Справа № 821/2629/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

30 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2629/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 23
липня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області до Відділу державної
виконавчої служби Бериславського
районного управління юстиції про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Бериславському районі
Херсонської області звернулось до суду
з позовом, в якому просить скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Бериславського районного управління
юстиції від 25.06.2013 року № 38175243 про
накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року поновлено позивачу строк на
звернення до суду за позовними
вимогами про скасування постанови
державного виконавця від 25.06.2013 року №
38175243 про накладення штрафу в розмірі
1360,00 грн.

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області до Відділу державної
виконавчої служби Бериславського
районного управління юстиції про
скасування постанови державного
виконавця від 25.06.2013 року № 38175243 про
накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн.
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною постановою
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
вважає постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року справа призначена до розгляду у
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
28.05.2013 року відповідачем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 38175243 з виконання
виконавчого листа №2а-3386/2011 від 20.05.2013
виданого Бериславським районним судом
Херсонської області, згідно якого УПФУ
в Бериславському зобов'язано здійснити
перерахунок пенсії стягувача по
інвалідності відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ)
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50
Закону №796-ХІІ, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 29 грудня 2010 року по
22 липня 2011 року.

Вказаною вище постановою на підставі
виконавчого листа № 2а-3386/2011 від 20.05.2013
року зобов'язано позивача здійснити
перерахунок пенсії стягувача по
інвалідності відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ)
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50
Закону №796-ХІІ, виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 29 грудня 2010 року по
22 липня 2011 року.

28 травня 2013 року УПФУ в Бериславському
районі Херсонської області отримало
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 28.05.2013 року ВП № 38175243 з
виконання виконавчого листа № 2а-3386/2011
виданого 20.05.2013 року Бериславським
районним судом Херсонської області.
Надано, передбачений законодавством,
семиденний строк для добровільного
виконання постанови.

На виконання постанови ВДВС від 28.05.2013
року № 38175243 позивачем в листі від 30.05.2013
№2625/05 (отриманий відповідачем 03.06.2013)
повідомлено державного виконавця про
прийняте 17.05.2013 року розпорядження
№121822 про перерахунок пенсії ОСОБА_4 за
рішенням суду всього на загальну суму 26
204,65 грн.

В подальшому державним виконавцем
здійснено 05 червня 2013 року запит до
УПФУ про надання інформації щодо
здійснення виплати, зазначеного в
розпорядженні №121822 від 17.05.2013 року
перерахунку в сумі 26 204,65 грн.
громадянину ОСОБА_4

Відповідь на даний запит викладена в
листі УПФУ №2803/05 від 07.06.2013 (отримана
відповідачем 10.06.2013) містить посилання
на ч.2 ст.23 Бюджетного кодексу України
та ч.2 ст.72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивач стверджує про
неможливість забезпечити виплату
коштів, оскільки, такі виплати
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення з
Державного бюджету України.
Розпорядженням від 17.05.2013 №121822
стягувачу перераховано пенсію, таким
чином, покладені судом зобов'язання
вчинити дії щодо перерахунку та
виплати пенсії виконані УПФУ в порядку,
встановленому судовим рішенням та в
межах повноважень покладених на
управління Фонду.

Отримана від УПФУ відповідь стала
підставою для того, щоб ВДВС зробило
висновок про невиконання рішення суду
без поважних причин. Державним
виконавцем винесено постанову про
накладення штрафу від 14.06.2013 року ВП №
38175243 у розмірі 680 грн. 00 коп. за
невиконання рішення суду № 2-а-3386/2011 від
20.05.2013 року, з наданням терміну
виконання зазначеного рішення до 21
червня 2013 року.

Невиконання постанови ВДВС від 14.06.2013
року, змусило відповідача винести
постанову від 25.06.2013 року ВП № 38175243 про
накладення штрафу в подвійному розмірі
в сумі 1360,00 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (надалі -
"Закон").

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та згідно
з положеннями ст. 11 Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону, примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів.
Виходячи з аналізу цієї статті, одним з
видів виконавчих документів, що
підлягають виконанню державною
виконавчою службою є виконавчі листи.

Як вбачається з положень ст. 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 вказаної вище статті,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 ст. 31 Закону передбачено що,
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.76 Закону після
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець відповідно до ст.24
вищевказаного Закону визначає йому
строк добровільного виконання рішення.

Відповідальність за невиконання
боржником рішення, що зобов'язує його
вчинити певні дії передбачена ст. 89
Закону. Як вбачається з положень
вказаної статті у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини від 29 червня 2004 року
по справі "Жовнер проти України"
державний орган не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням.

Крім того, враховуючи практику
Європейського суду з прав людини
невиконання рішення суду у зв'язку з
відсутністю коштів, є порушенням п. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованою
Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною
національного законодавства, а також
ст.. 1 Протоколу №1 до зазначеної
Конвенції.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем не доведено
поважності невиконання рішення суду в
повному обсязі, а тому постанова
відповідача про накладення штрафу від
25.06.2013 року ВП № 38175243 винесена у
відповідності з Законом України «Про
виконавче провадження», є правомірною.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 206,254 КАС
України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
О.О.Кравець

Судді:
С.Д.Домусчі

Л.П.Шеметенко