Справа № 2а-5574/12/1070
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/18966/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року

по справі №2а-5574/12/1070

за позовом Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України

до Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області Державної податкової служби
(надалі - Бориспільська ОДПІ в
Київській області ДПС)

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2012р. позивач звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому ставить питання про: визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Бориспільської ОДПІ в Київській
області ДПС від 17.08.2012 №; визнання
протиправними дії відповідача, які
полягають у невизнанні права позивача
на включення витрат по операціях з ТОВ
«НВП «Техвестсервіс» до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
відповідності до п.п.139.1.9 ст.139 ПК
України, визнанні недійсними даних,
наведених у деклараціях про прибуток
підприємств за II-IV квартал 2011р. про
обсяги об'єкта оподаткування;
зобов'язання відповідача внести
відповідні зміни до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та сум валових
витрат у розрізі контрагентів на рівні
ДПС України в частині відображення
недостовірної інформації, викладеної в
акті від 29.08.2012р. № 258/15-1/19477064.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня
2012р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від
12 березня 2013р., позовні вимоги було
задоволено. Визнано протиправним і
скасовано податкове
повідомлення-рішення Бориспільської
ОДПІ Київської області ДПС від 17.08.2012р.
№. Визнано протиправними дії
Бориспільської ОДПІ Київської області
ДПС, які полягають у невизнанні права
позивача на включення витрат по
операціям з ТОВ «НВП «Техвестсервіс»
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкт оподаткування
податком на прибуток у відповідності
до п.п.139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу
України, визнанні недійсними даних,
наведених у деклараціях про прибуток
підприємств за ІІ - ІV квартал 2011р. про
обсяги об'єкта оподаткування.
Зобов'язано відповідача внести
відповідні зміни до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та сум валових
витрат у розрізі контрагентів на рівні
ДПС України в частині відображення
недостовірної інформації, викладеної в
акті від 29.08.2012 р. №258/15-1/19477064.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та направити справу на новий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, контролюючим органом було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ДП обслуговування
повітряного руху України з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при справлянні податку
на додану вартість по взаємовідносинах
з ТОВ «НВП «Техвестсервіс» за період
серпень-листопад 2011р., про що складено
акт від 08.08.2012р. №322/22-2/19477064.

За висновками вказаного акта перевірки
встановлено порушення позивачем п.198.6
ст. 198 ПК України, що призвело до
заниження податку на додану вартість у
сумі 8858,58грн.

На підставі зазначених висновків було
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 17.08.2012р.
№ про завищення сум податку на
додану вартість за серпень, вересень,
листопад 2011р. на суму 8858,58 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
(штраф) у розмірі 4429,29грн.

Так, відповідно до п.185.1 ст.185 ПК об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку
з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Суди попередніх інстанції
обґрунтовано зазначили, що акт
невиїзної перевірки, окрім формальної
констатації факту неправомірності
формування податкового кредиту, не
містить жодного конкретного опису,
чіткого розрахунку чи висновку про
заниження податку на додану вартість,
або про вплив цих показників на
розрахунки позивача з бюджетом, тому
акт перевірки не може бути належним
доказом на підтвердження факту
неправомірного формування податкового
кредиту.

Отже, наявність передбачених пп. 54.3.2 п.
54.3 ст. 54 ПК України обставин, які є
підставою для визначення контролюючим
органом суми грошових зобов'язань, у
ході розгляду справи відповідачем не
доведена належними і достатніми
засобами доказування, які б достовірно
свідчили про дійсне заниження
позивачем своїх податкових
зобов'язань.

За таких обставин, суди дійшли
правильного висновку про те, що
донарахування податкових зобов'язань з
підстави, визначеної пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54
ПК України та застосування штрафу
згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України є
безпідставним, у зв'язку з чим
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

Крім того, відповідачем було проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на прибуток
позивача, про що складено акт від
29.08.2012р. № 258/15-1/19477064, в якому було
встановлено порушення позивачем
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, у зв'язку з
чим відповідач не визнав права
позивача на включення витрат по
операціях з ТОВ «НВП «Техвестсервіс»
до складу валових витрат. А саме,
висновками камеральної перевірки
вказано на те, що правочини між
позивачем і ТОВ «НВП «Техвестсервіс» з
придбання послуг з комплексної оцінки
обладнання, ремонту засобу ЗНС,
післягарантійної технічної підтримки
працездатності РЛК не направленні на
реальне настання правових наслідків, є
нікчемними, оскільки, вони спрямовані
на порушення конституційних прав і
свобод людини і громадянина (має місце
порушення п.1, п.2 ст.215, ст.228 Цивільного
кодексу України), у зв'язку з чим такі
правочини не створюють правових
наслідків, а тому всі бухгалтерські та
податкові документи щодо придбання
послуг є недійсними, відповідно,
віднесення позивачем витрат по
вказаних операціях на валові витрати
не є правомірним, та формування
позивачем податкового кредиту по
вказаних операціях не є правомірним.

Так само, висновки камеральної
перевірки про наявність порушень у
позивача п.198.6 ст.198 ПК України та
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, є
безпідставними, оскільки відповідач,
який стверджує про неправомірність
формування валових витрат, податкового
кредиту з підстав нікчемності
правочинів між позивачем та ТОВ «НВП
«Техвестсервіс» у зв'язку з їх
спрямованістю на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, необхідних в цьому
випадку доказів для підтвердження
наявності таких обставин не надав і не
спростував доводів та доказів
позивача.

Суду не надано доказів наявності
завідомо умисної мети чи факту
спрямованості правочинів на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, АР Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним, з
чим ч.1 ст.228 ЦК України пов'язує
визначення порушення публічного
порядку, а відтак вважати такі договори
нікчемними згідно з ч.2 ст.228 ЦК у суду
достатніх підстав немає.

Таким чином, відповідачем не доведено
наявності мети, завідомо суперечної
інтересам держави і суспільства, а
також існування умислу у позивача чи
його контрагентів, як обов'язкової
ознаки для визнання правочину
недійсним та застосування
адміністративно-господарських
санкцій. А також, не було обґрунтовано
належним чином і доведено у
встановленому законом порядку, що
угоди порушують публічний порядок,
суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.

Відповідачем лише зазначено, без
відповідних доказів, про відсутність
реальності надання послуг, що є тільки
припущенням контролюючого органу.

Безпідставними є твердження
відповідача про недійсність договорів
між позивачем та ТОВ «НВП
«Техвестсервіс», оскільки суду не
надано обов'язкових в такому випадку
судових рішень про визнання договорів
недійсними у зв'язку з порушенням
приписів ст.203 ЦК України або
недійсними у зв'язку з їх фіктивністю,
або визнання договорів недійсними у
зв'язку з порушенням інтересів держави
та моральних засад суспільства, або
визнання недійсними господарських
зобов'язань.

Зазначені висновки судів попередніх
інстанцій підтверджуються і ст.20 ПК
України, відповідно до якої органам
державної податкової служби України не
надано повноважень щодо визнання тих
чи інших угод (правочинів) недійсними
та/або нікчемними.

Посилання відповідача на матеріали
кримінальної справи суди обґрунтовано
не прийняли до уваги, оскільки такі
документи не віднесені п.83.1 ст.83 ПК
України до підстав для висновків під
час перевірки, а наведені відповідачем
обставини не мають наперед
встановленого й доведеного характеру,
тобто не є юридичними фактами, оскільки
обвинувальний вирок суду в
кримінальній справі відсутній. Сам
факт порушення кримінальної справи не
свідчить про спрямованість правочину
на знищення майна держави чи
відсутність господарських операцій і
не позбавляє правового значення видані
за цими господарськими операціями
первинні документи. Крім того, такі
посилання не містять жодних фактичних
даних, які б мали відношення до
обставин даної адміністративної
справи.

Водночас, в обґрунтування дійсності
договорів з ТОВ «НВП «Техвестсервіс»,
та проведених за ними господарських
операцій, позивачем надано рішення
суду, яким встановлено факт реальності
здійснених господарських операцій між
ТОВ «НВП «Техвестсервіс»і ПМП
«Мегасервіс» (контрагентами по
ланцюгу, в якому позивач є
«вигодонабувачем»). А саме, 27.11.2012р.
Окружний адміністративний суд м. Києва
у справі №2а-8910/12/2670 постановив ухвалу,
якою роз'яснив постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.07.2012 р. у справі №2а-8910/12/2670, якою
встановив, що на підставі наданої
сторонами первинної документації по
взаємовідносинах ТОВ «НВП
«Техвестсервіс» з контрагентом ПМП
«Мегасервіс» судом було встановлено
реальність здійснення між ними
господарських операцій та договірних
взаємовідносин, а саме договорів: між
ТОВ «НВП «Техвестсервіс»та ПМП
«Мегасервіс» №3/2010.07 від 15.07.2010 р.,
№6/2010.07 від 22.07.2010 р., що свідчить про
помилковість висновків акту від 05.06.2012
р. №168/22-20/24721187 щодо порушення ТОВ «НВП
«Техвестсервіс» норм Податкового
кодексу України та Закону України «Про
податок на додану вартість», отже,
помилкові висновки зазначеного акту не
можуть створювати для ТОВ «НВП
«Техвестсервіс» будь-яких правових
наслідків.

Вказаним рішенням Окружний
адміністративний суд м. Києва
встановив реальність господарських
операцій, здійснених між ПМП
«Мегасервіс» та ТОВ «НВП
«Техвестсервіс», реальність, чинність
укладених договорів та те, що помилкові
висновки про нікчемність укладених
договорів не можуть створювати для ТОВ
«НВП «Техвестсервіс» будь-яких
правових наслідків, а, отже, і для його
контрагента (по ланцюгу постачання
послуг) - Державного підприємства
обслуговування повітряного руху
України.

За таких обставин, встановлені
Окружним адміністративним судом
м.Києва вищевказані факти спростовують
висновки відповідача про нікчемність
договорів, укладених між позивачем і
ТОВ «НВП «Техвестсервіс», а отже,
спростовують підставу наявності
порушень позивачем п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139,
п.198.6 ст.198 ПК України.

При цьому, наявні у справі первинні
бухгалтерські документи (договори,
рахунки, податкові накладні, платіжні
доручення, акти приймання послуг), які
досліджувалися як під час перевірки,
так і в ході розгляду справи,
відповідачем не заперечувалися, тобто
є належними, прямими доказами, які
підтверджують правомірність включення
витрат на придбання послуг з
комплексної оцінки обладнання,
післягарантійної технічної підтримки
працездатності РЛК, ремонту засобу ЗНС
згідно з п.138.2 ст.138 ПК до складу валових
витрат відповідного періоду, та
правомірність формування податкового
кредиту відповідно до п.198.6 ст.198, п.199.4
ст.199 ПК України, а тому висновок
відповідача про порушення п.198.6 ст.198 ПК
та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК не відповідає
фактичним обставинам справи та
спростовується вищевикладеним.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов