

Згідно статті 31 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою. Строк сплати
податку та збору обчислюється роками,
кварталами, місяцями, декадами,
тижнями, днями або вказівкою на подію,
що повинна настати або відбутися. Строк
сплати податку та збору встановлюється
відповідно до податкового
законодавства для кожного податку
окремо.

Відповідно пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.156. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно пункту 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем 22.04.2010
року вручено відповідачу податкову
вимогу форми «Ф1» за №1/227 та 09.06.2010 року
вручено відповідачу податкову вимогу
форми «Ф2» за №2/403.

У відповідності до підпункту 14.1.175.
пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг визначається
як сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено стягнення коштів
та продаж майна платника податків
провадиться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податків вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках обслуговуючих такого
платника податків, здійснюється за
рішенням суду , яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття органом державної
податкової служби рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення органу державної
податкової служби підписується його
керівником та скріплюється гербовою
печаткою органу державної податкової
служби. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
державної податкової служби.

Згідно пункту 95.4. статті 95 Податкового
Кодексу орган державної податкової
служби на підставі рішення суду
здійснює стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заявлена до стягнення
сума заборгованості є узгодженою та
являється податковим боргом
відповідача перед бюджетом. Вказана
обставина підтверджується наявними в
матеріалах справи копією декларації,
довідкою про стан заборгованості та
іншими матеріалами справи.

Згідно статті 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що даний адміністративний позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до частини 1 статті 256 КАС
України, постанови прийняті в порядку
скороченого провадження виконуються
негайно.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків в
обслуговуючих банках та за рахунок
готівки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) в дохід
бюджету кошти на погашення податкового
боргу в розмірі 340 (триста сорок)
гривень.

Звернути постанову до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Відповідно до частини 9 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
/підпис/ Матуляк
Я.П.