Справа № 333/1228/14-а
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/1228/14-а
Провадження № 2-а/333/51/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2014 р.

м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя Боровікова А.І.
розглянувши у скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя, про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2014р. позивач звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
вказавши, що вона 31.08.2012р. звільнилася з
державної служби, а саме з посади
завідуючої сектору режимно-секретної
роботи Головного управління
статистики у Запорізькій області
Держстату України. На день звільнення
має 8-й ранг державного службовця, стаж
державної служби 25 років та 07 днів,
страховий стаж понад 36 років.

03.09.2012р. позивач звернулася до
УПФУ в Комунарському районі
м.Запоріжжя з особистою заявою про
призначення їй пенсії за віком,
передбаченої Законом України «Про
державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII,
надавши довідку Головного управління
статистики у Запорізькій області
Держстату України про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
за період з 01.09.2010 по 31.08.2012. На
сьогоднішній день розмір моєї пенсії
складає 2678,0 грн. (розпорядження від
12.11.2012 №198577).

Однак, при розрахунку пенсії як
державному службовцю, пенсійним фондом
не були враховані фактично отримані
позивачем в складі заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, разові
премії та суми індексації заробітної
плати.

14.02.2014 позивачем була подана до
УПФУ в Комунарському районі
м.Запоріжжя заява про проведення
перерахунку пенсії відповідно до абз.1
ст.37 Закону України «Про державну
службу» щодо включення в розрахунок
пенсії всіх складових заробітної плати
- сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, разових
премій та сум індексації заробітної
плати, з яких було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування.

Листом від 02.02.2014р. №35/4-9 орган
пенсійного фонду районного рівня мене
повідомив, що перерахунок пенсії було
зроблено відповідно до Закону України
«Про державну службу» та Постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» від 31.05.2000 №865, тому включення у
заробіток для розрахунку пенсії
одноразових виплат: сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
разових премій, та сум індексації
заробітної плати не передбачено. У разі
незгоди з відповіддю мені було
рекомендовано звернутися за
вирішенням даного питання до суду.

В результаті не врахування
відповідачем у складі заробітку сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, разових
премій та сум індексації заробітної
плати за період з 01.09.2010 по 31.08.2012 було
зменшено розмір позивач призначеної
пенсії.

Вважає дії відповідача щодо проведення
перерахунку пенсії не у відповідності
до абз.1 ст.37 Закону України «Про
державну службу», тобто не включення у
розрахунок пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально - побутових питань,
разових премій та сум індексації
заробітної плати неправомірними і
такими, що порушують мої конституційні
права на більший розмір.

Позивач просить суд визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя щодо
не включення в розрахунок пенсії
ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
одноразових премій і сум індексації
заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування або єдиний податок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
разових премій і сум індексації
заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування або єдиний податок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, починаючи з
01.09.2012р. і в подальшому.

Представник відповідача надав до
суду письмові заперечення, вказавши,
відповідно до пункту 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011 №
384/2011 (зі змінами), Пенсійний фонд
України (далі - Пенсійний фонд) входить
до системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Основні завдання та повноваження
Пенсійного фонду України визначені
статтями Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003
№ 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), Законом
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон №
1788-ХІІ) та Положенням про Пенсійний
фонд України" (далі - Положення).

З 22.08.2012 року на обліку в
управлінні перебуває ОСОБА_1, яка
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року
№3723-ХІІ (далі - Закон №3723-XII), пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Закон №3723-ХІІ у ч. 2 ст. 33 чітко
встановлює, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону
України «Про оплату праці», заробітна
плата визначається як винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Стаття 2 цього Закону, яка
визначає структуру заробітної плати,
не містить вказівки на те, що
матеріальна допомога входить до
структури заробітної плати. Більше,
того, у зазначеній нормі Закону
відсутнє таке поняття як матеріальна
допомога. Термін "матеріальні виплати",
зазначений в цій нормі, включає в себе
виплати, що мають систематичний
характер та надаються всім або
більшості працівників, і за своїм
змістом не є ідентичним терміну
"матеріальна допомога".

Матеріальна допомога носить
разовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати у розумінні
частини 2 статті 33 Закону України "Про
державну службу", а сам факт утримання
із суми допомоги збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Така правова позиція відображена
і в нормах постанов Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» та від 23.04.2003 року «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року №865»
відповідно до яких, при призначенні
пенсії до заробітку для обчислення
пенсії матеріальна допомога не
включається, оскільки є одноразовою
виплатою, а не складовою частиною
заробітної плати.

Далі представник відповідача
зазначив, що аналізуючи все
вищенаведене, можна стверджувати, що
такі види виплат, як матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення є
одноразовими виплатами та не
передбачені в ч. 2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" як складові
заробітної плати державного службовця.

Відповідно до чинного
законодавства, умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальна допомога визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ,
індексація грошових доходів населення
- це встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодувати
подорожчання споживчих товарів та
послуг.

Зазначене підвищення не
передбачене в ст.33 Закону як складова
заробітної плати державного службовця.

Крім того, ч.3 ст.2 Закону № 1282-ХІІ
прямо вказує, що соціальні виплати, що
мають цільовий і разовий характер
індексації не підлягають.

Таким чином, враховуючи зазначені
правові норми та характер матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
в контексті одноразових виплат,
наголошуємо, що зазначені виплати не
можуть буди включені до заробітної
плати для проведення перерахунку
пенсії позивача.

З огляду на вищезазначене,
обчислення пенсії відповідно до ст. 37
Закону України "Про державну службу"
здійснюється з урахуваннями
зазначених складових заробітної плати
державного службовця. Такі виплати, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація заробітної плати до
заробітної плати державного службовця
при обчисленні пенсії не включаються.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на принципах,
згідно з якими ніхто не може бути
вимушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
і органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень і в
спосіб, передбачений законодавством
України.

Відповідно до пункту 3 Положення
про Пенсійний фонд України, одним із
завдань Пенсійного фонду є ефективне
та цільове використання коштів,
удосконалення методів фінансового
планування, звітності та системи
контролю за витрачанням коштів.

Згідно ст. 119 Бюджетного Кодексу
України нецільове використання
бюджетних коштів, тобто витрачання їх
на цілі, що не відповідають бюджетним
призначенням, встановленим законом про
Державний бюджет України чи рішенням
про місцевий бюджет, виділеним
бюджетним асигнуванням чи кошторису,
заборонено та має наслідком зменшення
асигнувань розпорядникам бюджетних
коштів на суму коштів, що витрачені не
за цільовим призначенням, і
притягнення відповідних посадових
осіб до дисциплінарної,
адміністративної чи кримінальної
відповідальності у порядку,
визначеному ст. 121 цього Кодексу та
законами України.

Враховуючи вищевказане та
керуючись ст. 19 Конституції України,
ст., ст. 1,2 Закону України «Про оплату
праці», ст. 33 Закону України «Про
державну службу» та постановами
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» та
від 23.04.2003 року «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року №865» управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя.

Відповідач просить суд у
задоволенні позову відмовити з
вищезазначених підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Розглянувши позовну заяву,
дослідивши матеріали справи, суддя
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1, 31 серпня 2012 року звільнилася з
державної служби, а саме з посади
завідуючої сектору режимно-секретної
роботи Головного управління
статистики у Запорізькій області
Держстату України. На день звільнення
має 8-й ранг державного службовця, стаж
державної служби 25 років та 07 днів,
страховий стаж понад 36 років.

03.09.2012 позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя з
особистою заявою про призначення їй
пенсії за віком, передбаченої Законом
України «Про державну службу» від
16.12.1993 №3723-ХIІ, надавши довідку
Головного управління статистики у
Запорізькій області Держстату України
про складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01.09.2010 по
31.08.2012. На сьогоднішній день розмір моєї
пенсії складає 2678.0 грн. (розпорядження
від 12.11.2012 №198577).

Однак, при розрахунку пенсії як
державному службовцю, пенсійним фондом
не були враховані фактично отримані
позивачем в складі заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, разові
премії та суми індексації заробітної
плати.

14.02.2014 позивачем була подана до УПФ
в Комунарському районі м.Запоріжжя
заява про проведення перерахунку
пенсії відповідно до абз.1 ст.37 Закону
України «Про державну службу» щодо
включення в розрахунок пенсії всіх
складових заробітної плати - сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, разових премій та сум
індексації заробітної плати, з яких
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Листом від 20.02.2014р. №35/4-9 орган
пенсійного фонду районного рівня
позивача повідомив, що перерахунок
пенсії було зроблено відповідно до
Закону України «Про державну службу»
та Постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 №865, тому включення у заробіток
для розрахунку пенсії одноразових
виплат: сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, разових
премій, та сум індексації заробітної
плати не передбачено. У разі незгоди з
відповіддю позивачу було
рекомендовано звернутися за
вирішенням даного питання до суду.

В результаті не врахування
відповідачем у складі заробітку сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, разових
премій та сум індексації заробітної
плати за період з 01.09.2010 по 31.08.2012 було
зменшено розмір моєї призначеної
пенсії.

Вважає дії відповідача щодо проведення
перерахунку пенсії не у відповідності
до абз.1 ст.37 Закону України «Про
державну службу», тобто не включення у
розрахунок пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально - побутових питань,
разових премій та сум індексації
заробітної плати неправомірними і
такими, що порушують конституційні
права позивача на більший розмір, у
зв'язку з наступним.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу», на яку посилається відповідач,
відмовляючи позивачу у включенні для
розрахунку пенсії сум всіх складових
заробітної плати, визначені умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
податку на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 №2464-УІ встановлено, що
платниками єдиного внеску також є
працівники - громадяни України,
іноземці (якщо інше не встановлено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України) та особи без
громадянства, які працюють на
підприємствах, установах та
організаціях, в інших юридичних осіб -
підприємців на умовах трудового
договору (контракту) або на умовах,
передбачених законодавством, у
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту). Тобто працівники,
які працюють - перебувають у трудових
відносинах з організацією - є
застрахованими особами та підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату
праці» від 24.03.1995 108/95-ВР встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати. До останніх
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Згідно з п.п.2.3.3 п.2.3 ст.2
Інструкції зі статистики заробітної
плати, розробленої відповідно до
вказаного Закону, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 №5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за
№114/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер надана всім або
більшості працівників (на
оздоровлення) віднесено до інших
компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Згідно з ст.ст.33, 35 Закону України «Про
державну службу» щорічна відпустка
надається з оплатою допомоги на
оздоровлення та державним службовцям
можуть надаватися матеріальна
допомога для вирішення соціально -
побутових питань.

Крім того, згідно з частиною шостою
статті 95 КЗпП заробітна плата підлягає
індексації у встановленому
законодавством порядку. Дана норма
кореспондує зі ст.33 Закону України «Про
оплати праці», де зазначено: в період
між переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ
та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003
№1078. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і не має
разового характеру (частина перша
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення).

До того ж, згідно з підпунктом 2.2.7.
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
№5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27.01.2004 за №114/8713 суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників входять
до складу фонду заробітної плати. Таким
чином, індексація є складовою частиною
заробітної плати, а саме додатковою
заробітною платою в розумінні частини 2
статті 2 Закону України «Про оплату
праці».

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що і суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
і суми разових премій і суми індексації
заробітної плати входять до системи
оплати праці державного службовця.

Верховний Суд України своїми
постановами від 14.03.2013 року, від 28.05.2013
року звертає увагу на перевагу у
застосуванні норм права спеціального
законодавства, що визначають виплати
(доходи) для обчислення пенсії, а саме:
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески, суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) зареєстрованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне, відносить
до складу заробітної плати для
призначення пенсії державного
службовця всі виплати, без винятку, з
яких справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

З огляду на вказане, дії відповідача
щодо не врахування при призначенні
пенсії державного службовця сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, сум разових премій і сум
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески На
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є незаконними.

За приписами частини другої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою практику у відповідність
з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.2 ст.161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1
ч.1ст. 237 цього Кодексу.

Викладена вище правова позиція
Верховного Суду України міститься у
постановах, прийнятих за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, тому є обов'язковою до
застосування судом під час розгляду
адміністративної справи.

Таким чином, вказані позивачем
виплати індексації грошових коштів,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань законом віднесено до структури
заробітної плати для нарахування
пенсії, з цих виплат нараховані та
сплачені страхові внески, тому ці
виплати необхідно включити в заробітну
плату для призначення пенсії.

Суд не бере до уваги заперечення
представника відповідача про те, що
вказані позивачем виплати індексації
грошових коштів, матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, хоч і
виплачувались позивачу у період, з
якого розраховується пенсія і з цих
виплат нараховані та сплачені страхові
внески, але ці виплати не можуть бути
включені в заробітну плату для
призначення позивачу пенсії як такі, що
носили одноразовий, несистематичний
порядок, бо такі підстави не
передбачені пенсійним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України,
випливає, що для звернення до суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню - в
межах шестимісячного строку позовної
давності, а саме з 21.08.2013р. необхідно
включити суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії позивачу відповідно до Закону
України «Про державну службу» та
зобов'язання відповідача здійснити
належним чином розрахунок пенсії
позивачу з 21.08.2013р., включивши до складу
заробітної плати для призначення
пенсії сум індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Керуючись ст.ст.99, 184, 195, 196, 198,
202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною
відмову Управління Пенсійного Фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя включити суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення
пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
здійснити належним чином розрахунок
пенсії ОСОБА_1 з 21.08.2013 року, включити до
складу заробітної плати для
призначення пенсії сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення.

У задоволенні позову в іншій
частині відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

На постанову може бути
подано апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, з
подачею її копії до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду.
Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя:

А.І.Боровікова