Справа № 806/196/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" травня 2014 р.
Справа № 806/196/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Малахової Н.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" березня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Церсаніт
Інвест" до Житомирської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області про
визнання протиправними та скасування
рішень і карток відмови ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест".

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів №101040000/2013/300059/1 від 19
листопада 2013 року, №101040000/2013/300060/2 від 5
грудня 2013 року та картки відмови в
прийнятті митної декларації
№101040000/2013/00074 від 19 листопада 2013 року, №
101040000/2013/00075 від 5 грудня 2013 року, які
винесено Житомирською митницею
Міндоходів.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест"
судовий збір в розмірі 779 (сімсот
сімдесят дев'ять) грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі Житомирська
митниця Міндоходів, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та не
узгоджуються з вимогами Митного
кодексу України, а тому митницею
обґрунтовано використаний резервний
метод визначення митної вартості
товарів, зважаючи на ненадання
декларантом додаткових документів у її
підтвердження.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обгрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
правовідносини, що виникли між
сторонами урегульовано нормами
Митного кодексу України.

Частинами 1 та 2 ст. 52 МК УКраїни
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Частинами 1 та 2 ст. 53 МК України
передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 МК встановлено, що кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як встановлено судом першої інстанції,
01 листопада 2012 року між ТОВ "Церсаніт
Інвест" та компанією ADVANCED MATERIALS CO., LTD.,
Китай, було укладено контракт
№ SIN 01/11/2012 за яким продавець
продає, а покупець купує товар (кульки
глиноземні), які зазначаються в окремих
додатках та поставляються на умовах
визначених в цих додатках (а.с. 25-30).

16 вересня 2013 року між сторонами цього
контракту було укладено додаток №8 на
поставку ТОВ "Церсаніт Інвест" кульок
глиноземних в асортименті на загальну
суму 46590 дол. США, а 4 жовтня 2013 року було
укладено додаток №9 на поставку ТОВ
"Церсаніт Інвест" кульок глиноземних в
асортименті на загальну суму 46500 дол.
США (а.с.31-32).

На підставі вказаних додатків до
контракту продавцем було направлено
ТОВ "Церсаніт Інвест" інвойси № ZBSN-A13060,
ZBSN-A13074 (а.с. 33-36).

20 листопада 2013 року та 23 грудня 2013 року
ТОВ "Церсаніт Інвест" перерахувало
кошти за товар компанії ADVANCED MATERIALS CO.,
LTD., Китай (а.с.82-83).

04 вересня 2013 року та 10 жовтня 2013 року
ТОВ "Церсаніт Інвест" було подано до
Житомирської митниці ВМД №101040000/2013/13584
та №101040000/2013/014263 (а.с. 19-22) на митне
оформлення партій товару, а саме:
кульок глиноземних.

При митному оформленні вказаного
товару посадовою особою митного органу
було зроблено записи про необхідність
подання додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару.
З метою уникнення матеріальних
збитків, пов'язаних зі зберіганням,
транспортуванням товару, позивачем
було сплачено митну вартість, яку
визначив відповідач.

Картками відмови в прийняті
декларацій, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №№
101040000/2013/00074 та 101040000/2013/0075 Житомирською
митницею було відмовлено в прийнятті
вказаних декларацій митної вартості
(а.с. 14 - 16).

Рішенням Житомирської митниці №
101040000/2013/300059/1 від 19 листопада 2013 року
про коригування митної вартості
товарів, що були заявлені ТОВ "Церсаніт
Інвест" для поміщення в митний режим
імпорту в Україну згідно митної
декларації здійснено коригування
заявленої позивачем митної вартості, в
результаті чого митну вартість товарів
було збільшено відповідачем з 46590 дол.
США (яка заявлена декларантом) до 97920
дол. США (а.с. 12). У вказаному рішенні
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартісні операції),
оскільки документи, зазначені у
частині 2 ст. 53 Митного кодексу України,
подані для митного оформлення, містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей щодо ціни, що підлягає
сплаті за товар - відсутня попередня
оплата згідно додаткової угоди № 8 від
16 вересня 2013 року до
зовнішньоекономічного контракту № SIN
01/11/2012 - 45 днів з дати коносаменту, а
також у зв'язку із неподанням
декларантом на письмову вимогу
митного органу відповідно до ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України додаткових
документів, що підтверджують заявлену
митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару;

- висновки про якість та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Рішенням Житомирської митниці №
101040000/2013/300060/2 від 5 грудня 2013 року про
коригування митної вартості товарів,
що були заявлені ТОВ "Церсаніт Інвест"
для поміщення в митний режим імпорту в
Україну згідно митної декларації
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості, в
результаті чого митну вартість товарів
було збільшено відповідачем з 46500 дол.
США (яка заявлена декларантом) до 97920
дол. США (а.с. 13). У вказаному рішенні
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартісні операції),
оскільки документи, зазначені у
частині 2 ст. 53 Митного кодексу України,
подані для митного оформлення, містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей щодо ціни, що підлягає
сплаті за товар у зв'язку із неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України додаткових документів,
що підтверджують заявлену митну
вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерської
документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару;

- висновки про якість та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціям , та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог ст.ст. 59-64
Митного кодексу України. За
результатами проведеної консультації
встановлено, що методи 2а та 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні товари, методи 2в і 2г- в зв'язку
з відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях на основі МД № 101040000/2013/009171
від 16 серпня 2013 року, з урахуванням
коригування на обсяг партії подібних
товарів умов поставки, комерційні
умови тощо, що відповідає принципам і
критеріям, визначеним угодою про
застосування ст. VIІ Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі 1994 року. Джерело
інформації: інформація цінової бази
ЄАІС ДМСУ щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, Митний
кодекс України від 13 березня 2012 року №
4495-VI.

З метою використання товарів у власній
господарській діяльності, позивач
сплатив платежі визначені митним
органом , хоча з рішенням і не
погодився. Надання гарантій було
здійснено відповідно до пункту 2
частини 2 статті 310 МК шляхом внесення
грошової застави, про що було зазначено
у митних деклараціях №№ 101040000/2013/013638
(17-18), 101040000/2013/014299 (а.с. 23-24), які були
оформлені за результатами рішення про
коригування та за якої товари були
випущені у вільний обіг. Сума гарантій
розраховувалась виходячи із різниці
між митною вартістю, визначено
відповідачем, та митною вартістю,
визначеною позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що у митного органу були
відсутні підстави, які б перешкоджали
розмитнити товар за першим методом,
оскільки позивачем при митному
оформлені товарів було надано до
митного оформлення усі необхідні
документи передбачені частинами 1 та 2
ст.53 Митного кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.64 МК України у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, суд першої так і
апеляційної інстанції не спростовує
тієї обставини, що саме митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, однак зазначає, що такі
повноваження мають бути реалізовані
лише за наявності обґрунтованих
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Разом з тим, дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Так, у відповідності до положень ч. 3 ст.
53 МК України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті
(документи, що підтверджують митну
вартість), містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи.

В силу ч. 5 ст. 53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Проте, як встановлено судом першої та
не заперечувалося представником
відповідача при розгляді справи в суді
першої інстанції, позивачем було
надано до митного оформлення усі
необхідні документи передбачені
частинами 1 та 2 ст.53 Митного кодексу
України.

Як на підставу для витребування від
позивача додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, митний орган
посилався на те, що митна вартість
товарів не може бути визначена за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартісні
операції), оскільки документи,
зазначені у частині 2 ст. 53 Митного
кодексу України, подані для митного
оформлення, містять розбіжності та не
містять всіх відомостей щодо ціни, що
підлягає сплаті за товар - відсутня
попередня оплата згідно додаткової
угоди № 8 від 16 вересня 2013 року до
зовнішньоекономічного контракту № SIN
01/11/2012 - 45 днів з дати коносаменту.

Однак, зазначені обставини мають
загальних характер та не містять
конкретних даних, які саме документи
містять розбіжності та не містять всіх
відомостей щодо ціни товару.

Окрім того, на час подачі товару до
митного оформлення попередня оплата за
товар не була проведена, про що митний
орган було повідомлено позивачем,
оскільки лише 20 листопада 2013 року та 23
грудня 2013 року ТОВ "Церсаніт Інвест"
перерахувало кошти за товар компанії
ADVANCED MATERIALS CO., LTD., Китай (а.с.82-83).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачу були надані всі наявні у
позивача документи, які об'єктивно
підтверджують заявлену ним митну
вартість товару.

Разом з тим, визначаючи митну вартість
товару за резервним методом та
враховуючи при цьому МД № 101040000/2013/009171
від 16 серпня 2013 року на підставі якої
було визначено ціну для товару ТОВ
"Церсаніт Інвест", представником
відповідача не було надано суду першої
інстанції зазначену митну декларацію.

Окрім того, не обгрунтовано митним
органом підстав з яких не прийнято до
уваги висновок Державного
підприємства
"Укрпромзовнішекспертиза" від 23
вересня 2013 року та 9 грудня 2013 року у
яких вказано, що виходячи з аналізу
цінової інформації виробників та
постачальників відповідної продукції,
а також даних "Asian Metal" щодо вартості
глинозему (алюміна), можна вважати, що
рівень цін на глиноземні кульки, що
імпортуються згідно з контрактом №
SIN 01/11/2012 відповідає поточній кон'юктурі
ринку (а.с.50-51).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що Житомирською митницею не
доведена неможливість застосування
основного методу визначення митної
вартості - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), тому здійснене ним
коригування митної вартості за
резервним методом, є протиправним.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
Н.М. Малахова

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Церсаніт Інвест"
вул. Чижівська, 4,с.
Чижівка,Новоград-Волинський район,
Житомирська область,11725

3- відповідачу Житомирська митниця
Міндоходів вул.
Перемоги,25,м.Житомир,10003 4 - відповідачу
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області Новий
Бульвар,5,м.Житомир,10014

- ,