Справа № 872/17490/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/10294/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Корнієнка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гранд
Інструмент Груп" до Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2013 року адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранд Інструмент
Груп" до Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задоволено повністю: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
№ від 01.07.2013р., яким ТОВ "Гранд
Інструмент Груп" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 519 272,50 грн., з яких за основним
платежем 415 418,00 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 103
854,50 грн..

Не погодившись з постановою суду,
Державна податкова інспекція у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
подала апеляційну скаргу, в якій
просила скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача у повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що повноважними
особами ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС, на
підставі наказу №322 від 15.04.2013 року
проведено позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранд Інструмент
Груп" () із питань
дотримання вимог податкового
законодавства України під час
здійснення господарських відносин з
ТОВ "Лотос" (), ТОВ "Грей
Юг" () за травень 2012 року,
за результатами якої складено Акт
№1355/22.5-08/31911349 від 30 травня 2013 року.

В Акті перевірки зроблені висновки про
порушення ТОВ "Гранд Інструмент Груп":
п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем занижено
податок на додану вартість за травень
2012 року на загальну суму ПДВ 415 418,00 грн..

На підставі Акту перевірки ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС винесено податкові
повідомлення-рішення № від 01.07.2013
р., яким ТОВ "Гранд Інструмент Груп"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану вартість
з вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 519 272,50 грн., з яких за основним
платежем 415 418,00 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 103
854,50 грн..

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення,
прийнятого на підставі акту перевірки,
є предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не було доведено
правомірність та законність висновків
викладених в акті перевірки на
підставі якого було прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення. За таких
обставин, суд дійшов висновку, що
податкове повідомлення-рішення не
відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.2 КАС
України, а відтак, підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 №996-XIV
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Враховуючи викладене, для
підтвердження даних податкового
обліку необхідно брати до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
16.07.99 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є: прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;
дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Згідно пп. 138.1.1. п. 138.1, п. 138.2 Податкового
кодексу України витрати операційної
діяльності включають: собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено підстави за яких платник
податків має право на віднесення
понесених витрат, у зв'язку з
придбавання товарів (робіт, послуг), до
складу витрат операційної діяльності
та сплачених сум ПДВ, у вартості
товарів (робіт, послуг), до складу
податкового кредиту підприємства. До
таких підстав віднесено: наявність
господарської операції, наслідком якої
є поставка товарів (робіт, послуг),
понесення витрат, у зв'язку з
господарською діяльністю платника,
сплата (нарахування) податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт сплати податку на додану
вартість має підтверджуватися
відповідними податковими накладними.

Так, судом встановлено, що між ТОВ
"Гранд Інструмент Груп" (Покупець), в
особі директора Гоголь В.М., і ТОВ
"Грей-Юг" (Постачальник) (код 34772945), в
особі директора Кочарян O.E., був
укладений договір купівлі-продажу № 13
від 01.09.2011р. Відповідно до умов
вказаного договору Постачальник
зобов'язався передавати у власність
Покупця товар, а Покупець зобов'язався
приймати цей товар та оплачувати його в
порядку і на умовах, передбачених
договором. Договором передбачено, що
поставка товару здійснюється партіями
на умовах самовивозу.

На момент постачання товарів (травень
2012р.) ТОВ "Грей-Юг" було зареєстрованим
платником ПДВ та мало свідоцтво №100321708,
індивідуальний податковий номер:
27.

У травні 2012р. згідно умов вказаного
договору купівлі-продажу ТОВ "Грей-Юг"
відвантажило ТОВ "Гранд Інструмент
Груп" товари (пакувальні матеріали,
картонну тару, пральні порошки, засоби
особистої гігієни, тощо) на загальну
суму 1 852 282,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 308 731,70
грн., що підтверджується видатковими
накладними №1, №2, №3 від 03.05.2012р., №12,
№13, №14 від 04.05.2012р., №32, №33, №34 від
07.05.2012р., №68, №69, №70, №71 від 11.05.2012р., №94,
№95, №96, №97 від 14.05.2012р., №117, №118, №119 від
15.05.2012р., №142, №143 від 16.05.2012р., №174, №175,
№176 від 17.05.2012р., №220 від 18.05.2012р., №240 від
21.05.2012р., №269 від 22.05.2012р., №293, №294 від
23.05.2012р., №343, №343 від 25.05.2012р., №405, №406
від 29.05.2012р..

У зв'язку з відвантаженням товарів, ТОВ
"Грей-Юг" виписало і передало ТОВ "Гранд
Інструмент Груп" податкові накладні на
загальну суму 1 852 282,20 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 308 731,70 грн., що підтверджується
видатковими накладними №1, №2, №3 від
03.05.2012р., №12, №13, №14 від 04.05.2012р., №32, №33,
№34 від 07.05.2012р., №68, №69, №70, №71 від
11.05.2012р., №94, №95, №96, №97 від 14.05.2012р., №117,
№118, №119 від 15.05.2012р., №142, №143 від
16.05.2012р., №174, №175, №176 від 17.05.2012р., №220
від 18.05.2012р., №240 від 21.05.2012р., №269 від
22.05.2012р., №293, №294 від 23.05.2012р., №343, №344
від 25.05.2012р., №405, №406 від 29.05.2012р..

З метою здійснення господарської
діяльності, а саме для отримання доходу
від реалізації продуктів харчування,
між ТОВ "Гранд Інструмент Груп"
(Покупець), в особі директора Гоголь
В.М., і ТОВ "Лотос Плюс" (Постачальник)
(код 24426206), в особі директора
Казачанського В.О., був укладений
договір купівлі-продажу № 0305-1 від
03.05.2012р. Відповідно до умов вказаного
договору Постачальник зобов'язався
поставити, а Покупець оплатити
продукцію, асортимент, кількість та
ціна на які, вказується в накладних на
відпуск товарів. Договором
передбачено, що поставка товару
здійснюється на умовах EXW, склад
продавця за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27.

На момент постачання товарів ТОВ "Лотос
Плюс" було зареєстрованим платником
ПДВ та мало свідоцтво №100267279,
індивідуальний податковий номер:
19.

В травні 2012 р. згідно умов вказаного
договору купівлі-продажу ТОВ "Лотос
Плюс" відвантажило ТОВ "Гранд
Інструмент Груп" товари (продукти
харчування) на загальну суму 590 227,07 грн.,
в т.ч. ПДВ в сумі 98 371,18 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8,
№9, №10, №11 і №12 від 31.05.2012р..

У зв'язку з відвантаженням товарів, ТОВ
"Лотос Плюс" виписало і передало ТОВ
"Гранд Інструмент Груп" податкові
накладні №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19,
№20, №21, №22 і №23 від 31.05.2012р. на загальну
суму 590 227,07 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 98 371,18
грн..

Також, з метою здійснення
господарської діяльності, а саме для
зберігання товарів, а також для надання
послуг складського зберігання товарів,
між ТОВ "Гранд Інструмент Груп"
(Орендар), і ТОВ "Лотос Плюс"
(Орендодавець) (код 24426206), був укладений
договір оренди №27/04/12-3 від 27.04.2012р.,
згідно якого ТОВ "Лотос Плюс" передало в
оренду ТОВ "Гранд Інструмент Груп"
приміщення для розміщення складу
площею 1 000 кв.м. за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27.

В травні 2012р. згідно умов вказаного
договору оренди ТОВ "Гранд Інструмент
Груп" користувалось орендованими
приміщеннями, які належать ТОВ "Лотос
Плюс", у зв'язку з чим сторонами був
оформлений акт №14 від 31.05.2012р. на
загальну суму 60 000 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33
грн., а також ТОВ "Лотос Плюс" виписало і
передало ТОВ "Гранд Інструмент Груп"
податкову накладну №24 від 31.05.2012р..

Копії зазначених вище видаткових
накладних були надані до матеріалів
справи та досліджені судом.

Судом встановлено, що всі з
вищеперелічених видаткових накладних,
як і договори купівлі-продажу, були
підписані з боку ТОВ "Грей-Юг" його
директором Кочарян O.E., з боку ТОВ "Лотос
Плюс" - директором - Казачанським В.О. та
з боку ТОВ "Гранд Інструмент Груп" -
директором Гоголь В.М. При цьому, в
договорах купівлі-продажу, які
досліджувались в ході перевірки,
посади і прізвища вказаних осіб були
зазначені.

Також, колегія суддів зазначає, що
первинні документи мають всі необхідні
реквізити, скріплені підписами
повноважних осіб і печаткою
підприємств, що відповідає вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та Положення про забезпечення записів
у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №88 від 24.05.1995р..

Отже, надаючи оцінку доказам позивача
про отримання та фактичне використання
у власній господарській діяльності
отриманих послуг, товарів, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити,
що надане документальне оформлення
операцій між позивачем та його
контрагентами свідчить про фактичне
існування та реальність господарських
правовідносин між такими особами.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що висновки
ДПІ у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровській
області ДПС про порушення ТОВ "Гранд
Інструмент Груп" вимог п.185.1 ст.185, п.188.1
ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України
Податкового кодексу України є цілком
необґрунтованими, а тому, є
неправомірним збільшення суми
грошового зобов'язання позивачу за
платежем: податок на додану вартість з
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 519 272,50 грн., з яких за основним
платежем 415 418,00 грн. і за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 103
854,50 грн. за податковим повідомленням -
рішенням № від 01.07.2013р.

Згідно до п. 1,3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Отже, проаналізувавши вищевикладені
обставини справи та правовідносини, що
їм відповідають та оцінивши докази
надані сторонами по справі у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
№ від 01.07.2013р. не відповідає п.п.1,3
ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки винесене
відповідачем на підставі, у межах
повноважень, але не у спосіб,
передбачений законодавством та без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, отже є
протиправним та підлягає скасуванню, а
позовні вимоги позивача є цілком
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2
ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко