Справа № П/808/155/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року о 15 год. 48 хв.Справа №
П/808/155/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В., розглянувши у місті
Запоріжжі у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ленінського відділу реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Відділ запису
актів цивільного стану адміністрації
Надєждінського району Приморського
краю Російської Федерації

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

10 січня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Ленінського відділу
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Відділ запису актів
цивільного стану адміністрації
Надєждінського району Приморського
краю Російської Федерації, в якому
позивач просить зобов'язати Ленінський
відділ реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції внести зміни до актового
запису про народження №171, складеного 15
грудня 1932 року Виконавчим комітетом
Тавричанської сільської ради
Владивостокської міської ради
Дальневосточного краю Російської
Федерації, змінивши прізвище дитини з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», власне ім'я
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», доповнивши
по-батькові «ОСОБА_1», змінити власне
ім'я батька з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3»,
вказати граматично вірно російською
мовою по-батькові матері «ОСОБА_4».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з
04.03.2008 ОСОБА_1 проживає на території
України і зареєстрований у АДРЕСА_1.
Йому видано тимчасове посвідчення
громадянина України відповідно до
Закону України «Про громадянство
України», яке посвідчує особу і
підтверджує її належність до
громадянства України. Підставою для
видачі тимчасового посвідчення була
довідка про народження на ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, видана адміністрацією
Надєждінського району Приморського
краю 25.11.1997 з посиланням на актовий
запис у книзі запису актів цивільного
стану за №171 від 15.12.1932. У вказаній
довідці також вказаний батько - ОСОБА_3
(мовою оригіналу «ОСОБА_3») та мати -
ОСОБА_4 (мовою оригіналу «ОСОБА_4»). У
зв'язку припиненням громадянства
Російської Федерації і необхідності
надати актовий запис про народження,
позивач звернувся до Ленінського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції для витребування певних
документів. При отриманні виявилося, що
в копії актового запису про народження
№171 від 15.12.1932, складеного Виконавчим
комітетом Тавричанської сільської
ради Владивостокської міського ради
Дальневосточного краю Російської
Федерації прізвище та ім'я ОСОБА_1
російською мовою значиться - ОСОБА_1.
Крім того, оскільки батьки не
перебували у шлюбі, батько записаний зі
слів матері - «ОСОБА_3», а мати «ОСОБА_4».
Крім того, відповідно до висновку
Ленінського відділу реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції «Про внесення змін до актового
запису цивільного стану» від 26 грудня
2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні його заяви, у зв'язку із
відсутністю документального
підтверджених підстав, а саме, у зв'язку
з тим, що в актовому записі про
народження крім граматичних помилок є
розбіжності персональних даних
заявника з персональними даними інших
документів.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду.

Позивач та представник позивача у
судове засідання не прибули. 23 квітня
2014 року представником позивача через
службу діловодства суду подано
клопотання, в якому він просить суд
розглянути справу без його участі та
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув. 23 квітня 2014 року
через службу діловодства суду подано
клопотання, в якому він просить суд
розглянути справу без його участі. Крім
того, 27 січня 2014 року представником
відповідача через службу діловодства
суду подано лист щодо надання
інформації, в якому зазначено, що
відповідач проти задоволення позову не
заперечує.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору у судове засідання не прибув. Про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, клопотань
та заяв на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обстави суд приходить до
висновку, що є можливим розглянути
адміністративну справу у порядку
письмового провадження без участі
представників сторін на підставі
матеріалів, які містяться в
адміністративній справі.

Відповідно ч. 1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 6 Закону України від
01.07.2010 №2398-VI «Про державну реєстрацію
актів цивільного стану» (далі - Закон
№2398-VI) відділи державної реєстрації
актів цивільного стану проводять
державну реєстрацію народження
фізичної особи та її походження, шлюбу,
розірвання шлюбу, зміни імені, смерті,
вносять зміни до актових записів
цивільного стану, поновлюють та
анулюють їх; формують Державний реєстр
актів цивільного стану громадян,
ведуть його, зберігають архівний фонд;
здійснюють відповідно до
законодавства інші повноваження.

Зі змісту ч. 1 ст. 22 Закону №2398-VI
вбачається, що внесення змін до
актового запису цивільного стану
проводиться відповідним органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних
документів орган державної реєстрації
актів цивільного стану складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису цивільного
стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до
актового запису цивільного стану у
висновку вказуються причини відмови та
зазначається про можливість її
оскарження в судовому порядку.

Судом встановлено, що Ленінський
відділ реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції розглянув заяву ОСОБА_1 про
внесення змін до актового запису про
народження заявника №171 від 15.12.1932,
складеного Виконавчим комітетом
Тавричанської сільської ради
Владивостокської міської ради
Дальневосточного краю Російської
Федерації, та, згідно Висновку про
внесення змін до актового запису
цивільного стану від 26 грудня 2013 року,
позивачу було відмовлено у внесенні
змін через відсутність
документального підтверджених
підстав, а саме: відомості актового
запису про народження батька (ОСОБА_3)
не підтверджують вказаного прізвища
заявником (ОСОБА_1) для зміни прізвища
дитини та батька (ОСОБА_1) в актовому
записі про народження заявника (а. с.
8-10).

Із наданого до суду запису акту про
народження позивача від 15.12.1932 №171,
виданого Тавричанською сільською
радою Владивостокської міської ради
Дальневосточного краю, зазначено:
«ОСОБА_1», батько - «ОСОБА_3», мати -
«ОСОБА_4» (а. с. 12).

У Довідці про народження від 25.11.1997 №178
виданою Адміністрацією Надєждінського
району Приморського краю, на підставі
актового запису від 15.12.1932 №171,
зазначено: громадянин - «ОСОБА_1»,
батько - «ОСОБА_3», мати - «ОСОБА_4» (а. с.
13).

У Довідці про народження від 06.12.2012 №2231
зазначено, що в архіві Відділу запису
актів цивільного стану Адміністрації
Надєждінського району Приморського
краю мається запис акту про народження
«ОСОБА_1», батько - «ОСОБА_3», мати -
«ОСОБА_4» (а. с. 14).

З Архівної виписки з метричної книги
Новонєжинської (Св.-Пантелеймонської)
церкви (с. Новонєжино Новінєжинської
волості Ольгинського повіту
Приморської області) на 1910 рік, виданої
Архівним відділом адміністрації
міського округу Закрита
адміністративно-територіальна округу
Великий Кремінь Приморського краю від
20.09.2013 №09-С вбачається, що ім'я
народженого «ОСОБА_3», батьки
«Крестьянин села Новонежино ОСОБА_5 и
его законная жена ОСОБА_8» (а. с. 16).

З матеріалів справи, а саме з Запису
акту про укладення шлюбу від 13.08.1991,
виданого відділом РАЦС м. Тольяти
Куйбишевської області, вбачається, що
«ОСОБА_1», місце народження «с.
Тавричанка, Приморський край»,
одружився з «ОСОБА_6» та після
реєстрації одруження дружині
присвоєно прізвище «ОСОБА_6», про що в
книзі актів громадянського стану про
одруження зроблено запис №1460 (а. с. 15).

Крім того, відповідно до відомостей, що
містяться в паспорті громадянина
Російської Федерації від 25.04.2001 код
підрозділу НОМЕР_1, зазначено - «ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, с. Тавричанка, Приморский
край» (а. с. 34-35); у військовому квитку
від 03.01.1967 Серії НОМЕР_2, зазначено -
«ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, с. Тавричанка,
Приморский край» (а. с. 30-38); у пенсійному
посвідченні від 09.01.2009 НОМЕР_3,
зазначено - «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с.
39); у посвідченні від 22.10.2004 НОМЕР_4,
зазначено - «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с.
40); у тимчасовому посвідченні
громадянина України від 10.02.2012 НОМЕР_5,
зазначено - «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с.
11); у трудовій книжці, зазначено
«ОСОБА_1» (а. с. 42); у Дипломі від 28.01.1969
реєстраційний НОМЕР_6, зазначено
«ОСОБА_1» (а. с. 46-47); у Свідоцтві про
народження Серії НОМЕР_7, зазначено
«ОСОБА_7», батько - «ОСОБА_1», мати -
«ОСОБА_9» (а. с. 59); у Договорі
купівлі-продажу квартири від 14.01.2008 №20,
зазначено «ОСОБА_1» (а. с. 60); у Витязі з
Державного реєстру правочинів від
11.01.2008 №5290176, зазначено «ОСОБА_1» (а. с. 61);
у Витязі про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 14.01.2008
№17354038 (а. с. 62); у посвідченні НОМЕР_8,
зазначено «ОСОБА_1» (а. с. 63); у картці
фізичної особи - платника податків ДПА
в Запорізькій області від 11.03.2008,
зазначено «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2»; у
Свідоцтві про розірвання шлюбу від
06.06.2003 Серії НОМЕР_9, зазначено про
розірвання шлюбу між «ОСОБА_1», місце
народження с. Тавричанка, Приморський
край та «ОСОБА_6».

Судом встановлено, що у Свідоцтві про
смерть від 22.10.1991 Серії НОМЕР_10 - батько
позивача зазначений як «ОСОБА_3» (а. с.
45), а згідно Свідоцтва про смерть від
15.12.2002 Серії НОМЕР_11 - мати позивача
зазначена як «ОСОБА_4» (а. с. 41).

Відповідно до статті 2 Закону №2398-VI
актами цивільного стану є події та дії,
які нерозривно пов'язані з фізичною
особою і започатковують, змінюють,
доповнюють або припиняють її
можливість бути суб'єктом цивільних
прав та обов'язків. Державній
реєстрації відповідно до цього Закону
підлягають народження фізичної особи
та її походження, шлюб, розірвання
шлюбу у випадках, передбачених законом,
зміна імені, смерть.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону №2398-VI
органами державної реєстрації актів
цивільного стану є: 1) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державної реєстрації
актів цивільного стану; 2) відділи
державної реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних
управлінь юстиції (далі - відділи
державної реєстрації актів цивільного
стану); 3) виконавчі органи сільських,
селищних і міських (крім міст обласного
значення) рад.

В ч. 2 ст. 6 Закону №2398-VI зазначено, що
виконавчі органи сільських, селищних,
міських (крім міст обласного значення)
рад проводять державну реєстрацію
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, смерті.

За правилами ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2398-VI
державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться шляхом складення
актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це
документ органу державної реєстрації
актів цивільного стану, який містить
персональні відомості про особу та
підтверджує факт проведення державної
реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є
безспірним доказом фактів, реєстрація
яких посвідчується, до спростування
його в судовому порядку.

На виконання вимог частини п'ятої
статті 9 Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану»
Міністерством юстиції України
прийнято наказ від 12.01.2011 р. N 96/5 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 «Про
затвердження Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання» (далі - по
тексту Правила № 96/5).

Пунктом 1.1 Правил № 96/5 визначено, що
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних, міжрайонних
управлінь юстиції (далі - відділи
державної реєстрації актів цивільного
стану) у випадках, передбачених чинним
законодавством. У разі відмови у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану у висновку відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану вказуються причини відмови та
зазначається про можливість
оскарження його у судовому порядку.

Щодо підстав внесення змін, суд
зауважує, що відповідно до п. 2.1. Правил
№ 96/5 заява про внесення змін до
актового запису цивільного стану за
формою, наведеною в додатку 1, подається
до відділу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем проживання
заявника.

За пунктом 2.6. Правил № 96/5 разом із
заявою про внесення змін до актового
запису цивільного стану заявником
подаються: свідоцтва про державну
реєстрацію актів цивільного стану, у
яких зазначені неправильні, неповні
відомості або відомості, які
підлягають зміні; інші документи,
необхідні для розгляду заяви та
вирішення питання по суті.

Відповідно до п. 2.12. Правил № 96/5 на
підставі зібраних документів та за
наслідками перевірки відділ державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичне представництво чи
консульська установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому за формою,
наведеною в додатку 2.

У відповідності п. 2.7. Правил № 96/5 на
підтвердження достовірності
представлених заявником документів
про державну реєстрацію актів
цивільного стану відділом державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичним представництвом чи
консульською установою України
додаються до матеріалів справи повні
витяги з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян, копії
відповідних актових записів
цивільного стану, на підставі яких
вирішується питання щодо необхідності
внесення змін або відмови в цьому.

Пунктом 2.11. Правил № 96/5 визначено, що
факти, зазначені в заяві, а також записи
у свідоцтвах про державну реєстрацію
актів цивільного стану та в інших
поданих заявником документах, якщо
вони викликають сумніви щодо їх
достовірності, можуть бути перевірені
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану шляхом направлення
запитів до відповідних установ,
організацій для затребування
необхідних документів.

Відповідно до п. 2.13. Правил № 96/5
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання
батьківства (материнства), усиновлення
(удочеріння), про скасування раніше
винесеного рішення суду про визнання
батьківства, виключення відомостей про
батька (матір) дитини з актового запису
про народження, скасування або
визнання усиновлення (удочеріння)
недійсним, про визнання шлюбу
недійсним, установлення
неправильності в актовому записі
цивільного стану та інші, у яких
зазначено про внесення конкретних змін
в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду;

2.13.3 висновок відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
районного, районного в місті, міського
(міст обласного значення),
міськрайонного, міжрайонного
управління юстиції або дипломатичного
представництва чи консульської
установи України;

2.13.4 заява про визнання батьківства
(додаток 3);

2.13.5 заява матері, яка не перебуває у
шлюбі, опікуна, піклувальника або самої
повнолітньої особи щодо внесення
відомостей про батька дитини, якщо вони
не зазначені в актовому записі про
народження відповідно до статті 135
Сімейного кодексу України;

2.13.6 заява дружини або чоловіка, які
зберегли дошлюбні прізвища, про
обрання прізвища одного з них як
спільного прізвища або про приєднання
до свого прізвища прізвища другого з
подружжя згідно із статтею 53 Сімейного
кодексу України за формою, наведеною в
додатку 4; 53

2.13.7 заява про зміну прізвища
малолітньої дитини обох батьків у разі
зміни прізвища одного з них та згода
дитини, яка досягла семи років, згідно з
частиною третьою статті 148 Сімейного
кодексу України за формою, наведеною в
додатку 5;

2.13.8 заява про зміну прізвища
малолітньої дитини обох батьків або
одного з них, якщо другий помер,
оголошений померлим, визнаний
недієздатним або безвісно відсутнім,
та згода дитини віком від семи до
чотирнадцяти років, якій при державній
реєстрації народження присвоєне
прізвище одного з батьків, згідно з
частиною четвертою статті 148 Сімейного
кодексу України за формою, наведеною в
додатку 5;

2.13.9 актовий запис про зміну імені. Цей
актовий запис є підставою: для зміни
прізвища батьків в актовому записі про
народження малолітніх дітей у разі
зміни їх прізвища з дотриманням вимог
статті 148 Сімейного кодексу України;
для зміни імені батька та по батькові
дитини в актовому записі про
народження малолітньої дитини у разі
подання батьками заяви про зміну по
батькові дитини.

2.13.10 актовий запис про шлюб та
розірвання шлюбу. Ці актові записи є
підставою для зміни прізвищ батьків
(одного з них) в актовому записі про
народження малолітньої дитини при
умові одночасної зміни прізвища
дитини;

2.13.11 рішення органу опіки та
піклування, оформлене розпорядженням
районної державної адміністрації чи
рішенням виконавчого комітету про
зміну прізвища малолітньої дитини
відповідно до частини п'ятої статті 148
Сімейного кодексу України.

2.13.12. Внесення змін до актових записів
цивільного стану можливе також і в
інших окремих випадках, якщо це не
суперечить чинному законодавству
України.

Згідно п. 2.16.14. Правил № 96/5 на підставі
висновку відділу державної реєстрації
актів цивільного стану про виправлення
помилок, доповнення запису відомостями
тощо виправляються або доповнюються
відповідні відомості в актових
записах, які зазначено у висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
тимчасовим посвідчення громадянина
України від 10.02.2012 НОМЕР_5, виданого УДМС
України в Запорізькій області,
прізвище, ім'я та по-батькові позивача -
ОСОБА_1.

Так, тимчасове посвідчення згідно
Положення про паспорт громадянина
України, затвердженого Постановою
Верховної Ради України від 26 червня 1992
року № 2503-XII, є документом, що
підтверджує громадянство України.

Відповідно до ст. 1 Правил оформлення і
видачі тимчасового посвідчення
громадянина України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року №1111 (далі - Правила)
тимчасове посвідчення громадянина
України (далі - тимчасове посвідчення) -
документ, який посвідчує особу і
підтверджує її належність до
громадянства України.

За змістом ст. 6 Правил посадова особа
органів, зазначених у пункті 4 цих
Правил, перевіряє подані документи, у
разі відповідності установленим
вимогам реєструє їх у спеціальному
журналі та засвідчує заяву-анкету.

У Довідці про народження від 25.11.1997 №178
виданою Адміністрацією Надєждінського
району Приморського краю зазначено:
громадянин - «ОСОБА_1», батько -
«ОСОБА_3», мати - «ОСОБА_4».

Як зазначено у висновку про відмову у
внесенні змін, доповнень до актових
записів цивільного стану від від 26
грудня 2013 року, позивачу було
відмовлено із-за відсутності
документального підтверджених
підстав, а саме: відомості актового
запису про народження батька (ОСОБА_3)
не підтверджують вказаного прізвища
заявником (ОСОБА_1) для зміни прізвища
дитини та батька (ОСОБА_1) в актовому
записі про народження заявника.

Однак позивач надав суду копію
Свідоцтва про смерть від 22.10.1991 Серії
НОМЕР_10 ОСОБА_3.

Щодо виправлення по батькові матері
позивача з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», суд
вважає це орфографічною помилкою при
складенні запису акту про народження
від 15.12.1932 №171.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

«На підставі» означає, що суб'єкт
владних повноважень: 1) повинен бути
утвореним у порядку, визначеному
Конституцією та законами України; 2)
зобов'язаний діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
приймати рішення, а дії вчиняти
відповідно до встановлених законом
повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури і форми прийняття рішення
або вчинення дії і повинен обирати лише
визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, але одночасно вони є і вимогами
для суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

В контексті вищевикладеного Суд
звертає увагу на те, що одним із
принципів, яким повинно відповідати
рішення суб'єкта владних повноважень, є
принцип обґрунтованості, закріплений в
пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Принцип обґрунтованості прийнятого
рішення, тобто прийняття рішення з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення або
вчинення дії, вимагає від суб'єкта
владних повноважень враховувати як
обставини, на обов'язковість
урахування яких прямо вказує закон, так
і інші обставини, що мають значення у
конкретній ситуації. Суб'єкт владних
повноважень повинен уникати прийняття
невмотивованих рішень, обґрунтованих
припущеннями, а не конкретними
обставинами. Рішення суб'єкта владних
повноважень повинно бути мотивованим.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України виявлення
невідповідності діяльності суб'єкта
владних повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності
слугує підставою для задоволення
адміністративного позову за умови, що
встановлено порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що дії
відповідача при винесенні
оскаржуваних рішень аналізуються
судом на предмет їх правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства України станом на момент
вчинення цих дій та обсягу доказів та
інших фактичних обставин, які існували
на цей момент.

За змістом ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
обов'язок доказування в спорі
покладається на відповідача - орган
публічної влади, який повинен надати
суду всі матеріали, які свідчать про
його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Ленінський відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції внести
зміни до актового запису про
народження №171, складеного 15 грудня 1932
року Виконавчим комітетом
Тавричанської сільської ради
Владивостокської міської ради
Дальневосточного краю Російської
Федерації, змінивши прізвище дитини з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», власне ім'я
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», доповнивши по
батькові «ОСОБА_1», змінивши власне ім'я
батька з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», вказати
граматично вірно російською мовою
по-батькові матері «ОСОБА_4».

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова