Справа № 806/7233/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"23" квітня 2014 р.
Справа № 806/7233/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Одемчука Є.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Марченко А.А., Федотов М.М.,

від відповідачів: Мезенцев О.О., Рудзей
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"20" лютого 2014 р. у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Детвілер Ущільнюючі Технології
Україна" до Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, Малинського
управління Державної казначейської
служби України Житомирської області
про визнання бездіяльності та дії
протиправними, визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Приватне
акціонерне товариство "Детвілер
Ущільнюючі Технології Україна" ( далі -
ПАТ "Детвілер Ущільнюючі Технології
Україна") звернулося до суду з вказаним
позовом, в якому просило визнати
протиправною бездіяльність Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області (
далі - Малинська ОДПІ), яка полягає в не
підготовці та не поданні висновку
територіальному органу державної
казначейської служби про повернення з
Державного бюджету України Приватному
акціонерному товариству "Детвілер
Ущільнюючі Технології України"
бюджетного відшкодування з ПДВ, за
декларацією за липень 2013 року, у сумі
395800 грн.; визнати протиправними дії в.о.
начальника Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області в частині
призначення та проведення
позапланової перевірки Приватного
акціонерного товариства "Детвілер
Ущільнюючі Технології України",
відповідно до п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК
України, згідно наказу №152 від 11 жовтня
2013 року; визнати податкові
повідомлення - рішення Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
29 жовтня 2013 року: №, №,
№ нечинними і скасувати їх в
повному обсязі; стягнути з Державного
бюджету України через Малинське
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
на їх користь бюджетну заборгованість
з податку на додану вартість за липень
2013 року у сумі 395800 грн.; зобов'язати
Малинське управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області подати звіт про
виконання судового рішення в частині
стягнення бюджетного відшкодування з
ПДВ в строк не пізніше трьох місяців з
дня набрання законної сили постановою
суду.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії виконуючого
обов`язки начальника Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області щодо
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки
Приватного акціонерного товариства
"Детвілер Ущільнюючі Технології
Україна" відповідно до наказу №152 від
11.10.2013р.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 29.10.2013 р. №, №,
№.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Малинська ОДПІ звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники
відповідачів підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представники позивача в засіданні суду
заперечили проти доводів апеляційної
скарги. Вважають, що постанова суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, а тому просили залишити
її без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року
в.о. начальника Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області Максимчук С.О.
відповідно до пп.78.1.12 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, винесено
наказ №152 "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки". Наказано провести
документальну позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Детвілер ущільнюючі
технології Україна" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень та липень
місяці 2013 року, терміном на 5 робочих
днів з 11.10.2013 року.

На підставі вказаного наказу у період з
11.10.2013 року по 17.10.2013 року головним
державним ревізорам - інспектором
відділу контролю за декларуванням
податку на додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій Головного управління
Міндоходів у Житомирській області та
головним державним ревізором -
інспектором відділу податку на
прибуток управління оподаткування та
контролю об'єктів і операцій Новоград -
Волинської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування Приватним акціонерним
товариством "Детвілер Ущільнюючі
Технології Україна" від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за травень 2013 року на суму 48941
грн., за червень 2013 року на суму 399371 грн.,
за липень 2013 року 378228 грн. та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість заявленого на розрахунковий
рахунок платника у банку на суму 4847
грн., відображених у податковій
декларації з ПДВ, поданій за червень 2013
року (вх. від 19.07.2013 р. №),
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок платника у банку на суму 399465
грн., відображених у податковій
декларації з ПДВ, поданій за липень 2013
року (вх. від 19.08.2013 року № ).

Перевіркою встановлено порушення:

- пп.198.3 ст.198 г), п. 198.5 ст.198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого ПАТ
"ДЕТВІЛЕР УЩІЛЬНЮЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ
УКРАЇНА" завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 19
декларації) за червень 2013 року на суму
6514 гривень, залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті де бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації) за липень 2013 року
на 6514 грн.;

- абз.2 п. 198.3 ст.198, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим ПАТ "ДЕТВІЛЕР УЩІЛЬНЮЮЧІ
ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНА" завищено заявлену
суму бюджетного відшкодування ПДВ за
червень 2013 року на 6514 грн.;

- п.200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, внаслідок чого ПАТ "ДЕТВІЛЕР
УЩІЛЬНЮЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНА"
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування за червень 2013 року на
суму 15316 грн. та липень 2013 року 389286 грн.

За результатами перевірки складено акт
про результати позапланової виїзної
документальної перевірки
правомірності нарахування Приватним
акціонерним товариством "Детвілер
Ущільнюючі Технології Україна"
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за травень - липень
2013 року та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість заявленого
на розрахунковий рахунок платника у
банку за червень, липень 2013 року №
15/2-55/32306009 від 17 жовтня 2013 року.

29 жовтня 2013 року Малинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, на підставі акту
від 17.10.2013 р. №15/2-55/32306009, прийнято
податкові повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу зменшено суми
бюджетного відшкодування з ПДВ в
розмірі 6514 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкцій в розмірі 3257 грн.;

- № про збільшення Приватному
акціонерному товариству "Детвілер
Ущільнюючі Технології Україна" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 15316 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 7658 грн.;

- № про відмову позивачу у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 389286 грн.

Перевіряючи дії виконуючого обов'язки
начальника Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області в частині
призначення та проведення
позапланової перевірки позивача
відповідно до п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК
України, згідно наказу №152 від 11 жовтня
2013 року, на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, суд зважає на таке.

Як було зазначено вище, виконуючим
обов'язки начальника Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
Максимчук С.О. 11 жовтня 2013 року наказом
№ 152, на підставі п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України,
призначено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ "Детвілер
ущільнюючі технології Україна" з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень та липень
місяці 2013 року, терміном 5 робочих днів
з 11.10.2013 року.

При цьому суд звертає увагу, що єдиною
підставою для призначення перевірки
слугував п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, надалі - ПК
України), контролюючі органи мають
право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1. статті 75 ПК України
визначено, що контролюючі органи мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 вказаної статті
ПК України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок визначено у
статті 78 ПК України. При цьому у пункті
78.1 цієї статті ПК України наведено
вичерпний перелік обставин для
здійснення документальної
позапланової перевірки.

У підпункті 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК
України вказано, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: контролюючим органом вищого
рівня в порядку контролю за діями або
бездіяльністю посадових осіб
контролюючого органу нижчого рівня
здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної
позапланової перевірки в цьому випадку
приймається контролюючим органом
вищого рівня лише у тому разі, коли
стосовно посадових осіб контролюючого
органу нижчого рівня, які проводили
документальну перевірку зазначеного
платника податків, розпочато службове
розслідування або їм повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 ПК
України).

Контролюючими органами вищого рівня,
згідно із п. 55.2 ст. 55 ПК України, є:
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, -
для контролюючих органів в Автономній
Республіці Крим, містах Києві та
Севастополі, областях, міжрегіональних
територіальних органів та митниць;
контролюючі органи в Автономній
Республіці Крим, містах Києві та
Севастополі, областях, міжрегіональні
територіальні органи - для державних
податкових інспекцій, які їм
підпорядковуються.

Із аналізу вищенаведених норм
законодавства та встановлених
обставин випливає, що в даному випадку
наказ на проведення перевірки міг мати
місце лише тоді, коли б його було
прийнято контролюючим органом вищого
рівня, в даному випадку - Головним
управлінням Міндоходів у Житомирській
області, у Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області не було
повноважень для призначення
документальної виїзної позапланової
перевірки ПАТ "Детвілер ущільнюючі
технології Україна" згідно із наказом
№ 152 від 11.10.2013 року.

У свою чергу, Головне управління
Міндоходів у Житомирській області,
враховуючи приписи пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, могло ініціювати проведення
вказаної перевірки позивача лише у
зв'язку із виявленням невідповідності
висновків акта перевірки вимогам
законодавства або неповного з'ясування
під час перевірки питань, що повинні
бути з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
та в тому разі коли стосовно посадових
осіб контролюючого органу нижчого
рівня, які проводили документальну
перевірку зазначеного платника
податків, розпочато службове
розслідування або їм повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення.

Наказом Малинської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 11 вересня 2013 року вже було
призначено проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ПАТ
"Детвілер ущільнюючі технології
Україна" з питань відшкодування ПДВ за
червень та липень 2013 року, терміном на 7
робочих днів з 12.09.2013 року.

Так, у період з 12.09.2013 року по 20.09.2013 року,
на підставі наказу в.о. начальника
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 11 вересня 2013 року "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки",
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку приватного
акціонерного товариства "Детвілер
ущільнюючі технології Україна" з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2013 року в
сумі 48847 грн., яка виникла за період з
01.05.2013-31.05.2013 року, відображеній у
податковій декларації з ПДВ за червень
місяць 2013 року (вх. № від 19.07.2013
року) та за липень 2013 року в сумі 399465
грн., яка виникла за період з 01.05.2013
-30.06.2013 року, відображеній у податковій
декларації з ПДВ за липень 2013 року (вх.
№ від 19.08.2013 року), що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника в банку згідно із
затвердженим планом перевірки.

Перевіркою підтверджено відображене
ПАТ "Детвілер ущільнюючі технології
Україна" у декларації за червень 2013
року бюджетне відшкодування у сумі 48847
грн. та бюджетне відшкодування в сумі
395800 грн., згідно декларації за липень 2013
року, про що складено акт про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки
правомірності нарахування Приватним
акціонерним товариством "Детвілер
ущільнюючі технології Україна" суми, що
підлягає бюджетному відшкодуванню
податку на додану вартість на рахунок
платника в банку за червень та липень
2013 року за №15/2-44/32306009 від 20.09.2013 року.

Податковий орган, обґрунтовуючи
наявність підстав у Малинської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Житомирській області для
прийняття наказу від 11.10.2013 року №152 на
підставі п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України, посилався на
розпорядження Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
№473-р від 27 вересня 2013 року "Про
проведення службового розслідування".

Із матеріалів справи видно, що 27
вересня 2013 року начальником Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, на виконання функцій
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області та у зв'язку з
проведеним аналізом матеріалів
позапланової виїзної перевірки ПРАТ
"Детвілер ущільнюючі технології
Україна", проведеної працівниками
Малинської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень та липень 2013 року
(акт від 20.09.2013 року № 15/2-44), встановлено
невідповідність висновків акту
перевірки вимогам законодавства,
неповне з'ясування причин виникнення
від'ємного значення та встановлення
ціни з метою подальшого продажу,
необхідних для винесення об'єктивного
висновку щодо дотримання платником
податку вимог законодавства, винесено
розпорядження № 473-р "Про проведення
службового розслідування".

Підставою винесення якого слугувала
доповідна записка управління
оподаткування та контролю окремих
об'єктів і операцій від 27.09.2013 року
№245/15-323. Проте, вказана доповідна
записка не містить посилань на те в
чому саме полягають невідповідність
висновків акта перевірки від 20.09.2013
року вимогам законодавства або неповне
з'ясування під час перевірки питань, що
повинні бути з'ясовані під час
перевірки для винесення об'єктивного
висновку щодо дотримання платником
податків вимог законодавства.

Також не було додано до матеріалів
справи доказів на підтвердження того,
що стосовно посадових осіб Малинської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, а саме
начальника відділу контролю за
декларуванням ПДВ Костюченко О.М. і
старшого державного ревізора
інспектора відділу контролю за
декларуванням ПДВ Луніної Г.М., які
проводили позапланову виїзну
документальну перевірку ПАТ "Детвілер
ущільнюючі технології Україна",
результати якої викладені у акті від
20.09.2013 року №15/2-44/32306009, станом на день
прийняття наказу від 11.10.2013 року №152
було розпочато службове розслідування
або їм повідомлено про підозру у
вчиненні кримінального
правопорушення, наявність яких є
необхідною умовою для прийняття наказу
на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК
України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що посилання контролюючого
органу, як на доказ правомірності
призначення перевірки лише на
розпорядження про проведення
службового розслідування стосовно
посадових осіб Малинської ОДПІ є
безпідставними, оскільки такий порядок
призначення перевірки не відповідає
приписам Податкового кодексу України.

При наявності підстав визначених у
п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України, рішення про проведення
перевірки (наказ) повинно було бути
прийнято контролюючим органом вищого
рівня, в даному випадку - Головним
управлінням Міндоходів у Житомирській
області

Тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що підстав для
прийняття наказу "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки" від 11.10.2013 року №152 не було, а
тому дії виконуючого обов'язки
начальника Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області щодо призначення
наказом від 11.10.2013 року №152 проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки Приватного акціонерного
товариства "Детвілер Ущільнюючі
Технології Україна" є протиправними,
оскільки вчинені не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України.

Щодо податкового повідомлення -
рішення від 29 жовтня 2013 року № про
зменшення позивачу суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 6514 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 3257 грн..

Як видно із акту перевірки №15/2-55/32306009
від 17.10.2013 року підставою для прийняття
вказаного податкового повідомлення -
рішення слугував висновок Малинської
ОДПІ про те, що перевіркою
правомірності визначення податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
розрахунків з бюджетом та показниками,
відображених у декларації за червень
2013 року встановлені порушення
позивачем пп.198.3 ст.198 г), п. 198.5 ст.198
Податкового кодексу України, а саме ПАТ
"ДЕТВІЛЕР УЩІЛЬНЮЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ
УКРАЇНА" занижені податкові
зобов'язання на суму ПДВ в розмірі 6514
грн. декларації з ПДВ за червень 2013 року
по операціях, що не є господарською
діяльністю платника податку, а саме до
складу податкового кредиту за червня
2013 року включено суму ПДВ 6513,61 грн. по
імпортованій вантажно-митній
декларації від 04.06.2013 року №1579 по
поверненню бракованої продукції, яка
попередньо товариством була
експортована (вироби з незатверділої
вулканізованої гуми), але товариством
не нараховані податкові зобов'язання
по виробленій продукції - не включено
до обсягів експортних операцій за
червень 2013 року та не нараховані
податкові зобов'язання на митній
території за ставкою 20%, тобто
відсутній об'єкт оподаткування при
сформованому, податковому кредиті
(щодо використаної сировини з якої
виготовлена продукція та вдруге
включена по вантажно-митній декларації
повернута бракована продукція, яка
вироблена попередньо із сировини).

Враховуючи наведене податковий орган
також дійшов висновку про завищення
Товариством заявленої суми бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2013 року на
6514 грн. в порушення абз.2 п.198.3 ст.198,
п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується із такими
твердженнями відповідача, виходячи із
такого.

Встановлено, що Приватне акціонерне
товариство "Детвілер ущільнюючі
технології Україна" зареєстровано як
юридична особа Виконавчим комітетом
Малинської міської ради та перебуває
на податковому обліку в Малинській
ОДПІ. Фактичним видом діяльності
позивача є виробництво гумових
виробів.

В акті перевірки від 17.10.2013 року
закріплено, що Товариство до складу
бюджетного відшкодування включає суми
ПДВ фактично сплачені при розрахунках
за імпортовану сировину.

01 лютого 2013 року між Приватним
акціонерним товариством "Детвілер
Ущільнюючі Технології Україна" (надалі
- продавець) та компанією Daetwyler Switzerland Inc.
(надалі - покупець) укладено договір
купівлі - продажу продукції № 2/13.

Підпунктом 1.1. пункту 1 вказаного
договору визначено, що на умовах цього
договору Продавець зобов'язується
передати у власність покупця в м.
Шаттдорф СН-6467, Швейцарія, (на умовах DAP
"поставка в пункті", згідно з ІНКОТЕРМС
2010 р.), прокладки, амортизатори,
ущільнюючі кільця, манжети, пробки та
інші вироби із спеціальної
вулканізованої гуми, надалі - Продукція
за Специфікаціями, які є невід'ємною
частиною цього договору, а покупець, в
свою чергу, обов'язується прийняти таку
Продукцію та сплатити її вартість.

Продукція повинна бути поставлена
покупцю в терміни, визначені в
Специфікації (пп.4.1 п. 4.1 договору № 2/13
від 01.02.2013 року).

Відповідно до пп. 7.3 п. 7 договору № 2/13
від 01.02.2013 року, у разі поставки
продавцем неякісної продукції або
якої-небуть партії, таке продукція
підлягає заміні на продукцію належної
якості. Всі витрати із заміни неякісної
продукції на якісну сплачуються за
рахунок продавця.

Судом встановлено, що сума податку на
додану вартість в розмірі 6513, 61 грн.
сплачена позивачем по імпортній
вантажно-митній декларації від 04.06.2013
року №101100000/2013/001579 при поверненні з
метою доробки готової продукції, яка
попередньо була експортована покупцю.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.3 статті 200 ПК України
визначено, що при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно із п.200.4 ст.200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 Податкового
кодексу України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

У відповідності із пунктом 198.1 статті 198
ПК України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.3 ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний нарахувати податкові
зобов'язання виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися: а) в
операціях, що не є об'єктом
оподаткування (крім випадків
проведення операцій, передбачених
підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196
цього Кодексу); б) в операціях,
звільнених від оподаткування
відповідно до цього Кодексу,
міжнародних договорів (угод) (крім
випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 197.1.28 пункту
197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в
операціях, що здійснюються платником
податку в межах балансу платника
податку, у тому числі передача для
невиробничого використання,
переведення виробничих необоротних
активів до складу невиробничих
необоротних активів; г) в операціях, що
не є господарською діяльністю платника
податку.

Платник податку може включити на
підставі бухгалтерської довідки до
податкового кредиту виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу,
суми податку, сплачені (нараховані) у
вартості товарів/послуг, необоротних
активів, що не були включені до складу
податкового кредиту при придбанні або
виготовленні таких товарів/послуг,
необоротних активів, та/або з яких були
визначені податкові зобов'язання
відповідно до цього пункту, у разі якщо
такі товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, у тому числі
переведення невиробничих необоротних
активів до складу виробничих
необоротних активів.

Згідно із абз.1 п.190.1 ст.190 ПК України,
базою оподаткування для товарів, що
ввозяться на митну територію України, є
договірна (контрактна) вартість, але не
нижче митної вартості цих товарів,
визначеної відповідно до розділу III
Митного кодексу України, з урахуванням
мита та акцизного податку, що
підлягають сплаті і включаються до
ціни товарів.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (абз.1 п.198.6 ст.198 ПК
України).

В силу приписів п.201.12 ст.201 ПК України, у
разі ввезення товарів на митну
територію України документом, що
посвідчує право на віднесення сум
податку до податкового кредиту,
вважається митна декларація, оформлена
відповідно до вимог законодавства, яка
підтверджує сплату податку.

Встановлено, що позивачем до складу
податкового кредиту в податковій
декларації за червень 2013 року було
включено суму ПДВ у розмірі 6513,61 грн.,
сплачену при ввезені готової продукції
згідно із ВМД від 14.06.2013 року №
101100000/2013/001579.

Так, із митної декларації №101100000/2013/001579
видно, що було імпортовано товар, а саме
вироби з незатверділої вулканізованої
гуми, які застосовуються для
зберігання труб, зумовлене поверненням
покупцем продавцю - ПАТ "Детвілер
ущільнюючі технології Україна"
бракованої продукції.

Оскільки митне оформлення товару за
ВМД від 14.06.2013 року №101100000/2013/001579 було
закінчено, то вказана митна декларація
була оформлена належним чином та у
повній відповідності до вимог чинного
законодавства, суми податків
(обов'язкових платежів) сплачені в
повному об'ємі.

Відтак, зазначена митна декларація,
відповідно до ст.201 ПК України,
являється документом (підставою), що
посвідчує право на віднесення сум
податку до податкового кредиту, отже,
відповідно до вищевказаних вимог ПК
України, у платника податку виникло
право на формування податкового
кредиту за вказаною ВМД в червні 2013
року, що ним і було зроблено.

Суд критично оцінює посилання
податкового органу на те, що імпорт
продукції здійснено без мети
використання в господарській
діяльності позивача, оскільки ввезення
готової продукції для доробки згідно
ВМД від 14.06.2013 року №101100000/2013/001579 зі
сплатою ПДВ в сумі 6513,61 грн., включеній
до податкового кредиту в декларації за
червень 2013 року, було проведено
відповідно та на виконання договору
купівлі-продажу продукції №2/13 від
01.02.2013 року, зокрема, пп. 7.3 п. 7 цього
договору, тобто в межах господарської
діяльності позивача.

За таких обставин, висновки
контролюючого органу про те, що на
порушення пп.198.3 ст.198 г), п.198.5 ст.198
Податкового кодексу України, ПАТ
"Детвілер Ущільнюючі технології
Україна" завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду за червень 2013
року на суму 6514 гривень, залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті де бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
(рядок 22 декларації) за липень 2013 року
на 6514 грн., є безпідставними, тому
позивачем правомірно заявлено до
бюджетного відшкодування в декларації
за липень 2013 року сума ПДВ у розмірі 6514
грн.

Отже, позовні вимоги ПАТ "Детвілер
Ущільнюючі технології Україна" про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 29.10.2013 року про зменшення
суми бюджетного відшкодування з ПДВ в
розмірі 6514 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
3257 грн. є обґрунтованими і суд першої
інстанціх правомірно їх задовільнив.

Щодо податкових повідомлень - рішень
від 29 жовтня 2013 року за №№ та
, то слід вказати таке.

Обґрунтовуючи підстави, які слугували
для прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень - рішень, Малинська ОДПІ
зазначає, що ПАТ "Детвілер ущільнюючі
технології Україна" при оформленні ВМД
по імпорту перерахувало кошти на
розподільчий рахунок Малинської
митниці за митні послуги, згідно
платіжних доручень, в яких зазначено,
що сума сплачена "як попередня оплата
за митне оформлення ВМД". Відповідач - 1
вважає, що згідно цих платіжних
доручень не можливо визначити якою
датою та яка сума ПДВ зарахована в
погашення сплати суми ПДВ по
імпортованій сировині, в результаті
чого не можливо визначити та
підтвердити фактичну суму сплаченого
ПДВ митним органам по імпортованій
сировині, яка може бути включена в
розрахунок бюджетного відшкодування
за червень та липень 2013 року, які
сплачені у попередніх звітних
періодах.

Також вказано, що позивач буде мати
право на бюджетне відшкодування
частини від'ємного значення сплаченого
ПДВ до державного бюджету у разі
наявності підтверджуючих документів,
щодо оплати ПДВ митним органам, тобто
до р. 23.1 декларації з ПДВ повинні
включатися ті суми сплаченого ПДВ, які
списані із розподільчого
казначейського рахунку митниці,
підтверджені відповідними
розрахунковими документами (виписки
розподільчого казначейського рахунку)
в оплату ПДВ по зазначеним ВМД щодо
отриманих товарно-матеріальних
цінностей по імпорту.

У зв'язку з цим та враховуючи дані
додатка 2 до податкової декларації з
ПДВ за червень та липень 2013 року,
Малинська ОДПІ прийшла до висновку, що
частина залишку від'ємного значення,
фактично сплачена позивачем
постачальникам та/або до державного
бюджету, не брала участі в розрахунках
бюджетного відшкодування, тому
перевіряючими зроблено висновок про
те, що на порушення вимог п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, ПАТ
"Детвілер ущільнюючі технології
Україна" завищено суми бюджетного
відшкодування ПДВ по декларації за
червень 2013 року на суму 15316 грн. та у
липні 2013 року на 395800 грн., в тому числі
на суму 6514 грн. - не підтверджено суму
від'ємного значення за червень 2013 року,
відмовлено в наданні бюджетного
відшкодування ПДВ по декларації за
липень 2013 року на суму 389286 грн., як не
підтверджена оплата сплати митним
органам.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (із зазначенням частки
загальної суми податкового кредиту
звітного (податкового) періоду, у якому
виникло від'ємне значення ПДВ) є
здійснення позивачем експортно -
імпортних операцій у травні - липні 2013
року.

На підтвердження здійснення операцій
позивачем надано до суду митні
декларації, які були оформлені в режимі
"імпорт" у період з травня по липень 2013
року та платіжні доручення від 26.04.2013 р.
№483, від 03.06.2013 р. №637, від 07.06.2013 р. №672,
від 01.07.2013 р. №730, від 19.07.2013 р. №844 як
доказ сплати митних платежів, в тому
числі ПДВ по імпортованій сировині,
відповідно до цих митних декларацій.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено, що бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно із п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.200.6, 200.7, 200.8 ст.200 ПК
України, платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах. Платник податку,
який має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
контролюючому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. До податкової декларації
платником податків додаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування та оригінали митних
декларацій. У разі якщо митне
оформлення товарів, вивезених за межі
митної території України,
здійснювалося з використанням
електронної митної декларації, така
електронна митна декларація надається
контролюючим органом за місцем митного
оформлення контролюючому органу за
місцем обліку такого платника податків
в порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
відповідно до закону.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України, для
операцій із ввезення на митну
територію України товарів та з
постачання послуг нерезидентом на
митній території України датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з п.
187.8 ст. 187 ПК України.

Датою виникнення податкових
зобов'язань у разі ввезення товарів на
митну територію України, відповідно до
п.187.8 ст.187 розділу V ПК України, є дата
подання митної декларації для митного
оформлення.

Як було зазначень вище п.201.12. ст.201 ПК
України передбачено, що у разі ввезення
товарів на митну територію України
документом, що посвідчує право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, вважається митна декларація,
оформлена відповідно до вимог
законодавства, яка підтверджує сплату
податку.

Отже, митна декларація являється
документом (підставою), що посвідчує
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту.

Про це також йдеться у Листі
Міністерства доходів і зборів України
від 13.11.2013 року №15312/6/99-99-19-04-01-15 "Щодо
визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість у разі
ввезення товарів на митну територію
України".

Із системного аналізу наведених
правових норм випливає, що подання
інших документів, ніж передбачених
п.п.200.7-200.8 ст.200 ПК України, для
отримання бюджетного відшкодування з
ПДВ, зокрема, письмових підтверджень
від митних органів сплати митних
платежів платником податків згідно із
ВМД не передбачено Податковим кодексом
України.

Судом встановлено, що митне оформлення
товару за наданими до суду митними
деклараціями за травень - липень 2013
року було закінчено, отже вказані митні
декларації були оформлені належним
чином та у повній відповідності до
вимог чинного законодавства, суми
податків (обов'язкових платежів)
сплачені в повному об'ємі.

Житомирською митницею Міндоходів
листом від 05.02.2014 року №15/1/3/690
підтверджено, що митні декларації,
наявні у матеріалах справи, за період з
травня по липень 2013 року були
оформленні в режимі "імпорт" після
надходження коштів, перерахованих
відповідно до платіжних доручень від
26.04.2013 р. №483, від 03.06.2013 року №637, від
07.06.2013 року №672, від 01.07.2013 року №730, від
19.07.2013 року №844 Приватним акціонерним
товариством "Детвілер Ущільнюючі
Технології Україна" для сплати митних
платежів, в тому числі ПДВ. Також у
цьому листі підтверджено суми
сплаченого податку на додану вартість
по імпортованій сировині за період з
травня по липень 2013 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що податковим органом
безпідставно відмовлено позивачу у
наданні бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість,
відображеного в декларації за червень
2013 року в сумі 15316 грн. та в декларації
за липень 2013 року в сумі 389286 грн., за
умови належного документального
підтвердження вказаних операцій, а
вимоги позивача щодо визнання
протиправними і скасування податкових
повідомлень - рішень Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
29.10.2013 р. № та № є
правомірними.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльності Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, яка
полягає в не підготовці та неподанні
висновку територіальному органу
державної казначейської служби про
повернення з Державного бюджету
України Приватному акціонерному
товариству "Детвілер Ущільнюючі
Технології України" бюджетного
відшкодування з ПДВ, за декларацією за
липень 2013 року, у сумі 395800 грн.;
стягнення бюджетної заборгованості з
податку на додану вартість за липень 2013
року у сумі 395800 грн., то суд зазначає
таке.

19.08.2013 року ПАТ "Детвілер" відповідно до
вимог Податкового кодексу України,
подало до Малинської ОДПІ податкову
декларацію з ПДВ за липень 2013 року
(№ від 19.08.2013 року) та відповідну
заяву про бюджетне відшкодування з ПДВ
на суму 399465 грн.

27.09.2013 року позивач отримав бюджетне
відшкодування з ПДВ за червень 2013 року
у сумі 48847 грн., залишок неповернутого
бюджетного відшкодування з ПДВ за
липень 2013 року в розмірі 395800 грн.
отримано не було, так як наказом від
11.10.2013 року №152 було призначено
документальну позапланову виїзну
перевірку Приватного акціонерного
товариства "Детвілер Ущільнюючі
Технології Україна" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень та липень 2013
року.

За наслідками перевірки прийняті
податкові повідомлення - рішення від 29
жовтня 2013 року, які є предметом
оскарження в даній справі.

Пунктом 200.15 ст.200 ПК України визначено,
що у разі якщо за результатами
перевірки сум податку, заявлених до
відшкодування, платник податку або
контролюючий орган розпочинає
процедуру адміністративного або
судового оскарження, контролюючий
орган не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням. Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

За таких обставин, коли платником
результати перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування,
оскаржуються в судовому порядку, то
обов'язок контролюючого органу щодо
подання органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, висновок із зазначенням суми
податку, що підлягає відшкодуванню з
бюджету, виникає лише протягом п'яти
робочих днів, що настали за днем
отримання відповідного рішення, за
наслідками процедури оскарження,
оскільки відшкодування цих сум податку
можливе лише після закінчення такої
процедури оскарження.

Оскільки процедура судового
оскарження рішень про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на 395800
грн. ще не закінчена, тому позовні
вимоги у вказаній частині є
передчасними і задоволенню не
підлягають.

Суд першої інстанції також правомірно
відмовив Приватному акціонерному
товариству "Детвілер Ущільнюючі
Технології Україна" в задоволенні
вимоги про зобов'язання Малинського
управління Державної казначейської
служби України у Житомирській області
подати звіт про виконання судового
рішення в частині стягнення бюджетного
відшкодування з ПДВ в строк не пізніше
трьох місяців з дня набрання законної
сили постановою суду в зв'язку з
безпідставністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
Є.В.Одемчук

(підпис)
І.Г. Охрімчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
акціонерне товариство "Детвілер
Ущільнюючі Технології Україна"
вул.Неманихіна,2,м.Малин,Житомирська
область,11602

3- відповідачу: Малинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
пл.Соборна,10,м.Малин,Житомирська
область,11603

4 - відповідачу Малинське управління
Державної казначейської служби
України Житомирської області площа
Соборна,12-А,м.Малин,Житомирська
область,11601

- ,