Справа № 815/1913/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1913/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Котовський
винзавод» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.12.2013 року № та № , -

В С Т А
Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Котовський
винзавод» (надалі по тексту - позивач
або ТОВ «Котовський винзавод»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (надалі по тексту - відповідач
або ДПІ у Приморському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 року

№ та № .

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що за результатами проведеної
відповідачем камеральної перевірки
даних, задекларованих в уточнюючих
розрахунках податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок ТОВ «Котовський винзавод» за
серпень, вересень, жовтень 2013 року,
складено акт перевірки від 05.12.2013 року
№ 3098/15-53-22-8/30825073, відповідно до
висновку якого встановлено порушення
позивачем вимог п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України в
результаті чого завищено суму
від'ємного значення, заявленого у
податковій декларації за вересень,
жовтень 2013 року у розмірі 596650,00 грн.,
занижено суму податку, яка підлягає
сплаті до державного бюджету у розмірі
411257,00 грн., в т.ч. по періодах: вересень
2013 року - 1224,00 грн., жовтень 2013 року -
410033,00 грн. На підставі вказаного акту
відповідачем винесені податкові
повідомлення - рішення від 27.12.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 616885,50 грн. (за
основним платежем - 411257,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
205628,50 грн.) та № , яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 596650,00 грн. Позивач вважає, що
вказані податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню, з огляду на
те, що перевіркою термінів подання
податкової звітності порушень не
встановлено. Також не було встановлено
порушень за наслідками перевірки
формування податкового кредиту за
рахунок податкових накладних з датою
виписки понад 365 днів, як не було
встановлено порушень за результатами
перевірки отриманих податкових
накладних (розрахунків коригування),
виписаних особами, не зареєстрованими
як платники податку в порядку,
передбаченому ст. 183 ПК України, або
платниками ПДВ, що звільнені від сплати
податку на додану вартість за рішенням
суду (визначення податкових накладних,
які не дають права на віднесення сум
ПДВ до податкового кредиту). Позивач
зазначає, що фактично у самому акті
перевірки відповідач вказує на
наявність арифметично-логічних
помилок з боку позивача у податковій
звітності за певні періоди, однак не
наводить пов'язаного з цим
обґрунтування нарахувань сум податків
та розміру штрафних санкцій, що
вказаний у розрахунку, який є додатком
оскаржуваних рішень.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні відносно задоволення
позовних вимог заперечував у повному
обсязі з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов,
зокрема зазначивши, що перевіркою
встановлено, що позивач відповідно до
уточнюючого розрахунку від 20.11.2013 року
№ за період серпень 2013 року
здійснює виправлення показника - рядка
20.2 збільшуючи значення, графи 6 такого
рядка в розмірі 596 650 грн., після чого
зазначену суму було зараховано до
рядка 21.1 уточнюючого розрахунку від
20.11.2013 року № за період вересень
2013 року та в подальшому до рядка 21.2
уточнюючого розрахунку від 29.11.2013 року
№ за період жовтень 2013 року.
Таким чином, на порушення вимог п. 200.1. п.
200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України та п.6 розділу VI Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 № 1492
позивачем завищено суму від'ємного
значення, заявленого у податковій
декларації за вересень, жовтень 2013 року
у розмірі 596650,00 грн., занижено суму
податку яка підлягає сплаті до
державного бюджету у розмірі 411257,00 грн.,
в т.ч. по періодах: вересень 2013 року -
1224,00 грн.; жовтень 2013 року - 410033,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, а
також дослідивши обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення, перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні факти та
обставини.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
декларація (розрахунках) платника
податків.

Судом встановлено, що посадовою особою
відповідача на підставі п. 200.10 ст. 200
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ (надалі за текстом - ПК
України) в порядку ст. 76 глави 8 розділу
ІІ ПК України проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих в
уточнюючих розрахунках податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
серпень, вересень, жовтень 2013 року ТОВ
«Котовський винзавод».

За результатами проведеної перевірки
відповідачем був складений акт №
3098/15-53-22-8/30827073 від 05.12.2013 року (а.с. 9-14),
відповідно до висновку якого
відповідачем встановлено, що дані
камеральної перевірки свідчать про
порушення ТОВ «Котовський винзавод»
вимог п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України
в результаті чого завищено суму
від'ємного значення, заявленого у
податковій декларації за вересень,
жовтень 2013 року у розмірі 599 650,00 грн.,
занижено суму податку, яка підлягає
сплаті до державного бюджету у розмірі
411 257,00 грн., в т.ч. по періодах: вересень
2013 року - 1 224,00 грн.; жовтень 2013 року - 410
033,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення від 27.12.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 616 885,50 грн. (за
основним платежем - 411 257,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 205
628,50 грн.) та № , яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 596 650,00 грн. (а.с. 15-16).

ТОВ «Котовський винзавод» не
погоджуючись із вказаними податковими
повідомленнями - рішеннями оскаржив їх
в адміністративному порядку, а потім до
суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з позовними вимогами ТОВ
«Котовський винзавод», виходячи з
наступних мотивів.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами ПК України, Порядку заповнення
і подання податкової звітності з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року № 1492,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 року за № 1490/20228.

Як вбачається з акту, при перевірці
даних, задекларованих в уточнюючих
розрахунках податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за серпень, вересень, жовтень
2013 року ТОВ «Котовський винзавод» було
використано:

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
серпень 2013 року (вх. № від 20.11.2013);

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
вересень 2013 року (вх. № від 20.11.2013);

уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
жовтень 2013 року (вх. № від 29.11.2013);

надану до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Мін доходів
в Одеській області шляхом подання
звітності в електронному вигляді та
бази даних Міністерства доходів і
зборів України.

Як встановлено перевіркою та
підтверджено у ході судового розгляду
справи, ТОВ «Котовський винзавод»,
згідно поданого до ДПІ уточнюючого
розрахунку від 20.11.2013 року № за
період серпень 2013 року, здійснив
виправлення показника рядка 20.2,
збільшуючи значення графи 6 такого
рядка в розмірі 596 650 грн., після чого
зазначену суму позивачем було
зараховано до рядка 21.1 уточнюючого
розрахунку від 20.11.2013 року № за
період вересень 2013 року та в подальшому
- до рядка 21.2 уточнюючого розрахунку
від 29.11.2013 року № за період
жовтень 2013 року.

Подання податкової декларації з
податку на додану вартість передбачено
пунктом 46.1 статті 46 та статтею 203 ПК
України.

Подання уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (далі - уточнюючий розрахунок)
(у разі якщо у майбутніх податкових
періодах з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 глави 9
розділу II Податкового кодексу України,
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
податковій декларації (крім митної
декларації або обмежень, визначених
статтею 50 глави 2 розділу II Податкового
кодексу України)) передбачено пунктом
50.1 статті 50 глави 2 розділу II ПК України.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено ст. 200 ПК України.

Так відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2. ст. 200 ПК України
встановлено, що при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно з п. 200.3. ст. 200 ПК України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4. ст. 200 ПК України визначено,
що якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх та
звітному податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Порядок заповнення уточнюючого
розрахунку визначено відповідно до
розділу VI Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 року № 1492, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 20.12.2011
року за № 1490/20228 (далі-Порядок № 1492).

Відповідно до п.1. розділу VI Порядку №
1492, у графі 4 відображаються відповідні
показники декларації звітного періоду,
який виправляється. У разі якщо до
декларації за цей звітний період
раніше вносилися зміни, у графі 4
відображаються відповідні показники
графи 5 останнього уточнюючого
розрахунку, який подавався до
декларації звітного (податкового)
періоду, що виправляється.

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку №
1492 у графі 5 уточнюючого розрахунку
відображаються відповідні показники з
урахуванням виправлення.

Відповідно до п. 3 розділу VI Порядку №
1492 у графі 6 відображається сума
помилки (абсолютне значення).

Пунктом 4 розділу VI Порядку № 1492
встановлено, що у разі виправлення
значення рядка 24 декларації, яке у
майбутніх звітних періодах не вплинуло
на значення рядка 25 чи рядка 23 (23.1 чи 23.2),
уточнюючий розрахунок подається за
один звітний період, в якому вносяться
відповідні зміни. Такий уточнюючий
розрахунок може бути поданий як
самостійний документ або у складі
декларації додаток до неї). Значення
графи 6 рядка 24 уточнюючого розрахунку
(як збільшення, так і зменшення)
враховується при визначенні значень
рядків 21.2 та відповідно 24 декларації за
звітний період, у якому подано такий
уточнюючий розрахунок.

Відповідно до п.5 розділу VI Порядку № 1492
у разі виправлення значення рядка 24
декларації, яке у майбутніх звітних
періодах впливало на значення рядка 25
чи рядка 23, уточнюючий розрахунок
подається за кожний звітний період, у
якому значення рядка 24 декларації
впливало на значення рядка 25 чи рядка 23.
Такі уточнюючі розрахунки можуть бути
подані лише як самостійні документи,
оскільки форма декларації передбачає
можливість подання уточнюючого
розрахунку як додатка до неї лише за
один звітний період, помилки якого
виправляються.

Відповідно до п.6 вказаного Порядку, у
разі виправлення показника рядка 20.2
декларації значення із графи 6 такого
рядка враховується при визначенні
значення рядка 21.1 декларації за
звітний період, у якому подано
відповідний уточнюючий розрахунок.

Відповідно до п. 7 розділу VI Порядку №
1492 платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний сплатити штраф,
нарахований відповідно до пункту 50.1
статті 50 глави 2 розділу ПК України.
Сума нарахованого штрафу
відображається у графі 6 рядка 26.

Відповідно до п.8 розділу VI Порядку № 1492
у разі виправлення помилок у рядках
поданої раніше декларації, до яких
повинні додаватися додатки, до
уточнюючого розрахунку повинні бути
подані відповідні додатки, що містять
інформацію щодо уточнених показників.

Таким чином з огляду на аналіз
вищевикладених норм податкового
законодавства, суд приходить до
аналогічного за актом перевірки
висновку щодо порушення позивачем
вимог п. 200.1. п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4. ст. 200 ПК
України та п. 6 розділу VI Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
внаслідок чого останнім завищено суму
від'ємного значення, заявленого у
податковій декларації за вересень,
жовтень 2013 року у розмірі 596 650,00 грн. та
занижено суму податку яка підлягає
сплаті до державного бюджету у розмірі
411 257,00 грн., в т.ч. по періодах: вересень
2013 року - 1 224,00 грн.; жовтень 2013 року - 410
033,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що пунктом 123.1
ст. 123 ПК України встановлено, що у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення сум податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього
Кодексу, - тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що попереднім актом
перевірки ТОВ «Котовський винзавод»
від 03.05.2012 року № 24/22-0/30827073/2 за
перевіряємий період з 01.04.2010 року по
30.06.2011 року, встановлено заниження
податку на додану вартість у сумі 368
грн. у березні 2011 року, про що ДПІ було
винесено відповідне податкове
повідомлення-рішення від 22.05.2012 року №
.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем правомірно у
відповідності до п. 123.1 ст. 123 ПК України
до позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції з податку на додану
вартість у розмірі 205 628,50 грн. (411 257 грн.
(вересень-жовтень 2013року) х 50%).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до наведених вимог,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду правомірність
прийнятих ним спірних рішень з
урахуванням всіх встановлених
фактичних обставин та вимог
законодавства.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ТОВ «Котовський
винзавод» є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне,
відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», стягнути з позивача
решту суми судового збору пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Котовський винзавод» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 27.12.2013 року №
та № - залишити без
задоволення.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Котовський
винзавод» (, 65009, м. Одеса,
вул. Сонячна, 5) на користь Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят
чотири) грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 06 травня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов