Справа № 806/1630/14
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Житомир

справа №
806/1630/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Літвина О. Т.,

за участі
секретаря Стралківської К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Україна" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання протиправним та недійсним
податкового повідомлення-рішення від 27
лютого 2014 року №,-

встановив:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Україна" звернулось до
адміністративного суду з позовом, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
27 лютого 2014 року №, яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 1 286 501 грн., у тому
числі за основним платежем - 857667 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями -
428834 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що податковим органом було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Публічного
акціонерного товариства "Україна" з
питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ПВП "Квадро" за період
01.10.2013 року по 31.10.2013 року. За
результатами проведеної перевірки
складено акт від 10 лютого 2014 року №
735/22-01/00307230, яким встановлено, порушення
ПАТ "Україна" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
в результаті чого товариством занижено
податок на додану вартість в сумі 857667
грн. На підставі вказаного акту
відповідачем винесено оскаржуване
податкове повідомлення - рішення, з
яким позивач не погоджується, вважаючи,
що воно прийнято без з'ясування всіх
обставин та з порушенням норм
податкового законодавства. Реальність
виконання господарських зобов'язань
ПАТ "Україна" з ПВП "Квадро"
підтверджується первинними
документами.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення,
оскільки на його думку, при винесенні
спірного податкового повідомлення -
рішення Житомирською ОДПІ було у
повній мірі з'ясовано всі обставини та
вірно застосовано норми чинного
законодавства.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази наявні у матеріалах
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку про
задоволення позову виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
Публічне акціонерне товариство
"Україна" як суб'єкт підприємницької
діяльності - юридична особа
зареєстровано виконавчим комітетом
Житомирської міської ради 11.06.1992 року,
що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Як платник
податків перебуває на податковому
обліку в Житомирській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Судом встановлено, що Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ПАТ
"Україна", код за , з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ПВП "Квадро" (код за
) за період 01.10.2013 року по
31.10.2013 року. За результатами проведеної
перевірки було складено акт від 10
лютого 2014 року № 735/22-01/00307230, яким
встановлено, порушення ПАТ "Україна"
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого товариством занижено
податок на додану вартість в сумі 857667
грн. (а.с. 16-23).

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 27 лютого 2014
року № , яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
1286501грн., в тому числі за основним
платежем - 857667грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 428834 грн. ( а.с.
24).

Відповідач у акті перевірки вказує, що
господарські операції між ПАТ "Україна"
та ПВП "Квадро" не входять в межі
господарської діяльності ПАТ "Україна",
оскільки вони є нетиповими для
позивача. Таке твердженням
відповідача було спростовано у ході
судового розгляду справи наявними у
ній письмовими доказами, а тому суд з
ним не погоджується з наступних
підстав.

Позиція контролюючого органу
ґрунтується на тому, що основним видом
економічної діяльності позивача, як
вказано у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців є виробництво
панчішно-шкарпеткових виробів.

20 серпня 2013 року між ПАТ "Україна"
(надалі - Покупець) і ПВП "Квадро"
(надалі - Постачальник) укладено
договір поставки № 01/20/08-13. Згідно
даного договору Постачальник
зобов'язувався поставляти у власність
Покупця олію соняшникову нерафіновану
1-го ґатунку, українського походження,
врожаю 2012 року, постачання товару
здійснювалось на умовах та в строк,
визначений в Специфікації ( а.с. 26 ).

Відповідно до умов п.6 Специфікації №2
від 30.10.2013 року до Договору поставки №
01/20/08-13 від 20 серпня 2013 року визначено,
що Продавець зобов'язаний передати, а
Покупець прийняти вказаний Товар не
пізніше 31 жовтня 2013 року на умовах EXW, с.
Вільхуватка, Великобурлуцький район,
Харківськ область, згідно офіційних
правил тлумачення торговельних
термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року,
тобто Товар Покупцем отримувався на
підставі довіреності в місці
узгодженому сторонами (а.с.29).

Встановлено, що на виконання умов
зазначеного договору поставки позивач
отримав від ТОВ "Квадро" Товар (олію
соняшникову) в кількості 620 тон на
загальну суму 5146000 грн., що передбачено
умовами Специфікації № 2.

Реальність здійснення вказаної
господарської операції та факт
отримання товару підтверджується
також видатковою накладною № 1339 від 31
жовтня 2013 року на загальну суму 5146000,00
грн., в т.ч. ПДВ 857666,67 грн. (а.с.30),
виписаною позивачем та отриманою від
ТОВ "Квадро" податковою накладною № 241
від 31.10.2013 року на загальну суму 5146000,00
грн., в т. ч. ПДВ 857666,67 грн. ( а.с.31). Вказану
суму податку на додану вартість по
вказаній податковій накладній позивач
включив до складу податкового кредиту
відповідного періоду (жовтень 2013 року).
Крім того, податкова накладна № 241 від 31
жовтня 2013 року включена в реєстр
отриманих податкових накладних, що
відповідає даним додатку № 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та даним декларації з
ПДВ за жовтень 2013 року ( а.с. 163 ).

Крім того, слід зазначити, що факт
оплати ПАТ "Україна" за отриманий Товар
підтверджується платіжними
дорученнями за період з 01.10.2013 року по
31.10.2013 року.

Також, як видно з матеріалів справи 31
жовтня 2013 року між позивачем та вище
зазначеним контрагентом укладено
договір зберігання № 01/31/10-13, за умовами
якого ПАТ "Україна" передає, а ПВП
"Квадро" приймає на зберігання майно
згідно акту здачі-приймання (а.с. 36-38).
Виконання умов зазначеного договору
підтверджується актом
здачі-приймання майна до договору
відповідального зберігання 01/31/10- 13 від
31 жовтня 2013 року, що міститься в
матеріалах справи ( а.с. 39).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, з метою реалізації
придбаного товару (олії соняшникової
нерафінованої) у ПВП "Квадро", укладено
договір комісії № 04/09-13К від 04.09.2013 року,
відповідно до якого ПАТ "Україна" -
комітент, а ТОВ "Компанія Квадро-К" -
комісіонер (а.с. 40-43 ). Згідно умов даного
договору комісії комісіонер
зобов'язувався за дорученням комітента
за плату здійснити від свого імені та
за рахунок комітента наступні юридично
значимі дії:

- "здійснити реалізацію на експорт з
України товар, що належить комітенту.
Найменування товару, асортимент,
кількість і ціна товару визначаються в
додатках до Договору;

- укласти експортні договори
(контракти) купівлі-продажу;

- укладати договори (митного оформлення
продукції) з підприємствами
(брокерами), що мають свідоцтва про
визнання підприємства декларантом

- інші дії, пов'язані з вищевказаними
операціями, необхідні для виконання
доручень Комітента".

Крім того, умовами Додатку № 2 від 31
жовтня 2013 року до договору комісії
№04/09-13К від 04.09.2013 року (ст. 43), визначено,
що комісіонер зобов"язаний
транспортувати товар у м. Южне з с.
Вільхуватка, Великобурлуцький район,
Харківська область, тобто комісіонер
на виконання зобов"язань по договору
комісії доставляв товар (олію
соняшникову нерафіновану) до митниці
найманим транспортом, про що свідчать
товарно-транспортні накладні, наявні в
матеріалах справи (а.с.89-108).

Встановлено, що згідно умов даного
договору комісії № 04/09-13К від 04.09.2013
року комітент передав товар (олію) на
комісію комісіонеру згідно актів
прийому-передачі товару на комісію до
Договору комісії № 04/09-13К від 04.09.2013
року (в період з 24 грудня 2013 року по 26
грудня 2013 року (а.с. 44-63 ).

На виконання умов вказаного договору
комісії та відповідно до вказаних
актів прийому-передачі ТОВ "Компанією
Квадро-К" був отриманий товар, а саме
олія соняшникова нерафінована в
кількості 624,69 т. Зазначений товар був
переважений на автоваговій ТОВ "Дельта
Вілмар СНД". У зв"язку з різницею при
зважуванні на території комплексу по
переробці та перевантаженню тропічних
олій комісією встановлено недостачу в
кількості 0,29 т. У зв"язку з цим, сторони
провели коригування ваги олії
соняшникової нерафінованої. Вказане
підтверджується актом коригування
ваги олії соняшникової до Договору
комісії № 04/09-13К від 04.09.2013 року,
узгодженим 27 грудня 2013 року між
комісіонером та комітентом (а.с. 64-65).

Матеріалами справи підтверджено, що в
подальшому придбаний у ПВП "Квадро"
товар (олія соняшникова нерафінована) в
кількості 624,40 т. був реалізований
(експортований) комісіонером 11 березня
2014 року згідно ВМД № 500010003/2014/200371
нерезиденту "Alfa Trading Limited", Індія на
загальну суму 5244960 грн. ( а.с.148).

Що стосується твердження відповідача у
акті стосовного того, що позивачем не
підтверджено факт отримання товару від
ТОВ "Квадро", оскільки
товарно-транспортні накладні
оформлені з порушенням та не
відповідають вимогам чинного
законодавства, то суд не погоджується з
таким твердженням відповідача з
наступних підстав.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України № 363 від 14.10.1997 р.
передбачено обов'язковість
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листів для перевізників,
вантажовідправників та
вантажоодержувачів, які є замовниками
послуг з перевезень. Тобто норма
вказаного положення Правил не
поширюється на позивача, оскільки
перевезення товару здійснювалось його
контрагентом, позивач не укладав
жодного договору перевезення.

Крім того, наявність чи відсутність
товарно-транспортних накладних, є лише
дотриманням чи порушенням правил
перевезень автомобільним транспортом,
які не пов'язані з дотриманням вимог
податкового законодавства, а не
підтвердженням факту придбання
товарно-матеріальних цінностей.

Пунктом 3.6. Методичних рекомендацій з
бухгалтерського обліку запасів,
затверджених наказом Міністерства
фінансів від 10.01.2007р. № 2 передбачено, що
приймання та оприбуткування запасів,
які надійшли від постачальників
оформлюється товарно-транспортною
накладною з використанням штампу
(позначення) про оприбуткування або
прибутковим ордером. Тому датою
оприбуткування є дата, вказана на
накладній чи іншому
товаросупровідному документі, який
підтверджує приймання-передачу
матеріальних цінностей. Для того, щоб
відбулося оприбуткування, необхідно
отримання товару покупцем. Факт
отримання товару від ТОВ "Квадро"
підтверджується видатковою накладною.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Відповідно до
даної статті, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, судом встановлено, що усі
господарські операції, між ПАТ
"Україна" та ТОВ "Квадро" у тому числі
щодо отримання та передачі товару,
підтверджені первинними документами
наданими позивачем у відповідності до
вимог ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-XIV,
які є підставою для податкового та
бухгалтерського обліку.

Крім того, на думку суду, відсутність
необхідних умов для отримання
результатів відповідної господарської
діяльності, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, не
може свідчити про відсутність
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань, що унеможливлює
здійснення господарської діяльності,
оскільки наведені обставини не
позбавляють суб'єкт господарювання
здійснювати посередницьку діяльність,
залучати виробничі та трудові ресурси
інших суб'єктів господарювання для
виконання зобов'язань по укладених ним
договорах.

Відповідно до п. 2.2.2. статті 2 Статуту
ПАТ "Україна" від 22.03.2011р.
зареєстрованого виконавчим комітетом
Житомирської міської ради
Житомирської області 28.03.2011р. №
8002397 визначено предмет діяльності
товариства, а саме: оптову та роздрібну
торгівлю товарами народного
споживання, продуктами харчування,
обладнанням, продукцією сільського
господарства, матеріалами, сировиною
та напівфабрикатами, у тому числі
зовнішньоекономічна, комісійна,
консигнаційна, аукціонна торгівля та
бартерні операції ( а.с. 185- 190).

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу
України, під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська
діяльність, що здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

У відповідності до ч.1. ст. 42
Господарського кодексу України,
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Виходячи з цього, межами господарської
діяльності встановлюються: доходи в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах отриманні таким
платником податків у зв'язку з продажем
(поставкою) товарів: діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів з
метою одержання прибутку. Разом з тим,
не отримання прибутку не свідчить про
те, що господарська операція не була
здійснена.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1
статті 14 ПК України, господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Оскільки прямих правових норм в
чинному законодавстві України немає,
що підприємство яке здійснює
господарську діяльність не має право
здійснювати іншу діяльність, крім її
основної, то відповідно підприємство
здійснює будь-яку діяльність, яка прямо
не заборонена законом та передбачена
статутом такого підприємства, з однією
метою - отримання прибутку.

Договір поставки, договір комісії, які
досліджені в судовому засіданні, не
оспорювалися, є дійсними і судові
рішення, щодо їх недійсності - відсутні.

Реальність господарської операції
позивача з його контрагентом
підтверджується довідкою ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві № 129/2-26-50-22-07-24126303 від 12 лютого
2014 року про результати проведення
зустрічної звірки ПВП "Квадро" код за
щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків, у тому числі і
ПАТ "Україна", код за , якою
встановлено реальність та повноту
відображення в обліку за період з 01.10.2013
року (а.с. 166 -184).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14, пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу; податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Підставою для нарахування податкового
кредиту є видана платником податку на
вимогу покупця податкова накладна із
заповненням всіх обов'язкових
реквізитів.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас положеннями пункту 201.10 статті
201 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Податкове законодавства України не
містить норм, які б ставили у
залежність право платника податку на
формування податкового кредиту від
можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів
або зобов'язати платників податків
контролювати своїми контрагентами
норм законодавства. Тому можливі
порушення контрагентами платника
податків податкової дисципліни, у тому
числі недекларування своїх зобов'язань
або несплата податку до бюджету, не є
підставою для позбавлення платника
податків права на податковий кредит з
ПДВ за операціями з такими
контрагентами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
грошові зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Отже, наявність підтверджуючих
документів та належним чином оформлені
податкові накладні свідчать про
правомірність включення сум ПДВ до
податкового кредиту. В даному випадку
при придбанні товару кожна
оподаткована господарська операція
належним чином оформлена, податкова
накладна оформлена належним чином та
відповідає встановленим вимогам.

Висновки податкового органу, викладені
в акті, на підставі якого прийнято
оспорюване податкове повідомлення -
рішення, ґрунтуються лише на
припущеннях, не підтверджених
первинними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість доводів позивача
щодо протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
податкового органу, та вважає його
таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Отже, сплачений
позивачем судовий збір у сумі 487 грн. 20
коп. підлягає відшкодуванню на користь
ПАТ "Україна" з Державного бюджету
України.

Керуючись Податковим кодексом України,
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 27 лютого 2014 року №.

Відшкодувати на користь публічного
акціонерного товариства "Україна" з
Державного бюджету України понесені
судові витрати у сумі 487 гривень 20
копійок.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.Т. Літвин

Повний текст постанови виготовлено: 13
травня 2014 р.