Справа № 419/487/14-а
Суддя: Добривечір Л. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 419/487/14-а
Провадження № 2-а/419/22/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Новоайдарський районний суд
Луганської області у складі:

головуючого-судді-Добривечіра Л.Д.,

при секретарі- Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Новоайдар справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС з
обслуговування СП ДПС № 1 Дугіна Сергія
Олександровича про визнання
незаконною та скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом, посилаючись на
те, що 30.01.2014 року, керуючи автомобілем
ВАЗ-210934-20 державний номер НОМЕР_1,
рухаючись по автотрасі в м.Щастя
Луганської області він був зупинений
інспектором ДПС Дугіним Сергієм
Олександровичем, який стверджував, що
ним порушено п. 12.9 Правил дорожнього
руху, а саме: перевищення швидкості
руху більш як на 20 км/год. в населеному
пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45,
рухався зі швидкістю 85 км/год. Відносно
нього було складено протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову в справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. Він не згодний з
даною постановою, оскільки вважає
оскаржувану постанову винесеною
незаконно за наступних підстав:

Відповідно до ст. ст. 10-15 Закону України
"Про метрологію та метрологічну
діяльність", на вимірювання у сфері, у
якій їх результати можуть бути
використані у якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного засобу
техніки до використання в Україні.
Таких документів до оскаржуваної
постанови відповідачем надано не було.

Постанова не містить інформації про
докази його правопорушення, не містить
свідчень свідків. Відповідач не надав
жодних законних доказів порушення, що
суперечить ст. 251 КУпАП, яка чітко
визначає, що «доказами в справі про
адміністративне правопорушення є:
«...показання свідків, потерпілих,
технічних приладів...що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису...».

Також в постанові не зазначено, чи
являється прилад, яким проводився
нагляд за дорожнім рухом з метою
фіксації порушень ПДР, автоматичним
засобом фото - чи відео фіксації, чи він
знаходився у співробітника ДАІ, який
керувався ним безпосередньо або через
комп'ютер (визначаються ті параметри,
які фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режим, кут огляду приладу). Даний
вимірювальний прилад - «Візир» може
фіксувати швидкість будь якого
транспортного засобу, який знаходиться
в полі дії «Візира» (400 метрів), і
максимальна швидкість будь-якого з цих
транспортних засобів, буде приписана
тому автомобілю, на який направлений
об'єктив «Візира», для досягнення більш
точного результату необхідно, щоб в
кадрі відображалася вся дорога і був
зображений один-єдиний автомобіль. На
такі докази в постанові, яка
оскаржується, посилання відсутні. За
таких обставин, через відсутність
такої інформації в постанові,
винесеної щодо нього, не можливо
встановити чи відповідає така фіксація
вимогам закону.

Також, відповідачем не надано доказів,
що прилад «Візир» № 0711229, яким було
нібито зафіксовано правопорушення,
пройшов процедуру державної
експертизи або сертифікації
відповідності у сфері захисту
інформації.

Враховуючи вищенаведене, вважав що
будь-яка інформація з цього приладу
враховуватися при розгляді справи не
може.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, постанова про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена протягом
10 днів з дня її винесення.

Він отримав копію оскаржуваної
постанови лише 21.03.2014 року, шляхом
звернення до ВДВС Новоайдарського РУЮ,
після повідомлення про відкриття
виконавчого провадження у відношенні
мене, оскільки мені не було вручено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення відразу після
складання та не відправлено поштою
протягом 3-х днів, в порушення ст. 285
КУпАП. Як наслідок, ним було пропущено з
поважних причин строк для оскарження
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

Позивач просив поновити йому строк для
звернення з позовом до суду та
скасувати постанову про накладення на
нього адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з`явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення.

Відповідач інспектор ДПС Дугін Сергій
Олександрович у судове засідання не
з`явився, причину неявки суду не
повідомив, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення.

Дослідивши докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що що 30.01.2014
року, керуючи автомобілем ВАЗ-210934-20
державний номер НОМЕР_1, рухаючись по
автотрасі в м.Щастя Луганської області
він був зупинений інспектором ДПС
Дугіним Сергієм Олександровичем, який
стверджував, що ним порушено п. 12.9
Правил дорожнього руху, а саме:
перевищення швидкості руху більш як на
20 км/год. в населеному пункті,
позначеному дорожнім знаком 5.45,
рухався зі швидкістю 85 км/год. Відносно
нього було складено протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову в справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 288 КУпАП,
постанову органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, встановленими Кодексу
України про адміністративне
правопорушення.

Згідно ст. 289 КУпАП, постанова по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржена протягом десяти
днів дня винесення постанови. В разі
пропуску зазначеного строку з поважних
причин цей строк за заявою особи, щодо
якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Позивачем було подано позов поза
межами строку, визначеного ст. 289 КУпАП,
оскільки постанова про накладення
адміністративного стягнення відносно
ОСОБА_1 була винесена 30.01.2014 року, в
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АБ2 № 106383 від
30.01.2014 року було зазначено дата та місце
розгляду зазначеного протоколу, про що
ОСОБА_1 було повідомлено під особистий
підпис. Постанова у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 326705 була винесена 30.01.2014 року і
позивач під підпис був ознайомлений з
постановою та цього ж дня йому було
вручено копію постанови, про що
свідчить підпис. Позов щодо оскарження
вказаної постанови був поданий до суду
03.04.2014 року.

Позивачем не було надано доказів
поважності пропуску строку на
звернення із позовом до суду, а
зазначені ним обставини, а саме той
факт, що постанову про накладення на
нього адміністративного стягнення ним
отримано лише 21.03.2014 року
спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, суд вважає, що позивач
пропустив даний строк за неповажних
причин, у зв'язку з чим, вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.9, 11, 71, 99, 100,162, 163 КАС
України, ст. ст. 276, 222, 288, 289 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити у зв`язку із
закінченням строку звернення з позовом
до суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Л.Д.Добривечір