Справа № 821/3501/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3501/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства "Херсонська
міська друкарня" до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ "Херсонська міська друкарня"
звернулось до суду із адміністративним
позовом до ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області про
визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27 серпня 2013 року, яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 223 709 грн.; № від
27 серпня 2013 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 68 244,25 грн.;
№ від 27 серпня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 7 726,25
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що податковим органом
зроблено необґрунтований висновок про
заниження валового доходу
підприємства, отриманого від надання
приміщень в оренду за цінами, що є
нижчими звичайних цін, пов'язаній
особі. Крім того, позивач вважає
протиправним визначення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 7 726,25 грн., оскільки
реальність здійснення господарських
відносин з ПП "Поліграфмайстер-Південь"
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами.

Відповідачем позов не визнано,
оскільки позивачу правомірно зменшено
податковий кредит вересня 2012 року,
сформований за наслідками
господарських відносин з ПП
"Поліграфмайстер-Південь", оскільки ці
відносини мали безтоварний характер.
Також, позивачем до складу витрат
віднесено вартість послуг оренди
нежитлових приміщень, у тому числі і
пов'язаним особам, за цінами, нижчими за
звичайні.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м. Херсоні ГУ Міндоходів у
Херсонській області № від 27
серпня 2013 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

В період з 17 липня 2013 року по 06 серпня 2013
року відповідачем проведено планову
виїзну перевірку ПАТ "Херсонська
міська друкарня" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2012
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня 2010
року по 31 грудня 2012 року, за
результатами якої складено акт
перевірки №388/21-03-22-01/05511030 від 12
серпня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст. 7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", пп.153.2.1 п.153.2 ст. 153 ПК
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування, пов'язаним особам в сумі
225 796 грн., в тому числі: ІV квартал 2010
року - 19 506 грн., І квартал 2011 року - 17 499
грн., ІІ квартал 2011 року - 17 499 грн., ІІІ
квартал 2011 року - 17 499 грн., ІV квартал 2011
року - 17 499 грн., І квартал 2012 року - 23 824
грн., ІІ квартал 2012 року - 35 968 грн., ІІІ
квартал 2012 року - 38 251 грн., ІV квартал 2012
року - 38 251 грн.;

- пп.7.4.3 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
п.138.1, п.138.2 ст. 138, пп.153.2.3 п.153.2 ст. 153 ПК
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування в сумі 87 415 грн., в тому
числі: ІV квартал 2010 року - 6 502
грн., І квартал 2011 року - 5 833 грн., ІІ
квартал 2011 року - 5 833 грн., ІІІ квартал 2011
року - 5 833 грн., ІV квартал 2011 року - 5 833
грн., І квартал 2012 року - 5 917 грн., ІІ
квартал 2012 року - 6 347 грн., ІІІ квартал 2012
року - 38 110 грн., ІV квартал 2012 року - 7 207
грн.;

- пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", п.188.1
ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1,
п.201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає до сплати в бюджет на загальну
суму 62 642 грн., в тому числі по періодах:
жовтень 2010 року - 1 734 грн., листопад 2010
року - 1 734 грн., грудень 2010 року - 1 734 грн.,
січень 2011 року - 1 555 грн., лютий 2011
року - 1 555 грн., березень 2011 року - 1 555
грн., квітень 2011 року - 1 555 грн., травень
2011 року - 1 555 грн., червень 2011 року - 1 555
грн., липень 2011 року - 1 555 грн., серпень 2011
року - 1 555 грн., вересень 2011 року - 1 555
грн., жовтень 2011 року - 1 556 грн., листопад
2011 року - 1 556 грн., грудень 2011 року - 1 556
грн., січень 2012 року - 1 578 грн., лютий 2012
року - 1 578 грн., березень 2012 року - 2
792 грн., квітень 2012 року - 2 792 грн.,
травень 2012 року - 2 792 грн., червень 2012
року - 2 878 грн., липень 2012 року - 3 031 грн.,
серпень 2012 року - 3 031 грн., вересень 2012
року - 9 212 грн., жовтень 2012 року - 3 031 грн.,
грудень 2012 року - 3 031 грн.
Позивачем було подано заперечення на
акт перевірки, за результатами
розгляду яких відповідачем надано
відповідь №12.78/10/2.1-03-22-01-05 від 22 серпня
2013 року, якою висновок акту перевірки
викладено в наступній редакції.

Перевіркою ПАТ "Херсонська міська
друкарня" встановлено порушення:

1. п.1.20 ст. 1, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", пп.153.2.1, пп.153.2.3 п.153.2 ст. 153
ПК України, в результаті чого завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування на загальну суму 223 709
грн., у тому числі по періодах: за ІV
квартал 2010 року на суму 26 008 грн., за І
квартал 2011 року на суму 49 340 грн., за ІІ
квартал 2011 року на суму 72 672 грн., за
ІІ-ІІІ квартали 2011 року на суму 96 004 грн.,
за ІІ-ІV квартали 2011 року на суму 119 336
грн., за І квартал 2012 року на суму 149 077
грн., за І-ІІ квартали 2012 року на суму 101
890 грн., за І-ІІІ квартали 2012 року на суму
178 251 грн., за І-ІV квартали 2012 року на
суму 223 709 грн.;

2. п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.7
ст. 201 ПК України, у результаті чого
занижено податок на додану вартість за
вересень 2012 року на суму 6 181
грн.;

3. п.4.1 ст. 4 Закону України "Про податок
на додану вартість", п.188.1 ст. 188 ПК
України, занижено податок на додану
вартість на загальну суму 56 461 грн. у
зв'язку з застосуванням звичайних цін,
в тому числі по періодах: жовтень 2010
року - 1 734 грн., листопад 2010 року - 1 734
грн., грудень 2010 року - 1 734 грн., січень 2011
року - 1 555 грн., лютий 2011 року - 1 555 грн.,
березень 2012 року - 1 555 грн., квітень 2011
року - 1 555 грн., травень 2011 року - 1 555
грн., червень 2011 року - 1 555 грн., липень
2011 року - 1 555 грн., вересень 2011 року
- 1 555 грн., листопад 2011 року - 1 556 грн.,
грудень 2011 року - 1 556 грн., січень 2012 року
- 1 578 грн., лютий 2012 року - 1 578
грн., березень 2012 року - 2 792 грн., квітень
2012 року - 2 792 грн., червень 2012 року
- 2 878 грн., липень 2012 року - 3 031 грн.,
серпень 2012 року - 3 031 грн., вересень 2012
року - 3 031 грн., жовтень 2012 року - 3 031 грн.,
листопад 2012 року - 3 031 грн.,
грудень 2012 року - 3 031 грн.

Під час проведення перевірки
відповідачем встановлено, що ПАТ
"Херсонська міська друкарня" надавала в
оренду приміщення за цінами, нижчими за
звичайні, у тому числі пов'язаним
особам, а саме: ПП "Губернія", ПП
"Компроміс-Медіа", ОСОБА_2, котрі є
засновниками ПАТ "Херсонська міська
друкарня" та особам, які не є платниками
податку на прибуток чи сплачують
податок за іншими ставками, ніж платник
податку на прибуток, а саме: ПП
"Рекламне агентство "Ельф", ПП Нагібін,
ПП ОСОБА_3 Крім того, ПАТ "Херсонська
міська друкарня" надавала в оренду
приміщення іншим суб'єктам
господарювання, які не є пов'язаними
особами з ПАТ "Херсонська міська
друкарня" та є платниками податку на
прибуток за ставкою, яка відповідає
ставці податку на прибуток
перевіряємого підприємства, за цінами,
що відрізняються більш ніж на 20
відсотків від звичайної ціни, а саме: ПП
"Наталі-Медіа", ФОП ОСОБА_4, ТОВ
"Союздрук".

У зв'язку з цим ДПІ у м. Херсоні
зазначило про порушення позивачем п.1.20
ст. 1, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", пп.153.2.1,пп.153.2.3 п.153.2 ст. 153
ПК України, п.4.1 ст. 4 Закону України "Про
податок на додану вартість", п.188.1 ст. 188
ПК України, внаслідок чого завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування на загальну суму 223 709
грн. та занижено податок на додану
вартість на загальну суму 56 461 грн.

Також під час проведення перевірки
ревізором був використаний акт ДПІ у
Київському районі м. Одеси
№649/22-34/33720461/26 від 09 квітня 2013 року про
результати позапланової невиїзної
документальної перевірки ПП
"Поліграфмайстер-Південь" з питань
правових відносин з ТОВ "Браво СРЛ" за
вересень 2012 року. Цим актом встановлено
відсутність у ПП
"Поліграфмайстер-Південь" об'єктів, які
підпадають під визначення ст.ст.185, 188, 200
ПК України, та дані, наведені у
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2012 року з
відповідними додатками, не
підтверджують реальність здійснення
фінансово-господарських операцій з
контрагентом-постачальником ТОВ "Браво
СРЛ" та при продажу товарів на адресу
покупців першої ланки у ланцюгу
формування податкових зобов'язань з
податку на додану вартість.
Задокументовані ПП
"Поліграфмайстер-Південь" операції з
придбання товару невідомого
походження у ТОВ "Браво СРЛ" та його
подальшої реалізації на адресу ПАТ
"Херсонська міська друкарня"
здійснювалися без мети настання
правових наслідків, виключно з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків.

Таким чином, відповідач прийшов до
висновку про заниження позивачем
податку на додану вартість за вересень
2012 року на суму 6 181 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Херсоні винесено податкові
повідомлення-рішення № від 27
серпня 2013 року, яким позивачу зменшено
суму від'ємного значення за 2012 рік на 223
709 грн., у зв'язку із застосуванням
звичайних цін, №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість, у зв'язку
із застосуванням звичайних цін на 68 244,25
грн., з яких за основним платежем на 56 461
грн., за штрафними санкціями на 11 783,25
грн., №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 7 726,25
грн., з яких за основним платежем на 6 181
грн., за штрафними санкціями на 1
545,25 грн.

Підставою для винесення податкового
повідомлення-рішення № від
27 серпня 2013 року стали висновки
відповідача про безтоварність
операцій між ПАТ "Херсонська міська
друкарня" та ПП
"Поліграфмайстер-Південь" у вересні 2012
року. За результатами операцій з
вказаним контрагентом позивачем до
податкового кредиту вересня 2012 року
було віднесено ПДВ у розмірі 6 181 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ПАТ
"Херсонська міська друкарня" щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 27 серпня 2013 року, оскільки
відповідачем не надано доказів того, що
на момент проведення операцій з
позивачем ПП "Поліграф майстер-Південь"
вчиняло порушення в сфері
оподаткування, документувало
безтоварні операції з метою формування
фіктивного податкового кредиту та
укладало нікчемні правочини. Також, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що оскільки податкові
повідомлення-рішення від 27 серпня 2013
року № та № відкликані, то
відсутні підстави для їх скасування,
так як у позивача на час звернення до
суду відсутні обов'язки щодо сплати
грошових зобов'язань, обчислених за
цими податковими
повідомленнями-рішеннями.

Колегія суддів погоджується з цими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу
(п.198.1 ст. 198).

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п.198.2 ст. 198).

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п.198.3 ст. 198).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.1 1 ст. 201 цього
Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до Закону (п.198.6 ст. 198).

Таким чином, правомірність формування
податкового кредиту визначається в
першу чергу фактом придбання товарів з
метою використання у власній
господарській діяльності платника
податку, а податкові накладні та
розрахункові документи лише
підтверджують цей факт.

Колегія суддів акцентує увагу на тому,
що якщо навіть безпосередній
контрагент не виконав свого
зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування ПДВ у
разі, якщо останній виконав усі
передбачені Законом умови отримання
такого відшкодування та має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту і, тому,
суперечні цьому висновку доводи
апелянта є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що у
перевіряємий період ПАТ "Херсонська
міська друкарня" було укладено договір
купівлі продажу матеріалів для
поліграфічного виробництва №101 від 03
вересня 2012 року.

Фактичне виконання сторонами умов
вказаного договору підтверджується
матеріалами справи, зокрема
рахунками-фактурами, видатковими
накладними, податковими накладними,
вантажними деклараціями та
банківськими рахунками, які містять
необхідну для цілей оподаткування
інформацію щодо змісту спірних
операцій та мають усі необхідні
реквізити первинних документів, що
дозволяють ідентифікувати учасників
цих операцій та встановити факт
надання послуг.

Судова колегія не приймає до уваги
твердження апелянта, щодо нікчемності
укладених позивачем правочинів, які не
спрямовані на настання правових
наслідків, оскільки висновки про
нікчемність правочинів відносяться до
компетенції судів, а не податкових
органів.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про правомірність
формування позивачем податкового
кредиту та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 27
серпня 2013 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 7 726,25 грн. є
правильними.

Відповідно до пп.153.2.2 п.152.2 ст. 153 ПК
України (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
витрати, понесені платником податку у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) у пов'язаної особи,
визначаються виходячи з договірних
цін, але не вищих за звичайні ціни, що
діяли на дату такого придбання, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(роботи, послуги) відрізняється більше
ніж на 20 відсотків від звичайної ціни
на такі товари (роботи, послуги).

Пунктом 39.15 ст. 39 ПК України визначено,
що за результатами цієї перевірки
приймається відповідне податкове
повідомлення-рішення. У разі коли
платник податків розпочинає процедуру
оскарження цього податкового
повідомлення-рішення, або несплати
відповідної суми, визначеної в такому
податковому повідомленні-рішенні,
протягом строків, встановлених цим
Кодексом податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним. Керівник контролюючого
органу зобов'язаний звернутися до суду
з позовом про нарахування та сплату
податкових зобов'язань, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності.

Проте, Законом України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо трансфертного ціноутворення"
№408-VII від 04 липня 2013 року (який набирав
чинності з 01 вересня 2013 року) ст. 39 ПК
України викладено в новій редакції,
якою визначено, що прийняття
податкового повідомлення-рішення за
результатами перевірки контрольованої
операції здійснюється у порядку,
передбаченому ст. 86 цього Кодексу
(пп.39.5.2.22 пп.39.5.2 п.39.5 ст. 39 ПК України);
оскарження податкових
повідомлень-рішень, прийнятих за
результатами перевірки контрольованої
операції, здійснюється відповідно до
ст. 56 цього Кодексу (пп.39.5.2.23 пп.39.5.2 п.39.5
ст. 39 ПК України).

Відповідно до п.39.15 ст. 39 ПК України у
разі відхилення договірних цін у
податковому обліку платника податків у
бік збільшення або зменшення від
звичайних цін менше ніж на 20 відсотків,
таке відхилення не може бути підставою
для визначення (нарахування)
податкового зобов'язання, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності.

Визначені із застосуванням звичайних
цін база, об'єкт оподаткування та інші
показники податкового обліку
використовуються контролюючими
органами для проведення розрахунку
податкових зобов'язань, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності за результатами
проведення перевірки.

За результатами цієї перевірки
приймається відповідне податкове
повідомлення-рішення. У разі коли
платник податків розпочинає процедуру
оскарження цього податкового
повідомлення-рішення, або несплати
відповідної суми, визначеної в такому
податковому повідомленні-рішенні,
протягом строків, встановлених цим
Кодексом податкове
повідомлення-рішення вважається
відкликаним. Керівник контролюючого
органу зобов'язаний звернутися до суду
з позовом про нарахування та сплату
податкових зобов'язань, коригування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування або інших показників
податкової звітності.

Пунктом 5.6 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків (затверджено
наказом Мінфіну №1236 від 28 листопада 2012
року), визначено, що з 01 січня 2013 року, у
разі коли платник податків розпочинає
процедуру оскарження податкового
повідомлення-рішення, винесеного із
застосуванням звичайних цін, або не
сплачує відповідної суми, визначеної в
такому податковому
повідомленні-рішенні, протягом
строків, встановлених Кодексом,
податкове повідомлення-рішення
відкликається з урахуванням вимог п.39.15
ст. 39 ПК України.

З урахуванням того, що податкові
повідомлення-рішення № та №
складено апелянтом 27 серпня 2013 року, а
ПАТ "Херсонська міська друкарня"
звернулось до суду з адміністративним
позовом про їх скасування 06 вересня 2013
року, і тому на підставі п.39.15 ст. 39 ПК
України вони вважаються відкликаними,
у зв'язку з чим відсутні підстави для їх
скасування, що було вірно встановлено
судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області залишити без
задоволення, постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв