Справа № 802/1164/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 травня 2014 р.
Справа № 802/1164/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Сала Павла
Ігоровича, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справи за позовом
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 року Крижопільська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі -
Крижопільська ОДПІ) звернулася у суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) про стягнення заборгованості
зі сплати єдиного податку в сумі 189,74
грн.

Представник позивача 06.05.2014 року подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження. Заявлені
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання на
виклик суду не з'явився, а надіслане
йому повідомлення повернулися з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Частиною 11 статті 35 КАС України
передбачено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд
справи за відсутності сторін в
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши наведені
позивачем доводи, суд доходить
висновку, що адміністративний позов
належить задовольнити з таких мотивів.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності
Крижопільською районною державною
адміністрацією від 12.08.2005 року
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1). Крім
того, починаючи з 18.03.2012 року відповідач
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності і у
спірних правовідносинах вважався
платником єдиного податку, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку (а.с. 5-7).

Згідно із ст.ст. 67, 68 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори у порядку та у розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватися Конституції та законів
України.

Відповідно до п.п. 10.1.2. п. 10.1. ст. 10 ПК
України до місцевих податків належить
єдиний податок. Водночас правові
засади застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку
визначаються главою 1 розділу XIV
Податкового кодексу України.

Так, пунктом 291.2 статті 291 цього Кодексу
передбачено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності є
особливим механізмом справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Згідно із п. 291.3 ст. 291 ПК України
юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

В силу приписів п. 291.4 ст. 291 ПК України
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на групи платників єдиного
податку, зокрема, до другої групи
відносяться фізичні особи-підприємці,
які здійснюють господарську
діяльність з надання послуг, у тому
числі побутових, платникам єдиного
податку та/або населенню, виробництво
та/або продаж товарів, діяльність у
сфері ресторанного господарства, за
умови, що протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1 000 000
гривень.

Отже, відповідач ОСОБА_1, будучи
зареєстрованим як платник єдиного
податку, належить до другої групи
платників такого внеску.

Згідно із п. 293.2 ст. 293 ПК України
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць,
зокрема для другої групи платників
єдиного податку - у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (п. 295.1 ст. 295 ПК України).

З урахуванням наявної переплати в сумі
43,9 грн. станом на 01.04.2014 року відповідач
має непогашену заборгованість по
єдиному податку в сумі 189,74 грн., з яких
232,2 грн. - єдиного податку та пеня в сумі
1,44 грн. (232,2+1,44-43,9=189,74), що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податків.

Згідно із п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- це сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковим боргом вважається
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК
України органам державної податкової
служби надано право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Таким чином, оскільки узгоджені
грошові зобов'язання відповідача зі
сплати єдиного податку на час розгляду
справи залишаються непогашеними і
доказів сплати боргу в сумі 189,74 грн.
суду не надано, такий борг підлягає
стягненню на підставі судового
рішення.

Відповідно до положень статей 11, 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ст. 86 КАС України).

Вимоги позивача стосовно стягнення
податкового боргу обґрунтовані та
підтверджуються матеріалами справи, а
відтак підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також враховуючи відсутність витрат
позивача, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
податковий борг зі сплати єдиного
податку в сумі 189 (сто вісімдесят
дев'ять) грн. 74 коп. на р/р 00267, код
платежу 18050400, одержувач ДКС у
Крижопільському районі, банк ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, МФО 802015, код 37840876.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало
Павло Ігорович