Справа № 805/3532/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа № 805/3532/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Смагар
С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу

за позовом Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Донецьк

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Куйбишевському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заявлено позов до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця у зв'язку із
ненаданням відповідачем протягом року
до податкової інспекції податкових
декларацій та інших документів
фінансової звітності.

Позивач через канцелярію суду надав
письмову заяву, у якій просив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, місце і час слухання
справи належним чином повідомлений, до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення "за зазначеною
адресою не проживає". Частиною 4 статті
33 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України) передбачено, що у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються: юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо
можливості розгляду даної справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази
за своїм внутрішнім переконанням, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Донецької міської ради,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів. Згідно з
підпунктом 46.1. статті 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу
України зазначає, що податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків. Згідно з пунктом 49.2. статті 49
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді. Пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України
передбачено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Судом встановлено, що відповідач не
надає звітність до податкового органу
з 1 січня 2011 року, що підтверджено
матеріалами справи, зокрема, актом, та
відповідачем не спростовано. Таким
чином, за період, протягом якого
фізична особа-підприємець не
звітувався перед відповідним
контролюючим органом, повинен
обчислюватися з дати, коли необхідна
звітність була надана в останній раз.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV
неподання фізичною особою протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності є
підставою для постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

Відповідно до пункту 67.2. статті 67
Податкового кодексу України
контролюючі органи в установленому
законом порядку мають право звертатися
до суду про винесення судового рішення
щодо, зокрема, припинення юридичних
осіб або підприємницької діяльності
фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідач не спростував ненадання
податкових декларацій та документів
фінансової звітності до податкового
органу протягом року, вимоги позивача
про припинення підприємницької
діяльності відповідача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Фізичної
особи-підприємця Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємства задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1).

У день набрання постановою законної
сили направити копію постанови
державному реєстратору за місцем
реєстрації Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про судове
рішення.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
10 квітня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Смагар С.В.