Справа № 2а/1270/2801/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/48206/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І.- головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції в Артемівському
районі Луганської області Донецької
області Державної податкової служби
(далі - ДПІ)

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10.05.2012

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2012

у справі № 2а/1270/2801/2012

за позовом приватного підприємства
"Спецпоставка -2010" (далі - Підприємство)

до ДПІ

про визнання рішення нечинним.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10.05.2012,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2012, позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
від 06.01.2012 № 1271 про анулювання
реєстрації Підприємства платником ПДВ.

У прийнятті названих рішень суди
виходили з недоведеності податковим
органом існування обставин, з якими
підпункт «г» пункту 184.1 статті 184
Податкового кодексу України пов'язує
можливість позбавлення особи статусу
платника ПДВ.

Не погоджуючись з висновками судів по
суті спору, ДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані судові акти та
повністю відмовити у задоволенні
позову Підприємства, посилаючись на
невідповідність висновків судів
дійсним обставинам справи. Зокрема,
скаржник зазначає, що у перевіреному
періоді позивачем декларувалися
обсяги поставок за фіктивними
операціями, які не можуть
враховуватися при оцінці
відповідності податкового обліку
позивача положенням наведеної норми
Податкового кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для її задоволення з
урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі
з'ясовано, що за рішенням від 06.01.2012 № 1274
податковим органом було анульовано
реєстрацію Підприємства платником ПДВ
на підставі підпункту «г» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом «г» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо особа,
зареєстрована як платник податку,
протягом 12 послідовних податкових
місяців не подає органу державної
податкової служби декларації з податку
на додану вартість та/або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту

Пунктом 184.2 цієї статті визначено, що
анулювання реєстрації на підставі,
визначеній у підпункті "а" пункту 184.1
цієї статті, здійснюється за заявою
платника податку, а на підставах,
визначених у підпунктах "б" - "и" пункту
184.1 цієї статті, - за заявою платника
податку або за самостійним рішенням
відповідного органу державної
податкової служби. Свідоцтво про
реєстрацію платника податку
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку.

У справі, що переглядається, за
наслідками дослідження поданих
позивачем до контролюючого органу
податкових декларації з ПДВ за останні
12 місяців (що передували даті прийняття
оскаржуваного рішення) суди
встановили, що Підприємство
декларувало обсяги постачання та
податкові зобов'язання з ПДВ.

Висновок ДПІ про фіктивність операцій
(на підставі яких позивачем
формувалися дані податкового обліку у
досліджуваному періоді), мотивований
відсутністю у позивача необхідних
основних фондів, майна та трудових
ресурсів для виконання
задекларованого обсягу поставок, так
само, як і твердження відповідача про
визначення Підприємством податкових
зобов'язань за фіктивними операціями,
об'єктивно були відхилені судами. Адже,
по-перше, існування відповідних
обставин податковим органом не
доведено, а по-друге, підпункт «г»
пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України пов'язує настання
правового наслідку у вигляді
позбавлення особи статусу платника ПДВ
власне з формальним недекларуванням
оподатковуваних поставок взагалі та не
передбачає ані перевірку правильності
визначення платником обсягів поставок
і податкових зобов'язань, ані
дотримання платником податкової
дисципліни під час такого
декларування.

З урахуванням викладеного попередні
судові інстанції дійшли
неспростовуваного доводами касаційної
інстанції висновку про незаконність
анулювання реєстрації Підприємства як
платника ПДВ, а тому процесуальні
підстави для скасування оскаржуваних
рішень зі спору відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції в Артемівському
районі Луганської області Донецької
області Державної податкової служби
відхилити.

2. Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10.05.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.07.2012 у
справі № 2а/1270/2801/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько