Справа № 2а-3697/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
№ 9104/115754/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 14
грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання провести перерахунок
пільгового обчислення страхового
стажу, -

встановив:

09.11.2011 позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд
із адміністративним позовом до
відповідача - УПФУ в Рожнятівському
районі Івано-Франківської області в
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пільгового
обчислення страхового стажу, як
працюючого у районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до них,
період роботи до 01.01.1991 з часу подання
необхідних документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що його загальний
трудовий стаж складає 27 років 04 місяці
16 днів, з них 18 років 5 місяців 19 днів
роботи в районах Крайньої Півночі і
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, що підтверджується
записами у трудовій книжці. Відповідно
до діючого на той час законодавства,
стаж роботи на Крайній Півночі
рахувався в одинарному розмірі, але
давав право на призначення пенсії на
пільгових умовах. Пільгове обчислення
страхового стажу застосовується для
осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі,
відповідно до Указу Президії Верховної
Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі»,
постанови Ради міністрів Союзу PCP від 10
лютого 1960 року № 143 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради Союзу PCP» від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967
року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі». Згідно ч. 3 п.
5 розділу «Перехідні положення» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
пільгове обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами. В його трудовій книжці є записи
про роботу в районах Крайньої Півночі.
У зв'язку з вищевказаним він
неодноразово звертався з заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Рожнятівському районі, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області про
перерахунок його пільгового
обчислення страхового стажу як
працюючого в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, однак йому в цьому
було відмовлено. Підставою для відмови
вказано те, що обов'язковою умовою для
надання пільг та користування пільгами
є укладення строкового трудового
договору. Вважає, що законодавством не
передбачено обов'язкість укладення
строкового трудового договору, тому
він змушений звернутися з позовною
заявою до суду.

Постановою Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від
14.12.2011 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився
позивач та оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає, що така прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому просить її скасувати та прийняти
нову постанову, якою зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії позивача, як працюючого в
районах Крайньої Півночі.

Доводи апеляційної скарги апелянт
наводить ті ж, що і у поданому ним
адміністративному позові.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
повісток, а тому у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України їх неприбуття не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

За таких обставин, враховуючи те, що цю
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у відповідності
до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний
розгляд справи проведено у порядку
письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Суд першої інстанції у задоволенні
позову відмовив з огляду на те, що для
пільгового обчислення стажу роботи в
районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, законодавством
передбачено офіційне підтвердження
факту укладення трудового договору. У
матеріалах справи є копія трудової
книжки, яка підтверджує періоди праці
позивача у віддаленій місцевості.
Проте, відомості щодо укладання між ним
та підприємствами, де останній
працював в умовах Крайньої Півночі,
строкових трудових договорів та
користування пільгами, передбаченими
наведеними вище нормативно-правовими
актами - відсутні. Довідка, яка містить
у собі відомості про укладання з
позивачем трудового договору, що
вимагається діючим законодавством,
суду не надана.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-IV) період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» (далі - Постанова),
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абз. 3 п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п. 7 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1, за період
роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
надаються договори або інші документи,
що підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу
наведених норм права випливає, що
трудовий договір є не єдиним
документом, який може підтверджувати
роботу в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст.
24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Отже, записи у трудовій книжці є
основним підтвердженням про укладення
трудових договорів в місцевостях
прирівняних до Крайньої Півночі та
тільки за їх відсутності, необхідним є
доведення пільг шляхом надання
трудового договору або уточнюючої
довідки.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 з 24.11.1998 призначено пільгову
пенсію за віком за роботу на Крайній
Півночі відповідно до Тимчасової Угоди
між Урядом України і Урядок Російської
Федерації про гарантії прав громадян,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі у галузі
пенсійного забезпечення та ст. 26 Закону
України «Про зайнятість населення»,
при загальному стажі роботи 27 років 4
місяці 16 днів, з них 18 років 5 місяців 19
днів в районах Крайньої Півночі.

У трудовій книжці позивача наявні усі
необхідні записи про його роботу в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, а саме: з 22.04.1965 по
01.11.1965 на копальні « 40 лет октября»; з
15.02.1967 по 16.03.1968 та з 10.05.1968 по 01.04.1969 на
копальні ім. ХХІ КПСС; з 13.05.1970 по 27.06.1972 в
Полярному гірничозбагачувальному
комбінаті; з 04.07.1972 по 28.02.1973 та з 30.05.1973
по 01.03.1976 на копальні «Мальдяк»; з 20.05.1976
по 26.06.1976 в Ягодинському
гірничозбагачувальному комбінаті; з
01.06.1977 по 15.07.1977 в АО «Примзолото»; з
03.04.1978 по 18.08.1978 на копальні «Ударник»; з
05.07.1979 по 30.01.1980 в АО «Поиск».

Вказані періоди роботи позивачу
обчислено в одинарному розмірі.
Обставини того, що місцевість в якій
позивач працював відноситься до
районів Крайньої Півночі відповідачем
не заперечуються, та це встановлено ним
на підставі відповідей наданих
відповідними установами на його запити
з приводу укладення позивачем трудових
договорів.

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено,
що робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Пунктом 3 Постанови визначено, що
працівникам, які користуються в даний
час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості
трудової книжки позивача, що
підтверджують стаж роботи в районі
Крайньої Півночі та у місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, є достатні підстави для
зарахування йому до пільгового
трудового стажу періоди роботи до
01.01.1991 з розрахунку за кожний рік - один
рік і шість місяців.

Посилання ж відповідача на те, що
пільги, встановлені вказаними
нормативними актами, не
розповсюджуються на позивача, оскільки
останній не надав укладених з
роботодавцем строкових трудових
договорів є безпідставними, так як факт
укладання трудового договору з
роботодавцем підтверджується записами
у трудовій книжці, що згідно із п. 5
розділу XV «Прикінцевих положень»
Закону №1058-IV є достатніми документами
для перерахунку пенсії.

Тому, на підставі повно та всебічно
встановлених обставин у справі, з
урахуванням вимог вищевказаних
нормативно-правових актів, апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, що записи
у трудовій книжці, не підтверджують
стаж роботи позивача в районі Крайньої
Півночі та у місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, що дає
останньому право на перерахунок пенсії
із зарахуванням до пільгового
трудового стажу спірних періодів
роботи з розрахунку один рік за один
рік і шість місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає,
що позовні вимоги позивача можуть бути
задоволені тільки у межах строку
звернення до адміністративного суду,
оскільки як вбачається із наявних у
матеріалах справи копій відповідей від
07.02.2008 № 3/Л-15, від 20.06.2008 № 643/Л-04, від
07.08.2008 № 15276/Л-11, від 05.09.2011 № 2771/Л-15,
позивачу про порушення його прав було
відомо ще у лютому 2008 року, однак із
адміністративним позовом він
звернувся тільки 09.11.2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (у
редакції чинній на час звернення
позивача до суду) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України визначено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Аналогічна підстава залишення
позовної заяви без розгляду визначена
у п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивач до суду із
адміністративним позовом звернувся
09.11.2011, позовні вимоги про перерахунок
пільгового обчислення страхового
стажу, як працюючого у районах Крайньої
Півночі, слід задовольнити з 09.05.2011, а у
іншій частині позов залишити без
розгляду.

При цьому не підлягає задоволенню
апеляційна вимога позивача про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії, оскільки така у
суді першої інстанції не заявлялася, а
згідно ч. 4 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були
заявлені у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції оскаржувана постанова
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про її скасування та
прийняття нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 195, 197, 198, 202, 203,
205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 14
грудня 2011 року у справі № 2-а/0913/3697/11 -
скасувати.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області здійснити
09.05.2011 перерахунок пільгового
обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за
періоди його роботи в районах Крайньої
Півночі та в місцевостях, прирівняних
до Крайньої Півночі.

Адміністративний позов у частині
позовних вимог про зобов'язання
здійснити перерахунок пільгового
обчислення страхового стажу з часу
подання необхідних документів по 08.05.2011
включно - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін