Справа № 270/715/14-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Суханова А.В.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
справа №270/715/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

секретарі судового засідання
Романенко Т.О.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
Кукуровської Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 26
березня 2014 року у справі № 270/715/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.02.2014 року звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок призначеної пенсії
державного службовця з 01.12.2013 року
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» виходячи з розрахунку
84% від заробітної плати та здійснити
відповідні виплати.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 26 березня 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України у Центрально-Міському
районі м.Макіївки щодо обмежень під час
перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2
неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки Донецької області
здійснити перерахунок пенсії
державного службовця, призначеної
ОСОБА_2 з 01 грудня 2013 року відповідно до
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» в редакції від 12.10.2009 року,
виходячи з 84% заробітної плати.

Не погодившись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду скасувати
та постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав,
просив їх задовольнити.

Позивач проти вимог апеляційної
скарги заперечував, просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
встановила наступне.

Позивач знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області з 28.10.2009 року та
отримує пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу», про що
свідчить копія розпорядження № 175959 від
11.12.2013 року (а.с. 36).

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки від 04.03.2013
року визнано неправомірними дії та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки Донецької області
здійснити з 28.10.2009 року перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2, з урахуванням
сум за вислугу років, матеріальної
допомоги на оздоровлення,
соціально-побутові потреби, з яких
сплачено страхові внески з урахуванням
фактично виплачених сум (а.с. 22-31).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2013 року
вищевказане рішення змінено, а саме:
слова та цифри «з 28.10.2009 року» замінено
словами та цифрами «з 01.10.2012 року».

Проте, з 01.12.2013 року відповідачем
здійснено перерахунок пенсії
позивачу в розмірі 80% від суми
заробітної плати (а.с. 9-10).

Частина 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від суми їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески за загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є
держслужбовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Відповідно до протоколу № 1114 від 06.11.2009
року позивачу виплачувалась пенсія в
розмірі 84% заробітної плати (а.с. 62).

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок пенсії позивача
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в редакції від 12.10.2009
року, виходячи з 84% заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. З Рішення
Конституційного Суду України від 09
лютого 1999 року № 1/99-рп вбачається, що
частину першу статті 58 Конституції
України щодо дії нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія прийшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасована чи змінена з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі, судом
ретельно перевірено доводи сторін,
дано їм вірну оцінку, постанова суду
від 26 березня 2014 року є законною і
обґрунтованою, доводами апеляційної
скарги висновки, викладені в судовому
рішенні, не спростовуються, підстави
для скасування постановленого по
справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 160, 197, 184, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 26
березня 2014 року у справі № 270/715/14-а
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 26 березня 2014 року у справі
№ 270/715/14-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту постановлення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 06
травня 2014 року

Головуючий суддя
І.В.Юрко

Судді:
Г.М.Міронова

А.А.Блохін