Справа № 814/971/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

(вступна і резолютивна частини)

Миколаїв

11:55

05 травня 2014 року
справа № 814/971/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Бітюкової А.С.,
позивача ОСОБА_1 розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54046

доВищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, вул. Пилипа Орлика,
4-А, м. Київ, 01043

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивачаУповноважений Верховної Ради
України з прав людини, вул.
Інститутська, 21/8, м. Київ, 01008

провизнання протиправною відмову в
задоволенні запиту на інформацію,
зобов'язання задовольнити запит

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15.01.2014 № 53/0/29-14 в частині
ненадання публічної інформації щодо
суми видатків на обслуговування Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у 2013 році.

3. В решті позову відмовити.

4. Присудити ОСОБА_1 понесені ним судові
витрати (судовий збір) в сумі 36, 54 грн з
Державного бюджету України.

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т.
О. Гордієнко

Миколаївський окружний
адміністративний суд П О С Т А Н О В А

іменем України

Миколаїв

05 травня 2014 року
справа № 814/971/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Бітюкової А.С.,
позивача ОСОБА_1 розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54046

доВищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, вул. Пилипа Орлика,
4-А, м. Київ, 01043

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивачаУповноважений Верховної Ради
України з прав людини, вул.
Інститутська, 21/8, м. Київ, 01008

провизнання протиправною відмову в
задоволенні запиту на інформацію,
зобов'язання задовольнити запит

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з позовом про визнання
протиправною відмову у задоволенні
запиту на інформацію, зафіксовану у
листі ВССУ від 15.01.2014 № 53/0/29-14,
зобов'язання задовольнити запит від
14.01.2014 в повному обсязі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідач листом від 14.03.2014
надав лише частково запитувану
інформацію, чим порушив Закон України
«Про доступ до публічної інформації».

Відповідач надав суду заперечення на
позовну заяву, в яких просить
розглядати справу за відсутності
представника ВССУ та по суті позовної
заяви зазначив, що інформація стосовно
кількості касаційних скарг у цивільних
справах, за якими ВССУ постановлено
ухвалу про залишення касаційної скарги
без руху, у зв'язку із ненаданням
завірених копій судових рішень, які
оскаржуються, у статистичній звітності
ВССУ, не відображається, тому в цій
частині запиту було відмовлено
позивачу. Позивачу 30.04.2014 був
направлений лист, до якого додано копію
звіту Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про використання бюджетних
коштів за 2013 рік, у якому міститься
вичерпна інформація та перевірена
Державною казначейською службою
інформація про видатки ВССУ у 2013 році,
тому позовна заява є необґрунтованою і
задоволенню не підлягає.

Третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача, надала пояснення, в
яких просить розглянути справу за її
відсутності, та зазначає у поясненнях,
що якщо, як стверджує відповідач,
інформація щодо кількості відповідних
касаційних скарг у цивільних справах
ним в процесі виконання владних
повноважень не створювалась, відмова у
її наданні не становить порушення
Закону України «Про доступ до
публічної інформації». Щодо відмови в
наданні позивачу інформації щодо сум
видатків вбачається, що вона
суперечить Закону України «Про доступ
до публічної інформації», оскільки ця
інформація є інформацією про
розпорядження бюджетними коштами та її
надання не може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню та
перешкоджатиме запобіганню злочину.

У судовому засіданні судом було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухав пояснення позивача, дослідив
матеріали справи суд дійшов наступного
висновку:

Позивач звернувся за допомогою
відповідного он-лайн сервісу URL до
відповідача 14.01.2014 із запитом на
отримання публічної інформації про: 1)
кількість ухвал про відкриття
касаційного провадження у цивільних
справах, постановлених ВССУ у 2013 році, 2)
загальну кількість касаційних скарг у
цивільних справах за 2013 рік, за якими
ВССУ було відмовлено у відкритті
касаційного провадження, 3) кількість
касаційних скарг у цивільних справах
за 2013 рік, за якими ВССУ було відмовлено
у відкритті касаційного провадження у
зв'язку з тим, що касаційна скарга є
необґрунтованою, 4) кількість
касаційних скарг у цивільних справах
за 2013 рік, за якими ВССУ було
постановлено ухвалу про залишення без
руху у зв'язку із ненаданням завірених
копій судових рішень, які оскаржуються,
5) суму видатків на обслуговування ВССУ
у 2013 році, враховуючи оплату праці
апарату суду та суддів ( з урахуванням
сум єдиного внеску, які нараховувались
на заробітну плату), оплату комунальних
послуг, ремонту будівель та інших
господарських витрат.

Позивач 25.02.2014 надіслав листа на адресу
відповідача із повторним запитом про
надання інформації (арк. с.8).

Відповідач 14.03.2014 направив на адресу
позивача відповідь на запит, в якій на
перші три питання надав відповідь в
повному обсязі. Стосовно п. 4 запиту
щодо інформації про кількість
касаційних скарг у цивільних справах,
за якими ВССУ постановлено ухвалу про
залишення касаційної скарги без руху, у
зв'язку із ненаданням завірених копій
судових рішень, які оскаржуються,
відповідач зазначив, що у статистичній
звітності ВССУ не відображається ця
інформація, тому у задоволенні цієї
частини запиту відмовлено. Стосовно п. 5
запиту відповідач відмовив у
задоволенні цього пункту запиту,
оскільки відповідно до підпункту 4.5
Переліку відомостей, що становлять
службову інформацію у ВССУ,
затвердженого наказом ВССУ 20.08.2013 №
41/0/14-13, інформація щодо суми видатків на
обслуговування ВССУ у 2013 році є
відомостями, що містяться у
внутрівідомчій службовій
кореспонденції ВССУ, які пов'язані з
розробкою напрямів діяльності ВССУ або
процесом прийняття рішень, що
передують публічному обговоренню та
належить до службової інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» від
13.01.2011 N 2939-VI (далі - Закон N 2939-VI) ,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідач в своїх заперечення
зазначає, що у формі звітності № 33
«Звіт про перегляд цивільних справ у
касаційному порядку», затвердженої
відповідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» наказом
ВССУ від 27.12.2010 № 15/0/14-10 «Про
затвердження форм звітності про
розгляд службових справ Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ», не відображається інформація,
яку позивач просить надати у п. 4 запиту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону N 2939-VI
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту, якщо
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит.

Таким чином, відповідач не володіє
інформацією, яку запитував у нього
позивач у п.4 запиту, а законом не
передбачений обов'язок розпорядника
публічної інформації створювати нову
інформацію за запитом.

За таких обставин позовні вимоги в
частині зобов'язання надати інформацію
щодо кількості касаційних скарг у
цивільних справах, за якими ВССУ
постановлено ухвалу про залишення
касаційної скарги без руху, у зв'язку із
ненаданням завірених копій судових
рішень, які оскаржуються, задоволенню
не підлягають.

Відповідач відмовив позивачу у наданні
інформації стосовно сум видатків на
обслуговування ВССУ у 2013 році
посилаючись на те, що ця інформація є з
обмеженим доступом, оскільки є
службовою.

Згідно з ч. 1 ч. 6, ст.9 Закону N 2939-VI
інформацією з обмеженим доступом є:1)
конфіденційна інформація; 2) таємна
інформація; 3) службова інформація.
Відповідно до вимог частини другої
статті 6 цього Закону до службової може
належати така інформація:1) що
міститься в документах суб'єктів
владних повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень.

Але Законом (ч. 5 ст.6 Закону N 2939-VI) чітко
передбачено, що не може бути обмежено
доступ до інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною другою цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину.

Посилання відповідача на те, що наказом
суду ця інформація належить до
службової інформації не приймається
судом до уваги, оскільки не ґрунтується
на вимогах вищезазначеного закону.
Також суд вважає, що надання інформації
позивачу стосовно сум видатків на
обслуговування ВССУ не може завдати
шкоди інтересам національної безпеки,
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину.

Тому відмова у наданні відповіді по
суті п. 5 запиту позивача є
протиправною, оскільки протирічить
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

За таких обставин, позовні вимоги в
частині відмови в наданні інформації
стосовно сум видатків на
обслуговування ВССУ підлягають
задоволенню.

В запереченнях відповідач зазначив, що
30.04.2014 він надав позивачу інформацію
стосовно видатків на обслуговування
ВССУ у 2013 році ( п.5 запиту), посилаючись
на те, що станом на 15.01.2014 інформація
стосовно сум видатків на
обслуговування не могла бути надана
запитувачу, оскільки річна звітність
ВССУ відповідно до вимог законодавства
була перевірена Державною
казначейською службою лише 03.02.2014, а
надання позивачу неостаточної
інформації було б порушенням Закону N
2939-VI, який передбачає надання
достовірної та повної інформації.

Посилання відповідача на те, що
інформація позивачу не була надана
15.01.2014, оскільки вона була остаточно
створена відповідачем 03.02.2014 не
приймається судом до уваги, в зв'язку з
тим, що відповідь позивачу про відмову
у наданні інформації ґрунтувалась на
тому, що ця інформація є службовою, з
обмеженим доступом. Крім того,
відповідь відповідач надав позивачу
вже після 03.02.2014, а саме: 14.03.2014, що
підтверджується штампом суду із
зазначенням дати відправлення (арк. с.
10).

В судовому засіданні позивач
підтвердив, що він отримав від
відповідача інформацію в повному
обсязі на п. 5 його запиту стосовно
видатків на обслуговування ВССУ за 2013
рік.

За таких обставин, позов в частині
зобов'язання надати інформацію
задоволенню не підлягає, оскільки
надати інформацію, зазначену у п. 4
запиту відповідач не має можливості,
оскільки він нею не володіє і така
відмова є правомірною, а інформацію на
п. 5, зазначену у запиті, позивач
отримав, про що зазначає в запереченнях
відповідач та підтвердив у судовому
засіданні сам позивач.

Згідно з ч. 2 ст.11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін, третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Статтею 162 КАС України передбачено
право суду прийняти іншу постанову, яка
б гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд використовує право, надане йому
ст.ст. 11, 162 КАС України, та виходячи за
межі позовних вимог, вважає за можливе
викласти резолютивну частину
постанови більш зрозумілою та
конкретною, ніж зазначив позивач у
позові, та визнати протиправною
відмову Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15.01.2014 № 15/0/29-14 в
частині ненадання публічної
інформації щодо суми видатків на
обслуговування ВССУ у 2013 році.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС
України підлягають частково
поверненню позивачу, оскільки позов
задоволено частково.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15.01.2014 № 53/0/29-14 в частині
ненадання публічної інформації щодо
суми видатків на обслуговування Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у 2013 році.

3. В решті позову відмовити.

4. Присудити ОСОБА_1 понесені ним судові
витрати (судовий збір) в сумі 36, 54 грн з
Державного бюджету України.

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 06.05.2014.