Справа № 816/1358/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1358/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мандрика Х.С.,

представника позивача - Хорішко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення податкового
боргу, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2014 року Державна податкова
інспекція у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу з податку
на додану вартість в сумі 22 957,23 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги, ДПІ у м.
Полтаві посилалась на те, що за
відповідачем рахується вищевказаний
податковий борг в сумі 22 957,23 грн., який
виник в результаті несплати у повному
обсязі донарахованих позивачем сум
грошового зобов'язання чинним
податковим повідомленням - рішенням
№ від 28.02.2013 року за наслідками
відповідної перевірки.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, ДПІ у м.Полтаві винесено
податкову вимогу від 16.10.2013 року №770-17
на суму 22 957,23 грн. та вручено ФОП ОСОБА_2
18 жовтня 2013 року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті. Оскільки відповідачем
вимоги ДПІ у м. Полтаві залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча у справі
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, причини неявки суду
не повідомив, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про
відкладення чи розгляд справи без
участі його уповноваженого
представника не надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) зареєстрований як фізична
особа - підприємець у встановленому
законом порядку 21.05.2001 року та
перебуває на податковому обліку з
18.01.2008 року за №3279.

Згідно із даними ДПІ у м. Полтаві, за
відповідачем рахується податковий
борг з податку на додану вартість в
сумі 22957,23 грн., який виник з наступних
підстав.

ДПІ у м.Полтаві 15 лютого 2013 року
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питань
правомірності декларування показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, за
наслідками якої складено акт №
996/1703/НОМЕР_1 від 15.02.2013 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.
Полтаві прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
28.02.2013 року, яким відповідачу визначено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 18 864,33 грн. та
застосовано штрафні (фінансові )
санкції в сумі 4 716,08 грн.

Вказане рішення не було оскаржене ФОП
ОСОБА_2 ні в адміністративному, ні в
судовому порядку. Таким чином
вищевказане податкове повідомлення -
рішення є чинним, не скасованим.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У матеріалах справи відсутні будь - які
докази оскарження податкового
повідомлення - рішення, яким
відповідачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в загальній сумі 23 580,41 грн.
Таким чином воно є чинним, а визначені
ним суми - узгодженими.

Разом з тим, в порушення вказаних норм,
відповідач свого обов'язку не виконав,
суму узгодженого грошового
зобов'язання у встановлений законом
строк сплатив лише частково в розмірі
623,18 грн.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, визначене
позивачем грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 22 957,23
грн. набуло статусу податкового боргу
та підлягає оплаті відповідачем до
Державного бюджету України.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п.
59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у
разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, ДПІ у м.Полтаві винесено
податкову вимогу від 16.10.2013 року №770-17
на суму 22 957,23 грн. та вручено ФОП ОСОБА_2
18 жовтня 2013 року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим, набуло статусу податкового
боргу та підлягає сплаті.

Разом з тим, сума грошового
зобов'язання платником податків у
повному обсязі не сплачена, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 22957,23 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Державного бюджету України
борг з податку на додану вартість в
сумі 22 957,23 грн. (двадцять дві тисячі
дев'ятсот п'ятдесят сім гривень
двадцять три копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 12
травня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков