Справа № 2-а/961/11/2209
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/961/11/2209
Головуючий у 1-й інстанції: Федишина І.В.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Красилівському районі на ухвалу
Красилівського районного суду від 19
лютого 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_2 про поновлення строку для
пред"явлення виконавчого листа до
виконання, заінтересована особа -
управління Пенсійного фонду України в
Красилівському районі , -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Красилівського районного суду із
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання.

Ухвалою Красилівського районного суду
від 19 лютого 2014 року заяву задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні заяви. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи що призвело до неправильного її
вирішення.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

З обставин справи встановлено, що
постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 18.04.2011
задоволено позов ОСОБА_2 до УПФУ в
Красилівському районі Хмельницької
області, зобов'язано зазначене
управління нарахувати та виплатити
позивачу щомісячну державну пенсію
інваліда ІІ групи інвалідності, щодо
якого встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, у розмірі,
передбаченому ст.ст.. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
- не нижчому 8 мінімальних пенсій за
віком, та щомісячну додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
починаючи з дати настання права на її
отримання з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплачених сум.

На виконання зазначеної постанови суду
18.04.2011 року ОСОБА_2 виданий виконавчий
лист, який був поданий ним до УПФ
України в Красилівському районі та
прийнятий для добровільного виконання.

Листом №11/ Т-4 від 01.02.2012 року УПФУ в
Красилівському районі повідомило
позивачу, що добровільно частково
виконало постанову суду та виконавчий
лист, а саме нарахувало позивачу до
виплати 44 065 грн. пенсії. Тим же листом
позивач був повідомлений, що зазначені
кошти будуть виплачені йому згідно
графіка.

Таким чином, УПФУ в Красилівському
районі визнало свій борг перед ОСОБА_2,
прийняло до добровільного виконання
постанову Красилівського районного
суду Хмельницької області від 18.04.2011
року, частково виконало її та офіційно
повідомило позивача про її наступне
добровільне повне виконання в частині
виплати нарахованої йому пенсії.

Однак, 19.12.2013, у відповідь на заяву
ОСОБА_2, УПФУ в Красилівському районі
повідомило його, що здійснило усі дії
на виконання постанови суду та її повне
виконання неможливе.

Тому, 10.01.2014 позивач звернувся до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Хмельницькій області з заявою про
примусове виконання рішення суду, в
чому йому відмовлено в зв'язку з
пропуском річного строку пред'явлення
виконавчого листа до примусового
виконання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про
виконавче провадження» стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до
виконання до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України, ст.124
Конституції України постанови та
ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
поважності причин пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Оскільки УПФУ в Красилівському районі
частково виконало рішення суду та
погодилось на подальше його
добровільне виконання, у ОСОБА_2 не було
підстав для звернення виконавчого
листа до виконання в примусовому
порядку. Крім того, про відмову від
виконання постанови Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 18.04.2011 рокув частині здійснення
виплати нарахованої пенсії позивачу
стало відомо з листа пенсійного органу
від 19.12.2013 року.

Необхідно зазначити, що виконання
судових рішень - це заключна стадія
судового процесу, а саме заключний етап
у процесі реалізації захисту чи
відновлення порушених прав.

В свою чергу відмова суду в поновленні
строку для пред'явлення до виконання
ввиконавчого листа призведе до того,
що вказане судове рішення не буде
виконане, що суперечить основним
принципам національного законодавства
України та практиці Європейського суду
з прав людини, яка відповідно до
положень статей 8,9 КАС України є його
складовою.

Так, Європейський суд з прав людини у
своєму рішенні від 7 травня 2002 року у
справі "Бурдов проти Росії": по-перше,
нагадав, що п.1ст.6 Європейської
конвенції з прав людини (Конвенції про
захист прав людини й основоположних
свобод 1950 р.) надано кожному право
звертатися до суду у разі будь - якого
спору про його цивільні права ("право на
суд"), одним із аспектів якого є право на
доступ до правосуддя, що являє право
порушувати позовне провадження у судах
з питань цивільно-правового характеру;
проте таке право було б ілюзорним, якби
правова система держави-учасника
Європейської конвенції припускала, щоб
судове рішення, яке набрало чинності та
є обов'язковим до виконання, залишалося
б недіючим; по-друге, визнав немислимим,
що п.1 ст.6 Конвенції, детально
визначаючи процесуальні гарантії
сторін на справедливий розгляд справи,
не передбачав би захисту процесу
виконання судових рішень; по-третє,
наголосив, що виконання судового
рішення, ухваленого будь-яким судом,
повинно розглядатись як складова
"судового розгляду".

З огляду на викладене колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції, вирішуючи заяву ОСОБА_2 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
прийняв судове рішення з дотриманням
норм процесуального права, а відтак
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красилівському районі, - залишити без
задоволення, а ухвалу Красилівського
районного суду від 19 лютого 2014 року, -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.