Справа № 825/526/14
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 року Чернігів
Справа № 825/526/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Тихоненко О.М.,

за участі секретаря
Тищенко М.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Коляди І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання дій
незаконними, визнання протиправними та
скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом (зі змінами)
до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області) та просить:
визнати дії ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
щодо нарахування позивачу боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а саме: станом
на 31.10.2013 в сумі 6 241,50 грн. та станом на
31.01.2014 в сумі 7 460,17 грн. - незаконними;
визнати протиправними та скасувати
вимоги ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів
у Чернігівській області № Ф-854 від
19.11.2013 про сплату недоїмки у розмірі 6
241,50 грн. та № Ф-854 від 18.02.2014 про сплату
недоїмки у розмірі 7 460,17 грн. Свої
вимоги позивач мотивує тим, що є
фізичною особою - суб'єктом
господарської діяльності на спрощеній
системі оподаткування та є пенсіонером
за віком з 23.03.2012 (ліквідатор аварії на
ЧАЕС, 2 категорія осіб, що постраждали
від Чорнобильської катастрофи), а тому
згідно Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску. Крім того,
ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області фактично
вимагає повторної сплати, що
суперечить вимогам чинного
законодавства, оскільки, дані про суму
недоїмки у розмірі 5 047,47 грн., яка
включена до вимоги № Ф-854 від 19.11.2013 ДПІ
у м. Чернігові, отримані органами
доходів і зборів від Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернігівській області. За таких
обставин позивач вважає дії ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області щодо
нарахування позивачу боргу (недоїмки)
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування протиправними
та як наслідок протиправною та такою,
що підлягає скасуванню вимога про
сплату недоїмки № Ф-854 від 19.11.2013 на суму
6 241,50 грн. та № Ф-854 від 18.02.2014 на суму 7
460,17 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що фізичні
особи-підприємці, що отримують пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чернобильської катастрофи» не
звільняються від сплати єдиного
внеску. Таким чином, ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
на підставі даних картки особового
рахунку платника, правомірно
виставлено вимогу про сплату боргу
(недоїмки). Відповідно до пенсійного
посвідчення дата народження позивача -
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто останній буде
звільнений від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування після
досягнення віку, що дає право на
призначення пенсії за віком відповідно
до ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому дії ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області є правомірними,
а вимоги, викладені в позовній заяві, є
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю з наступних підстав.

Позивач (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 07.07.1995, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку серії НОМЕР_3 дата (період)
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування з 01.01.2012, ставка
єдиного податку позивача складає 20%,
група 2 (а.с.11).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4
від 11.01.1993 позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (а.с.8).

Судом встановлено, що позивач є
фізичною особою - суб'єктом
господарської діяльності на спрощеній
системі оподаткування та пенсіонером
за віком з 23.03.2012, пенсія призначена із
зменшенням пенсійного віку.

З матеріалів справи вбачається, що УПФУ
у м. Чернігові 06.08.2013 виставлено
позивачу вимогу № Ф-2365 про сплату
недоїмки в розмірі 5 047,47 грн. (а.с.12).

Не погоджуючись з даною вимогою
позивачем подано адміністративний
позов про визнання протиправною та
скасування вимоги № Ф-2365 від 06.08.2013 про
сплату недоїмки у розмірі 5 047,47 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 позов
ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України у м. Чернігові № Ф-2365 від 06.08.2013
про сплату недоїмки в сумі 5 047,47 грн.
(а.с.13-15).

В подальшому ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
винесено вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 19.11.2013 № Ф-854 на суму 6 241,50
грн. та від 18.02.2014 № Ф-854 на суму 7 460,17 грн.
(а.с.7,51).

Не погоджуючись з прийнятими вимогами
позивачем подано скарги до ГУ
Міндоходів у Чернігівській області та
Міністерства доходів і зборів України,
однак рішеннями від 20.12.2013 №
604/Р/25-01-10-05-15, від 23.01.2014 № 386/Р/99-99-10-01-07-15
та від 26.03.2014 № 313/Р/25-01-10-05-12 оскаржені
вимоги залишено без змін, а скарги
позивача - без задоволення (а.с.16-18, 52-53).

Отже, дані правовідносини регулюються
нормами Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», де п.2 ч.1 ст.1
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Відповідно до
п.1.6 ст.1 цього Закону недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом. Платник
єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(п.2.1, п.2.4 ст.6 Закону).

Як вбачається з п.1.7 ст.13 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» органи доходів
і зборів мають право стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску.

В той же час суд звертає увагу на те, що
п.3 Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
передбачено, що органи Пенсійного
фонду України продовжують
адмініструвати єдиний внесок у частині
завершення процедур такого
адміністрування.

За таких умов органи Пенсійного фонду
на день набрання чинності Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної
реформи», продовжують адмініструвати
єдиний внесок у частині завершення
процедур такого адміністрування:
проводять перевірки, узгодження їх
результатів та вимог про сплату боргу,
оскарження рішень про застосування
фінансових санкцій, стягнення за
виконавчими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що саме УПФУ в м.
Чернігові має продовжувати процедуру
такого адміністрування.

Таким чином, виносячи вимогу про сплату
боргу від 19.11.2013 № Ф-854 та від 18.02.2014 №
Ф-854, ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області повторно
вимагає сплатити 6 241,50 грн. та 7 460,17 грн.,
відповідно за несвоєчасну сплату
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно Закону України від 07.07.2011 № 3609-УІ
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України те деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України»
доповнено статтею 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» частиною
четвертою такого змісту: фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком, відповідно до
ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також згідно вищезазначеної статті
такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені такі види
пенсійних виплат, як пенсія за віком,
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства) та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи вищезазначене, положення
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» поширюється на
осіб, яким призначено пенсію за віком
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих
положень Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до приведення
законодавства у відповідність із цим
законом, закони та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому закону.

Згідно ст.26 цього закону особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

При цьому, відповідно до абзацу 1
частини першої статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У даному випадку положення статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» потрібно розуміти в
контексті з положеннями статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі, яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Тобто, позивач є пенсіонером за віком у
розумінні наведених норм права.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивач як фізична
особа-підприємець, що є пенсіонером за
віком, яка зареєстрована платником
єдиного податку, не повинен сплачувати
єдиний внесок, у зв'язку з чим
оскаржувані вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-854 від 19.11.2013 в розмірі 6
241,50 грн. та № Ф-854 від 18.02.2014 в розмірі 7
460,17 грн. прийняті з порушенням вимог
Закону, а тому дії ДПІ у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
щодо прийняття вищезазначених вимог є
протиправними, як наслідок вимоги
підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржувані вимоги
винесені не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з порушенням використаного
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; необґрунтовано,
тобто без врахування усіх обставин, які
мають значення для прийняття рішення;
не добросовісно та не розсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області щодо нарахування Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 31.10.2013
в сумі 6 241,50 грн. - незаконними.

Визнати дії Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області щодо нарахування Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 31.01.2014
в сумі 7 460,17 грн. - незаконними.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у м. Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
Ф-854 від 19.11.2013 про сплату недоїмки у
розмірі 6 241,50 грн.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у м. Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
Ф-854 від 18.02.2014 про сплату недоїмки у
розмірі 7 460,17 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.М. Тихоненко