Справа № 819/786/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/786/14-a

28 квітня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Баб'юка П.М., при
секретарі судового засідання Сердюку
А.Г.,

за участю представників: позивача -
Цісик О.С., відповідача - Дубчак Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Установи Тернопільської
обласної ради "Тернопільська обласна
філармонія" до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Установа Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна філармонія"
(надалі -позивач, Тернопільська обласна
філармонія) звернулося до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (надалі -
відповідач, ТОДПІ) про визнання
протиправним та скасування рішення
№5 від 14.03.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що Тернопільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міністерства
доходів у Тернопільській області
винесено рішення № від 14.03.2014,
яким до позивача за несвоєчасну сплату
страхових внесків застосовано штрафні
санкції в сумі 7358,81 грн. та нараховано
пеню за період з 23.12.2013 по 26.12.2013 у
розмірі 283,03 грн.

Позивач вважає вказане рішення
протиправним, оскільки 13 грудня 2013 року
Тернопільська обласна філармонія
подала Головному управлінню Державної
казначейської служби у Тернопільській
області (далі - ГУДКС у Тернопільській
області) платіжне доручення №272 від 13
грудня 2013 року про перерахування
єдиного внеску в сумі 244500,00 грн. на
відповідний рахунок.

Вказане платіжне доручення 13 грудня 2013
року отримано та зареєстровано ГУДКС у
Тернопільській області, що
підтверджується відповідною
відміткою.

Проте, з незалежних від позивача
причин, вказані кошти на оплату єдиного
внеску були перераховані ГУДКС у
Тернопільській області лише 26 грудня
2013 року.

Позивач вважає, що ним виконано вимоги
чинного законодавства щодо сплати
єдиного внеску у встановлений строк, а
те, що фактичне перерахування коштів на
оплату єдиного внеску відбулось
пізніше, не залежало від позивача,
оскільки, станом на час подання
платіжного доручення (13.12.2013), на
рахунку у Тернопільської обласної
філармонії було достатньо коштів для
проведення оплати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі з мотивів викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, надавши
суду письмові заперечення. Вказала, що
рішення Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Тернопільській області №
від 14.03.2014 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
прийняте на підставі відомостей
особової картки платника відповідно до
п.7.2 Інструкції про порядок нарахування
і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 №21-5, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 27
жовтня 2010 р. за N 994/18289 (далі - Інструкція
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску), - в редакції станом на
час винесення оскарженого рішення.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін,
оцінивши представлені у справі докази
у їх сукупності, на підставі чинного
законодавства, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Абзац перший частини п'ятої статті 9
Закону №2464-VI передбачає, що сплата
єдиного внеску здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
його зарахування.

Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464-VI, платники
єдиного внеску, в тому числі позивач,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску у разі
перерахування сум єдиного внеску з
рахунку платника на відповідні рахунки
органу доходів і зборів вважається, -
день списання банком або центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів. (п.1 ч.10. ст.9 Закону №2464-VI).

Як встановлено в процесі розгляду
справи судом, 13 грудня 2013 року
Тернопільська обласна філармонія
подала Головному управлінню Державної
казначейської служби у Тернопільській
області (далі - ГУДКС у Тернопільській
області) платіжне доручення №272 від 13
грудня 2013 року про перерахування
єдиного внеску в сумі 244500,00 грн. на
відповідний рахунок.

Вказане платіжне доручення 13 грудня 2013
року отримано ГУДКС у Тернопільській
області, що підтверджується
відповідною відміткою.

Проте, Головним управлінням ДКС у
Тернопільській області вказані кошти
на оплату єдиного внеску були списані з
рахунку позивача та перераховані на
спеціальний рахунок Тернопільскої
ОДПІ лише 26 грудня 2013 року, тобто з
порушенням строку, встановленого ч.8
ст.9 Закону №2464-VI.

Відповідно до ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону
№2464-VI, за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску, орган
доходів і зборів накладає на платника
єдиного внеску штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум, а
на суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

У зв'язку з цим, 14 березня 2014 року,
керуючись ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону
№2464-VI, Тернопільською ОДПІ прийнято
рішення № про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску, яким до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 7358,81 грн. та нараховано пеню за
період з 23.12.2013 по 26.12.2013 у розмірі 283,03
грн. (а.с.6). Вказане рішення отримано
позивачем 07 квітня 2014 року, що
підтверджується відміткою на самому
рішенні та записом в журналі вхідної
кореспонденції за 2014 рік (а.с.6-8).

Не погодившись із вказаним рішенням
позивачем оскаржено його до суду.

Позивач вважає, що ним виконано вимоги
чинного законодавства щодо сплати
єдиного внеску у встановлений строк, а
те, що фактичне перерахування коштів на
оплату єдиного внеску відбулось
пізніше, не залежало від позивача,
оскільки, станом на час подання
платіжного доручення (13.12.2013), на
рахунку у Тернопільської обласної
філармонії було достатньо коштів для
проведення оплати.

З даного приводу слід зазначити
наступне.

Відповідно до частин 2, 3 ст.217
Господарського кодексу України, у
сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції. Крім зазначених у частині
другій цієї статті господарських
санкцій, до суб'єктів господарювання за
порушення ними правил здійснення
господарської діяльності
застосовуються
адміністративно-господарські санкції.

Слід зазначити, що умови
господарсько-правової
відповідальності складаються з
чотирьох елементів:

- наявність господарського
правопорушення, тобто порушення норм
закону, договору тощо;

- протиправність поведінки
господарського порушника (дія або
бездіяльність, що порушують правову
норму, умови договору, тощо);

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника і завданими
потерпілому збитками. Тобто мова йде
про так званий причинно-необхідний
зв'язок, коли протиправна поведінка є
об'єктивною причиною такого наслідку,
як збитки або інша шкода, завдані
потерпілому. Наявність цього зв'язку
доводиться відповідними доказами;

- вина господарського правопорушника.

Для застосування такої форми
господарсько-правової
відповідальності, як відшкодування
збитків, необхідна наявність усіх
чотирьох умов.

У свою чергу для застосування
неустойки (штрафу, пені) досить лише
двох із них: факту господарського
правопорушення та протиправності
поведінки порушника, проте вказані
умови мають існувати одночасно.

Відповідно до п.2.14 "Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті", затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від
21.01.2004 №22 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 29
березня 2004р. №377/8976 (Далі - Інструкція
про безготівкові розрахунки),
відміткою про дату реєстрації банком
платіжного доручення платника про
сплату платежів до бюджету є
заповнення в ньому реквізиту "Дата
надходження", який банк заповнює
незалежно від дати складання
платником цього платіжного доручення.

Як встановлено судом, платіжне
доручення №272 від 13 грудня 2013 року про
перерахування єдиного внеску в сумі
244500,00 грн. на відповідний рахунок
зареєстроване ГУДКС у Тернопільській
області 13 грудня 2013 року (а.с.11).

У розрахункових документах дата,
зазначена в реквізиті "Дата виконання",
має відповідати: даті списання коштів
з рахунку платника та зарахування на
рахунок отримувача в разі їх
обслуговування в одному банку (п.2.14
Інструкції про безготівкові
розрахунки).

Як вбачається з копії платіжного
доручення, що міститься в матеріалах
справи (а.с.11), в графі "Дата виконання"
вказано 26 грудня 2013 року, тобто,
Головним управлінням ДКС у
Тернопільській області кошти позивача
на оплату єдиного внеску були списані з
його рахунку та перераховані на
спеціальний рахунок Тернопільскої
ОДПІ 26 грудня 2013 року, тобто з
порушенням строку, встановленого ч.8
ст.9 Закону №2464-VI.

Таким чином, факт господарського
правопорушення підтверджується
матеріалами справи.

Іншою обов'язковою умовою застосування
адміністративно-господарської санкції
(штрафу, пені) є протиправність
поведінки порушника.

Так, згідно вимог ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідно до п.2.19 Інструкції про
безготівкові розрахунки, розрахункові
документи, що надійшли до банку
протягом операційного часу, банк
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня.

Таким чином, подавши платіжне
доручення до Головного управлінням ДКС
у Тернопільській області 13 грудня 2013
року (за сім днів до встановленого
законом граничного строку сплати
єдиного внеску), та враховуючи
наявність коштів на рахунку, позивач
вправі був сподіватись на його
виконання в цей же день, або не пізніше
наступного операційного дня.

Насправді ж, платіжне доручення
виконано банком (ГУДКС у
Тернопільській області) лише 26 грудня
2013 року посилаючись на недостатню
ліквідність субрахунку Єдиного
казначейського рахунку (лист ГУДКС у
Тернопільській області від 11.04.2014
№9.308/36-2292), тобто, з незалежних від
позивача причин.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Тернопільська обласна філармонія
вжила усіх залежних від нього заходів
для недопущення правопорушення (вчасно
подала платіжне доручення банку та
забезпечила наявність коштів на
власному рахунку для його виконання).

Враховуючи наведене та положення ст.218
Господарського кодексу України,
Установа Тернопільської обласної ради
"Тернопільська обласна філармонія" не
повинна відповідати за вказане
правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлений позивачем позов
підлягає до задоволення, - прийняте
Тернопільскою ОДПІ рішення від 14
березня 2014 року № слід визнати
протиправним і скасувати.

Керуючись ст.ст.86,158-163,167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Рішення Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області від 14 березня
2014 року № визнати протиправним і
скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В повному обсязі постанова складена 05
травня 2014 року.

Суддя
Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя
Баб'юк П.М.