Справа № 539/977/14-а
Суддя: Гудков С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/977/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова
С. В.

при секретарі - Яценко Л.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Лубни адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Лубнах та
Лубенському районі про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
здійснити зарахування пільгового
стажу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в м.Лубнах та Лубенському
районі про визнання дій неправомірними
та зобов»язання здійснити зарахування
пільгового стажу.

Свій позов мотивувала тим, що з
16.09.1991 року вона є пенсіонеркою та
отримує пенсію в УПФ України в м.Лубнах
та Лубенському районі.

З 23.07.1976 року по 12.01.1987 року вона
працювала в Тюменській області РФ, яка
відноситься до району Крайньої
Півночі.

В січні 2014 року їй стало відомо, що
при нарахуванні її пенсії,
відповідачем не було враховано
районний коефіцієнт, встановлений для
районів Крайньої Півночі та не
враховано пільговий стаж роботи, що
встановлений для осіб, які працювали в
районі Крайньої Півночі з 23.07.1976 року по
12.01.1987 року.

З приводу вищевказаного, вона
звернулась до відповідача з проханням
зарахувати до загального стажу роботи
пільговий стаж, на що отримала відмову,
яку вона вважає незаконною.

Позивачка прохає суд визнати дії
УПФ України в м.Лубнах та Лубенському
районі щодо відмови у зарахуванні до
пільгового стажу періоди роботи в
Тюменській області, яка відноситься до
районів Крайньої Півночі з 23.07.1976 року
по 12.01.1987 року неправомірними.

Зобов»язати УПФ України в
м.Лубнах та Лубенському районі
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням п.5 розділу «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», шляхом зарахування стажу
роботи в районах Крайньої Півночі за
період з 23.07.1976 року по 12.01.1987 року на
пільгових умовах в полуторному розмірі
з 03.02.2014 року.

Стягнути з відповідача на її
користь судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 позов підтримав,
прохав задовольнити.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі в судове засідання
не з»явився, надіслав до суду
заперечення, згідно якого позов не
визнав, прохав відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи тим, що позовні
вимоги суперечать положенням діючого
пенсійного законодавства, оскільки
пільги із зарахуванням трудового стажу
роботи в районах Крайньої Півночі
надавались працівникам, які були
запрошені або переведені на роботу в
райони Крайньої Півночі, і особам, які
прибули в ці райони з власної
ініціативи за умови, якщо вони укладали
строкові трудові договори. Позивачці
ОСОБА_1 зарахувати до загального стажу
роботи в пільговому обчисленні
законних підстав немає, оскільки в її
трудовій книжці не зазначено про
укладення договорів з підприємствами
на період роботи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Суд, заслухавши представника
позивачки, дослідивши матеріали справи
та наявні по справі докази, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийняті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Суб'єкт владних повноважень -
відповідач у справі зобов'язаний
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі,
незалежно від того, на чию користь вони
можуть бути використані - на користь
відповідача чи навіть позивача.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що в трудовій
книжці, яка видана позивачці 08.09.1956
року, маються записи про те, що ОСОБА_1
працювала в Тюменській області
Ханти-Мансійського автономного округу
теперішньої Російської Федерації в
період з 23.07.1976 року по 12.01.1987 рік (а.с.7-9).

Вказане підтверджується
довідкою від 31.07.1991 року, виданою
трестом «Ніжнєвартовськдорбуд» (а.с.10),
де вказано, зокрема, що
м.Ніжнєвартовськ Ханти-Мансійського
автономного округу Тюменської області
прирівняний до району Крайньої
Півночі.

03.02.2014 року позивачка звернулася
до управління ПФУ в м. Лубнах та
Лубенського району (а.с.6) із завою про
здійснення перерахунку стажу та
розміру її пенсії у зв"язку з тим, що не
був застосований пільговий коефіцієнт
1.5 за період роботи у районі Крайньої
Півночі, на яку 11.02.2014 року отримала
відповідь (а.с.7) про неможливість
проведення такого перерахунку через
відсутність підтверджуючих документів
про користування пільгами для
працівників зазначених районів з
посиланням на нормативні акти , якими
передбачені пільги.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
вищезазначених осіб, відповідно до
указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року № 148 "Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі І в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року "Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі".

Підпунктом д) пункту 5 указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі" передбачено, що робітникам,
які переводяться, направляються або
запрошуються на роботу в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей держави,
на умовах укладення ними трудових
договорів на роботу в цих районах на
строк 5 років, а на островах Північного
Льодовитого океану - -два роки, надавати
додаткові наступні пільги:
зараховувати один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців при
обчисленні стажу, який дає право на
отримання пенсії за віком і по
інвалідності. Пільги, які передбачені
цією статтею, надаються також особам,
які прибули в райони Крайньої Півночі і
в місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за власним
бажанням і які уклали строковий
договір про роботу в цих районах".

Відповідно до п. 3 постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року № 148 "Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі"передбачено, що
працівникам, які користуються вданий
час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 р. за
один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Згідно із частиною 2 Інструкції
"Про надання пільг особам, що працюють в
районі Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі",
затвердженої постановою Державного
комітету Ради Міністрів СРСР з питань
праці та заробітної плати 16.12.1967 № 530/П-28
(далі Інструкція), зазначено, що пільги,
передбачені статтями 1,2,3,4, указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Посилання відповідача, як на підставу
правомірності відмови у проведенні
позивачці перерахунку пенсії на той
факт, що позивачкою не було надано
письмових договорів про роботу в
районах Крайньої Півночі, суд вважає
необґрунтованими, оскільки трудовою
книжкою позивачки було підтверджено
трудовий стаж у районах Крайньої
Півночі за період з 23.07.1976 року по 12.07.1987
рік, а наявність письмового трудового
договору не є виключною підставою для
пільгового обчислення страхового
стажу.

Відомості трудової книжки та архівної
довідки, що підтверджують стаж роботи
та отримувані пільги під час роботи
позивачки в районі Крайньої Півночі,
суд вважає достатньою підставою для
кратного обчислення стажу за період
роботи з 23.07.1976 року по 12.01.1987 рік за
кожний рік за один рік і шість місяців,
згідно постанови Ради Міністрів Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі".

Враховуючи наведені обставини,
суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 має
право на отримання пільг при
обчислення трудового стажу за період
роботи в районі Крайньої Півночі.

Умови, норми та порядок зарахування
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі проводиться
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"від 09.07.2003р. №1058, а також
відповідно п.110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972року, пунктом 5
розділу 15 "Прикінцевих положень"Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шліценберг, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пунктом 110 Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій, затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року,
встановлено, що робота в районах
Крайньої Півночі чи в місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі за час з 1 березня 1960 року
зараховується в стаж в полуторному
розмірі за умови, якщо працівник мав
право на пільги, встановлені статтею 5
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10 лютого 1960 року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від
10лютого 1960року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", Постанови Ради Міністрів
Союзу PCP від 10 лютого 1960року №148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого
1960року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967р. "Про розширення пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі".

Отже, пільгове обчислення страхового
стажу провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та право на
користування пільгами щодо
зарахування страхового стажу,
передбаченого вищезазначеними
нормативно-правовими актами.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
визнати неправомірними дії щодо
відмови в проведенні перерахунків, які
є предметом спору, та зобов"язати
відповідача провести перерахунок
пенсії на пільгових умовах в
полуторному розмірі з 03.02.2014 року (з
моменту звернення позивачки), шляхом
зарахування стажу на пільгових умовах.

Понесені позивачкою судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 73,08
гривень (а.с.1), згідно ст.. 94 КАС України
підлягають стягненню на користь
позивачки з Державного бюджету
України.

На підставі викладеного, керуючись
Закону України „Про пенсійне
забезпечення", Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Лубнах та Лубенському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання здійснити зарахування
пільгового стажу - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
зарахуванні до пільгового стажу
періоду роботи в Тюменській області,
яка відноситься до районів Крайньої
Півночі з 23.07.1976 року по 12.01.1987 рік не
правомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням пункту 5 розділу
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", шляхом
зарахування стажу роботи в районах
Крайньої Півночі за період з 23.07.1976 року
по 12.01.1987 рік на пільгових умовах в
полуторному розмірі з 03.02.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
в розмірі 73 гривні 08 копійок

Згідно ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді,
то десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Гудков С. В.