Справа № 437/16082/13-а
Суддя: Яковлев Д. О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

головуючий - суддя Яковлев Д.О.,

при секретарі Чуванову А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі
м.Луганська про визнання незаконними
дій щодо відмови в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача - Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Луганська про визнання
неправомірними дій щодо відмови в
перерахунку та виплати щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов'язання здійснити
нарахування та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у розмірі 84 відсотків від
грошового утримання працюючого судді,
посилаючись на те, що вона звільнена з
посади судді апеляційного суду
Луганської області з 21 грудня 2006 року у
зв'язку з досягненням віку,
передбаченого Законом України «Про
статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ та їй
призначено за цим законом довічне
утримання виходячи з 84 відсотків
заробітної плати, яке сплачується їй в
незмінному розмірі з 2007 року.
Постановою Ленінського районного суду
м.Луганська від 26.04.2013, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2013, її
позовні вимоги про перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці пропорційно зарплаті
працюючого судді за 2012 рік, але це
рішення суду відповідач добровільно не
виконує. З 01.01.2013 утримання працюючих
суддів знову було підвищено і за
січень-березень 2013 року складає 18925,50
гривен, згідно довідці №136 від 08.04.2013
року. У зв'язку з чим позивач звернулась
до відповідача з заявою, до якої додала
довідку апеляційного суду про
одержувану працюючими суддями
зарплату, в якій просила провести
перерахунок довічного утримання з 01
січня 2013 року добровільно, але в
задоволенні вимог їй було відмовлено.
Позивач вважає відмову Пенсійного
Фонду незаконною та просить суд
визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Луганська у
перерахунку та виплаті довічного
утримання судді у відставці відповідно
до довідки №136 від 08.04.2013 Апеляційного
суду Луганської області; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Луганська
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного довічного утримання як
судді у відставці з 01.01.2013 року в
розмірі 84 % грошової винагороди судді,
працюючого на відповідній посаді, за
довідкою Апеляційного суду Луганської
області без обмеження розміру
щомісячного грошового утримання, з
урахуванням проведених виплат;
стягнути з відповідача на її користь
понесені судові витрати.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справу без її участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заперечення, в яких позовні вимоги не
визнав, просив відмовити у їх
задоволенні в повному обсязі та
розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивача була
звільнена з посади судді апеляційного
суду Луганської області з 21.12.2006 року.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська, де
отримує щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці з 21.12.2006
року, призначене відповідно до Закону
України «Про статус суддів» від 15.12.1992.

Згідно довідки апеляційного суду
Луганської області заробітна плата
діючого судді на відповідній посаді
складала: за січень-березень 2013 року 18925
(вісімнадцять тисяч дев'ятсот двадцять
п'ять) гривень 50 копійок ( а.с.6).

Позивач зверталася до відповідача із
заявою про перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Проте, відповідно до
письмової відповіді №10979/02-1 від 05.07.2013
відповідач повідомив про відсутність
законних підстав для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці (а.с.8).

Предметом спору у даній справі є
відмова відповідача виплачувати
раніше призначене щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці з
урахуванням підвищення суддівської
винагороди працюючим суддям на
відповідній посаді.

Положеннями ст.126 Конституції України
закріплені основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Нормативно-правовими актами, що
визначають правовий статус осіб, які
працюють на посаді судді, та статус
суддів у відставці, є Конституція
України та Закон України «Про
судоустрій та статус суддів».

Відповідно до ст.130 Конституції України
держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів
і діяльність суддів. У Державному
бюджеті України окремо визначаються
видатки на утримання суддів.

Конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням
Європейської хартії про закон «Про
статус суддів» від 10.07.1998, за якими
рівень винагороди суддям за виконання
ними своїх професійних обов'язків має
бути таким, щоб захистити їх від тиску,
що може спричинити вплив на їхні
рішення або взагалі поведінку суддів і
таким чином вплинути на їхню
незалежність та неупередженість (пункт
6.1); статус забезпечує судді, який досяг
передбаченого законом віку для виходу
у відставку із посади судді і який
здійснював повноваження судді
протягом певного строку, право на
отримання виплат, рівень яких має бути
якомога ближчим до рівня його
останньої заробітної плати на посаді
судді (пункт 6.4).

Згідно Закону України «Про статус
суддів» та постанови Верховної Ради
України «Про порядок введення в дію
Закону України «Про статус суддів» від
15.12.1992 р., який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
безпосередньо пов'язаний з розміром
заробітної плати працюючих суддів на
відповідній посаді. У разі зміни
заробітної плати працюючого судді
повинен здійснюватись перерахунок і
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

07.07.2010 р. було прийнято Закон України
«Про судоустрій і статус суддів» №453-VI,
а з 01.01.2012 р. здійснена зміна умов оплати
праці працюючих суддів.

Згідно ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 2 %
заробітку, але не більше ніж 90 %
заробітної плати судді, без обмеження
грошового розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Відповідно до рішень Конституційного
Суду України, пов'язаних з реалізацією
права на захист певних категорій
громадян України, що потребують
додаткових гарантій та соціального
захисту з боку держави. До них належать
і судді та судді у відставці, які мають
право на довічне грошове утримання, яке
призначається на підставі спеціальних
законів, виплачується органами
Пенсійного фонду з фонду Державного
бюджету, що передбачено ст.130
Конституції України (рішення
Конституційного Суду України від 06.07.1999
№8-рп/99; від 20.03.2002 №5-рп/2002; від 17.03.2004
№7-рп/2004; від 01.12.2004 №20-рп/2004; від 11.10.2005
№8-рп/2005; від 18.06.2007 №4-рп/2007; від 22.05.2008
№10-рп/2008 та інші). Крім того, у
мотивувальній частині рішення
Конституційного Суду України від 14.12.2011
№18-рп/2011 визначено правове поняття
«щомісячне довічне грошове утримання
судді».У таких рішеннях Конституційний
Суд України вказує на те, що не
допускається зниження рівня гарантій
незалежності і недоторканості суддів у
разі прийняття нових законів та зміни
до чинних законів, у тому числі заходів
їх правового захисту та матеріального
і соціального забезпечення.

Відповідно до рішення Ради суддів
України від 23.03.2012 №18 встановлено, що
виплати суддівської винагороди у
зв'язку з введенням в дію з 1 січня 2012 р.
нових умов оплати праці працюючих
суддів, зазначено: «...вважати наявним у
суддів у відставці прав на перерахунок
довічного грошового утримання
відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 07.07.2010 р.».

Отже, щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці повинно
виплачуватись виходячи із заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді, а прийняття нормативних актів,
які б звужували існуючи гарантії
незалежності суддів, складовою якої є
належне матеріальне забезпечення, є
порушення норм Конституції України,
яка гарантує судді ці права. У зв'язку
із введенням в дію з 01.01.2012 р. нових умов
оплати праці суддів на підставі ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» підлягає нарахуванню
(перерахуванню) і моє щомісячне довічне
грошове утримання.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, а відповідно до ч.2 ст.43
Закону України «Про статус суддів», що
був чинний на час призначення позивачу
довічного грошового утримання, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку, з огляду на положення статті
19 Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд доходить
висновку про те, що дії відповідача
щодо відмови позивачу у перерахунку
пенсії є противоправними, адже
порушують права та інтереси позивача.

Відповідно до положень статей 21, 105, 162
КАС України, адміністративний позов
може містить вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

З огляду на викладене, дослідивши всі
надані докази, суд вважає за можливим
задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Керуючись статтями 21, 105, 158 -163, 183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Луганська у
перерахунку та виплаті ОСОБА_1
довічного утримання судді у відставці
відповідно до довідки №136 від 08.04.2013
Апеляційного суду Луганської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Луганська здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного
утримання, як судді у відставці з 01.01.2013
року в розмірі 84 % грошової винагороди
судді, працюючого на відповідній
посаді, за довідкою Апеляційного суду
Луганської області без обмеження
розміру щомісячного грошового
утримання, з урахуванням проведених
виплат.

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 34
(тридцять чотири) гривні 41 копійоку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Ленінський районний суд
м.Луганська шляхом подання апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня отримання
копії постанови.

Головуючий суддя
Д.О. Яковлев