Справа № 2а-7837.1/10/0170/5
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/32626/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Щолкінської
міської ради Ленінського району
Автономної Республіки Крим (далі -
Міська рада) на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 2 листопада 2011 року
та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 4 квітня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Прокурора
Ленінського району Автономної
Республіки Крим (далі - Прокурор) в
інтересах держави в особі Ленінської
районної державної адміністрації
Автономної Республіки Крим (далі - РДА)
до Міської ради, третя особа:
Комунальне підприємство
«Щолкіно-Азов» (далі - Підприємство),

про визнання незаконним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року Прокурор в інтересах
держави в особі РДА звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
незаконним та скасування рішення
Міської ради № 1 від 10.04.2009 року (далі -
Рішення № 1) щодо погодження тарифів на
комунальні послуги за утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій м. Щолкіно.

На обґрунтування позову зазначив, що
оскаржуване рішення прийняте Міською
радою у порушення ст. 31 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
оскільки тарифи не мають висновку
Державної інспекції з контролю за
цінами в Автономній Республіці Крим
про економічну обґрунтованість
планових витрат, пов'язаних з наданням
даних послуг.

2 листопада 2011 року постановою
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим, позов
задоволений.

Рішення № 1 визнане незаконним та
нечинним; зобов'язано виконавчий
комітет Сімферопольської міської ради
опублікувати в газеті «Наше время»
резолютивну частину цієї постанови,
невідкладно після набрання нею
законної сили.

4 квітня 2012 року постановою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 2
листопада 2011 року змінено, викладено у
такій редакції: Рішення № 1 визнане
нечинним та скасоване.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції залишена без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями,
Міська рада звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим та
постанови Севастопольського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій 10.04.2009 року
Міська рада прийняла Рішення № 1 щодо
затвердження тарифів на комунальні
послуги за утримання будівель і споруд
та прибудинкових територій м. Щолкіно,
в таких розмірах: жилі будинки
упорядковані з повним складом
інженерного обладнання і ліфтами - 1,50
грн. за 1 кв/м. загальної площі житла на
місяць; жилі будинки упорядковані з
повним складом інженерного обладнання
без ліфтів - 0,98 грн. за 1 кв/м. загальної
площі житла на місяць.

30 квітня 2010 на оскаржуване рішення
Прокурор вніс протест №06-2269 з тих
підстав, що тарифи були затверджені без
висновку Державної інспекції з
контролю за цінами в Автономній
Республіці Крим, чим порушенні
положення ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

20 травня 2010 року Міська рада прийняла
рішення № 7 щодо відхилення протесту
Прокурора №06-2269 від 30.04.2010 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Закону
порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
державне регулювання цін/тарифів
базується, зокрема, на принципі
відповідності рівня цін тарифів
розміру економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 31 зазначеного
Закону порядок формування цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги визначає
Кабінет Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування
затверджують ціни/тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
економічно обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Відповідно до п. 37 цього Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 560 від 12.07.2005 року,
(у редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) висновок щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат, пов'язаних з
технічним обслуговуванням ліфтів,
надається Державною інспекцією з
контролю за цінами або її
територіальними органами в порядку,
встановленому Мінекономіки.

Згідно з п. 41 Порядку формування
тарифів на послуги з вивезення
побутових відходів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1010 від 26.07.2006 року, висновок щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат, пов'язаних з
наданням послуг з вивезення побутових
відходів, надається Державною
інспекцією з контролю за цінами або її
територіальними органами в порядку,
встановленому Мінекономіки.

Відповідно до п. 3 Порядку надання
висновків щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення,
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії, послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води, послуги з
вивезення побутових відходів, а також
технічного обслуговування ліфтів,
затвердженого наказом Міністерства
економіки України № 67 від 7.03.2007 року,
звернення виконавців/виробників до
вповноваженого органу щодо перегляду
тарифів подається за наявності
висновків Державної інспекції з
контролю за цінами або територіального
органу Державної інспекції з контролю
за цінами щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат на
виробництво житлово-комунальних
послуг.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що при
прийнятті Міською радою оскаржуваного
рішення були відсутні висновки
Державної інспекції з контролю за
цінами щодо відповідності тарифів
розміру економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво.

Висновки суддів попередніх інстанцій
про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Щолкінської міської
ради Ленінського району Автономної
Республіки Крим відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 2
листопада 2011 року змінену постановою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 4 квітня 2012
року та постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 4 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.