Справа № 257/1623/14-а
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Київський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді
Чудопалової С.В.,

при секретарі Кіптіла
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної у м. Донецьку ради
про стягнення недоотриманої державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позов до УПСЗН
Київської районної в м. Донецьку ради
про стягнення недоотриманої державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона має
на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на обліку у
УПСЗН Київської районної в м. Донецьку
ради, як особа, застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
страхування. Вона отримує від
відповідача допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
який складає 130 грн. на місяць. Вважає
дії відповідача по нарахуванню та
виплаті їй вказаної допомоги
протиправними, оскільки відповідно до
чинного законодавства допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом. Просила суд
визнати дії УПСЗН Київської районної в
м. Донецьку ради неправомірними та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок розміру виплаченої
допомоги по догляду за дитиною у
розмірі, встановленому ст. 43 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років з
моменту призначення вказаної допомоги
та виплатити цю допомогу з урахуванням
раніше виплачених сум допомоги.

Позивач в судове засіданні не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надала заяву про
розгляд справи без її участі та також
зазначила, що позовні вимоги вона не
визнає, оскільки до вимог чинного
законодавства допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різни ці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім`ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш 130
грн. та наведена норма до теперішнього
часу не визнана неконституційною.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
копія свідоцтва про народження на ім'я
ОСОБА_2 Серія НОМЕР_1 від 29.03.2011 року,
виданого Донецьким мвським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану ГУЮ у Донецькій області, актовий
запис № 136 (а.с. 8).

Відповідно до довідки УПСЗН Київського
районної у м. Донецьку ради Київської
районної у м. Донецьку ради № 364/01 від
17.02.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у
УПСЗН Київської районної в м. Донецьку
ради як отримувач допомоги по догляду
за дитиною до трьох років у розмірі 130
грн. з 19.05.2011 року (а.с. 5).

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".
Тобто, Закон України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Відповідно до ст. 5 Закон України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у ч. 2 ст. 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).
Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені ст. 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. При цьому, з аналізу цієї норми
не вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
або похованням" № 2240-III від 18 січня 2001
року.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
або похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Таким чином, право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована
особа (один із батьків дитини,
усиновитель, баба, дід, інший родич або
опікун), яка фактично здійснює догляд
за дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону № 2240-III та
виключено статті 40-44. Конституційний
Суд України рішенням від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2
розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з
часу проголошення Рішення № 10-рп/2008
Конституційним Судом України
відновили свою дію вищезазначені
положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», чи Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» не встановлювалось на 2011 р., 2012 р.,
2013 рік іншій, ніж у Законі № 2240-III розмір
допомоги, а положення постанови КМУ №
1751 «Про порядок призначення та виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми» від
27.12.2001р. було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (п. 1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Слід зазначити, що згідно ч.2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлено шестимісячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Оскільки позивач звернулася до суду з
позовом 17.02.2014 року, тому суд вважає, що
її позовні вимоги за період з 19 травня
2011 року до 16 серпня 2013 року не
підлягають задоволенню у зв'язку із
пропуском строку звернення з позовом
до суду, на чому наполягав відповідач.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог позивача за
період з 17 серпня 2013 року по 17 лютого 2014
року, оскільки відповідно до норм
чинного законодавства допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Керуючись Законом України №
2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими хованням», Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", Законом України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік» ст. ст. 6,8,9-11, 69,
71,86, 99, 100, 159-163, 167 КАСУ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Київської районної у
м. Донецьку ради про стягнення
недоотриманої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної в м. Донецьку ради з
нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку з 17.08.2013 року по 17.02.2014
року неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Київської районної в м. Донецьку ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
ст. 43 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для дітей віком
до 6 років з 17.08.2013 року по 17.02.2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
С.В.
Чудопалова