Справа № 2а2025/12/1470
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а2025/12/1470

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області про
визнання дій протиправними, скасування
вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2012 року ОСОБА_1 звернулася до
Первомайського міськрайонного суду із
позовом до УПФУ в м.Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області про скасування вимоги №Ф-1163
від 17.11.2011 року про сплату боргу
(недоїмки) зі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1729,80 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 22.03.2012р.
дану справу було передано за
підсудністю до Миколаївського
окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що нею була отримана спірна
вимога УПФУ від 17.11.2011 року про сплату
заборгованості по страховим внескам на
суму 1729,80 грн., яку вона вважає
неправомірною, безпідставною та не
підлягаючою виконанню.

Постановою Миколаївський окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року в задоволені адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному
обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
06.06.2012р. подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального та процесуального права
та просить скасувати постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
і прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь яких законних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 з 26.04.1995 року
зареєстрована в Управлінні ПФУ в
м.Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області, як
фізична особа-підприємець, яка обрала
особливий спосіб оподаткування.

Відповідно до п.1 ст.14 Закону України
№1058, позивачка є страхувальником та,
згідно з ч.1 ст.15 цього ж Закону,
платником страхових внесків до
солідарної системи.

Позивачем подано до УПФУ в
м.Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області звіт за
2010 рік, з якого вбачається, що вона не
сплатила мінімальний страховий внесок
за період з липня по грудень 2010 року, в
результаті чого виникла недоїмка в
сумі 1729,80 грн.

В зв'язку із вказаною заборгованістю,
Управлінням ПФУ в м.Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області було сформовано та надіслано
на адресу позивача (боржника) вимога
№Ф-1163 від 17.11.2011р. про сплату боргу на
суму 1729,80 грн.

Не погодившись з вказаним вище
рішенням відповідача, позивач оскаржив
його до суду.

Вирішуючи справу по суті та приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог та
правомірності спірної вимоги
відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в ній надані сторонами докази,
цілком погоджується з такими
висновками суду першої інстанції і
вважає їх обґрунтованими та
заснованими на законі, з огляду на
наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України.
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами
України.

Правовідносини, що є предметом
судового дослідження врегульовані
діючим на той час Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003 року.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.11 Закону
№1058, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок) підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, тобто є
застрахованими особами, а згідно зі
ст.15 - платниками страхових внесків до
солідарної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

У відповідності до пп.4 п.8 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІУ в редакції Закону «Про внесення
змін до законів України "Про державний
бюджет України на 2010 рік» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 08.07.2010р. №2461-VI, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, у тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), на
період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку
визначеному цим законом.

Сума страхового внеску фізичними
особами - підприємцями визначається
самостійно для себе та членів їх сімей,
які беруть участь у проваджені ними
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому, сума страхового
внеску з урахуванням частини єдиного
або фіксованого податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького склад, оподаткованого
доходу (прибутку), загального
оподатковуваного доходу, з якої
сплачуються страхові внески. Розмір
мінімального страхового внеску,
встановлених законом на день отримання
заробітної плати (доходу).

Так, статтею 53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
встановлено розмір мінімальної
заробітної плати в сумі: з 1 липня - 888
грн.

Таким чином, розрахунок мінімального
страхового внеску з 1 липня 2010 року
законодавчо визначений в сумі 294,82 грн.
(т.б. 888 грн. - розмір мінімальної
заробітної плати з 01.07.2010 року х 33,2 % -
розмір страхового внеску).

Розмір мінімальної заробітної плати з 1
жовтня 2010 року складає - 906,99 грн., а з 1
грудня 2010 року - 921,99 грн.

Враховуючи вищенаведене, мінімальний
розмір страхового внеску, відповідно з
1 жовтня 2010 року - 301,12 грн., а з 1 грудня 2010
року - 306,10 грн.

Як встановлено судовою колегією з
матеріалів справи та даних картки
особового рахунку ФОП ОСОБА_1, недоїмка
по сплаті страхових внесках за 2010 рік
складає 1729,80 грн. і належних доказів її
добровільного погашення позивачем не
надано.

Відповідно до приписів п.3 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІУ
та пп. «б» п.8.2. «Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» (затв. Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р.
№21-1), якщо страхувальник має недоїмку
зі сплати страхових внесків, то органи
Пенсійного фонду України надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
боргу.

Як вже зазначалося вище, відповідачем,
т.б. Управлінням ПФУ в м.Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області, у відповідності з вказаними
вище нормами Закону, 17.11.2011 року була
сформована та надіслана на адресу
позивача, рекомендованим листом з
повідомленням, спірна вимога №Ф-1163 про
сплату боргу в сумі 1729,80 грн.

При чому, зазначена вище вимога,
відповідно до п.8.3 Інструкції, була
сформована на підставі облікових даних
картки особового рахунку
страхувальника за затвердженою формою,
з дотриманням всіх вимог.

Отже, за таких обставин, судова колегія,
як і суд 1-ї інстанції, вважає, що
відповідачем доведено правомірність
спірної вимоги від 17.11.2011 року №Ф-1163 та
відповідно, позовні вимоги є
необґрунтованими та недоведеними.

До того ж, ще слід зазначити, що
відповідно до ст.11, ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

А згідно ж з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції при розгляді
даної справи не було порушено норми
матеріального і процесуального права,
а наведені в апеляційній скарзі доводи
не відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на невірному тлумаченні
норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко