Справа № 2а/2370/6063/2011
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
справа № 2а/2370/6063/2011

12 год. 15 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

при секретарі - Демченко Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Глущенка О.М.
(за довіреністю),

представника відповідача - Левенець
А.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
державного підприємства
науково-виробничий комплекс
«Фотоприлад» до державної податкової
інспекції у м.Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 з Вищого адміністративного суду
України у Черкаський окружний
адміністративний суд після скасування
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій на новий розгляд надійшла
адміністративна справа за позовом
державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
«Фотоприлад» (далі-позивач) до
державної податкової інспекції у
м.Черкаси (далі-відповідач) про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відповідача від 20.04.2011 №.

Ухвалою суду від 16.04.2014 замінено
первинного відповідача на його
правонаступника - державну податкову
інспекцію у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області.

Позов мотивовано тим, що реальність
виконання договорів, укладених з
певними контрагентами позивача, що
стало підставою для донарахування
податкових зобов'язань відповідачем,
підтверджується наявними у нього
первинними документами. Послуги,
комплектуючі вироби і матеріали були
отримані відповідно до вимог чинного
законодавства України, які мають
безпосередній зв'язок з предметом
господарської діяльності
підприємства. З усіма постачальниками
та виконавцями робіт позивач здійснив
розрахунки, у тому числі сплатив
податок на додану вартість (далі - ПДВ) у
ціні придбаного товару, робіт. Таким
чином має право на формування суми
податкового кредиту по факту
здійснюваних правочинів.

Представник відповідача проти позову
заперечував та зазначив, що окремі
підприємства-контрагенти позивача не
мають необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності за
відсутністю трудових ресурсів,
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів. Під час
перевірки контрагентів позивача, у т.ч.
допитів службових осіб, вчинених в
межах кримінальних проваджень,
виявлено, що вони відображали в обліку
господарські операції, які фактично не
відбувалися. Визнання нікчемними
господарських операцій позбавляє
правового значення виписаних
податкових накладних, а отже включення
позивачем суми ПДВ до податкового
кредиту за нікчемними угодами є
безпідставним.

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, повно та
об'єктивно дослідивши докази у справі у
їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з такого.

Позивач зареєстрований як юридична
особа виконавчим комітетом Черкаської
міської ради 04.03.1993 ().

З письмових доказів у справі суд
встановив, що службові особи
відповідача на підставі направлення
від 22.12.2010 №727/23-0 провели виїзну планову
перевірку позивача з питань дотримання
ним вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2007
до 30.09.2010.

Перевіркою серед іншого виявлено
порушення, вимог п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3,
п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого занижено
ПДВ в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 302045 грн. (у т.ч. завищення
за 2008 рік на суму 8506,00грн., заниження за
2009 рік в розмірі 139518,00грн., заниження за
2010 рік на суму 171032,00грн.), а також
занижено податок на прибуток.

За результатами перевірки складено акт
від 07.04.2011 №934/23-2/14312329 (далі - акт
перевірки), на підставі якого
відповідач прийняв у т.ч. оскаржуване
податкове повідомлення-рішення (далі -
ППР) від 20.04.2011 №, яким позивачу
збільшено розмір грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
377556,00грн. (у т.ч. штрафні (фінансові)
санкції - 75511,00грн.).

Суд звернув увагу, що вищевказані
порушення пов'язані зі встановленням
податковим органом двох видів порушень
(том ІІІ а.с.83-84): непідтверджений
податковими накладними податковий
кредит та мінімізація податкових
зобов'язань за рахунок взяття
податкового кредиту з формально
складених первинно-бухгалтерських та
податкових документів за правочинами,
що реально не відбувалися з окремими
контрагентами.

Щодо першого виду порушення суд
встановив таке.

Згідно з даними акту перевірки, що
підтверджується даними податкової
звітності з ПДВ позивача, ним не
спростовано, не заявлено як додаткова
підстава позову і визнано як факт
згідно з письмовими поясненнями
позивача (том ІІІ а.с.87), у позивача
відсутні податкові накладні за
задекларованим податковим кредитом, а
саме: на суму 521грн. при отриманні
телекомунікаційних послуг від ПАТ «МТС
УКРАЇНА» в грудні 2008року; на суму 2080грн.
- при отриманні послуг з ремонту
основних засобів від ТОВ «БТК «ЛАД» у
липні 2008року; на суму 2500грн. при
отриманні електроенергії від ВАТ
«ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» у листопаді
2008року; на суму 780грн. - при отриманні
програма торів від ТОВ «БАРІОН» у
серпні 2008року; на суму 296грн. при
отриманні канцтоварів від ПП «ПЛАН
ПЛЮС» у липні 2008року; на суму 634грн. - при
отриманні магнітів від ПП «ФЕРО-ТРАНС»
у жовтні 2008року; на суму 228грн. - при
отриманні комплектуючих до офісної
техніки від ПП «Ніко-сервіс» у жовтні
2008року; на суму 634грн.

П.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997
№168/97-ВР, який був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин (далі
- Закон №168/97-ВР) передбачено, що не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Тому включення в розрахунок основного
зобов'язання вищевказаного порушення
позивача суд вважає правомірним, а
відповідач діяв у спосіб та межах,
визначених законом.

Щодо другого виду порушень податкового
законодавства позивачем, суд встановив
таке.

За період, що підлягав перевірці,
позивач безпідставно включив 312884грн.
податкового кредиту за правочинами, що
реально не відбувалися з такими
контрагентами: з ПП "Інтерагро-Форум",
ПП "Торгкомерс-2009", ПП "Мегаторгсервіс",
ПП "Мілколайф", ПП "Т-груп", ТОВ
"Бізнесальянс". Вказане
підтверджується вироком, що набрав
законної сили (том ІІ а.с.201-224), щодо
посадових та службових осіб цих
підприємств за фіктивне
підприємництво та за підроблення
документів, печаток, штампів та
бланків, збут чи використання
підроблених документів, печаток,
штампів, а також встановлене
постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 19.08.2011 у
справі №2а/2370/3534/2011 (суддя Паламар П.Г.)
під час оскарження ППР від 20.04.2011
№ про донарахування податку на
прибуток підприємств, прийнятого на
підставі вищевказаного акту
податкової перевірки. Так, серед
порушень, що вплинули на донарахування
такого виду податку ввійшли формування
валових витрат за рахунок правочинів з
ПП "Інтерагро-Форум", ПП "Торгкомерс-2009",
ПП "Мегаторгсервіс", ПП "Мілколайф", ПП
"Т-груп", ТОВ "Бізнесальянс", а також з
приводу правовідносин з ДОТ «Лісова
казка» (том ІІІ а.с.168-169). Встановлено
відсутність реальної можливості
поставок товарів, робіт (послуг) з
урахуванням реального часу їх
здійснення, відсутності майна,
виробничо-складських приміщень,
основних фондів, засобів для
транспортування та наявності трудових
ресурсів, які економічно необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності. Вказані підприємства
декларували відсутність основних
виробничих фондів, рухомого та
нерухомого майна, складських
приміщень, транспортних засобів, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій, чисельність
працюючих - 1 особа, що є неможливим для
фактичного здійснення господарської
діяльності.

Вказана постанова суду залишена без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2012. Отже
рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з викладеним, суд взяв до
уваги преюдиційність встановлених
фактів, що реально правочини з
вищевказаними контрагентами позивача
не відбувалися у відповідний період.

П.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168/97-ВР
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Враховуючи, що податковий кредит
походить від валових витрат, а
податкові накладні дають право на
податковий кредит лише у разі
реального вчинення правочинів, тому
суд дійшов висновку, що відповідач
обґрунтовано включив у розрахунок
донарахованого спірного податкового
зобов'язання суми податкового кредиту
за такими правочинами позивача.

Суд також звернув увагу, що для
нарахування сум основного зобов'язання
з ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету,
відповідач врахував суми податкового
кредиту за наявними у позивача
податковими накладними, які не були
включені позивачем у звітність з ПДВ,
що зменшило суму донарахування ПДВ, що
підлягає сплаті в бюджет за
оскаржуваним ППР (том ІІІ а.с.83-84), та не
у повній мірі відповідає вимогам
законодавства з огляду на зберігання
права платників податків включати не
задекларовані суми податкового
кредиту протягом 1095днів.

Оскільки виявлені податковим органом
порушення знайшли своє підтвердження в
суді, тому нарахування штрафних
санкцій за оскаржуваним ППР суд вважає
правомірним. Розмір застосованого
штрафу 25% відповідає вимогам п.127.1 ст.127
Податкового кодексу України.

Враховуючи завдання адміністративного
судочинства згідно зі ст.2 КАС України
суд дійшов висновку, що при прийняті
оскаржуваного ППР відповідач діяв
правомірно, а позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають, а судовий збір на підставі
ст.94 КАС України не підлягає
поверненню.

Керуючись ст. ст. 158 - 165, 254 - 256 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову державного підприємства
науково-виробничий комплекс
«Фотоприлад» до державної податкової
інспекції у м.Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.04.2011 №
- відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з моменту
отримання повного тексту постанови.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя
А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений
13.05.2014