Справа № 2а-8876/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/9238/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30.11.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011

у справі № 2-а-8876/10/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора»

до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області

про визнання нечинним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 30.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області від 17.06.2010 №
002642302 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 19999, 84 грн.

Державна податкова інспекція у
Києво-Святошинському районі Київської
області подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального права: п. 12 ст. 3, ст. 6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 №
265/95-ВР.

У запереченнях на касаційну скаргу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фора» зазначає про
правильність та обґрунтованість
висновків судів попередніх інстанцій
та просить залишити оскаржувані
рішення без змін, а скаргу - без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
застосування за рішенням від 17.06.2010 №
002642302 штрафних (фінансових) санкцій в
сумі 19999, 84 грн. слугували висновки
перевірки, викладені в акті від 21.05.2010 №
001943, про порушення позивачем вимог п. 12
ст. 3, ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон
№ 265/95-ВР), які полягали у неведенні
обліку товарів за місцем їх реалізації.
Податковий орган виходив з того, що під
час здійснення перевірки на місці
реалізації товарів були відсутні
первинні документи
(товарно-транспортні накладні,
податкові накладні, інші облікові
документи), які підтверджують
надходження товарів від
постачальників або на склад, в
загальній сумі 9999, 92 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правова оцінка на підставі
законодавства, що врегульовує спірні
відносини.

Пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР
зобов'язує суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно з статтею 6 Закону № 265/95-ВР облік
товарних запасів фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV)
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством.

Відповідно до ч. 2, ч. 5, ч. 7 ст. 8 Закону №
996-XIV питання організації
бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів. Підприємство
самостійно визначає за погодженням з
власником (власниками) або
уповноваженим ним органом (посадовою
особою) відповідно до установчих
документів облікову політику
підприємства.

При цьому законодавством не
передбачено, що за місцем знаходження
господарської одиниці суб'єкта
господарювання повинні знаходитись
оригінали первинних документів на
придбання товарно-матеріальних
цінностей, які є підставою для
бухгалтерського обліку, ведення якого
відповідно до ст. 8 Закону № 996-XIV
покладено на уповноважену особу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до наказу
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора» від 08.01.2008 № 1-Б
«Про організацію бухгалтерського
обліку та облікової політики
підприємства» первинні документи
позивача зберігаються в офісних
приміщеннях бухгалтерії підприємства
за адресами: м. Київ, вул. Академіка
Бутлерова, 1; м. Київ, вул. Стальського, 2;
м. Київ вул. Кібальчича, 23/35. При цьому
перевірка здійснювалась в належному
позивачеві магазині за адресою:
Київська область, м. Бровари, вул.
Чкалова, 12, тобто не за місцем
зберігання первинних документів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора».

Суди попередніх інстанцій достовірно
встановили, що після первинної обробки
в місцях приймання товару від
постачальників та його подальшої
реалізації- накладні та інші первинні
документи зберігаються в бухгалтерії,
яка знаходиться в офісному приміщенні
позивача, тому відсутність первинних
документів на місці реалізації товару
не може розцінюватися як неведення
обліку товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації.

Враховуючи те, що встановлені судами
обставини спростовують висновки
контролюючого органу про вчинення
позивачем порушення щодо неведення
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації, а також межі перегляду
справи судом касаційної інстанції,
визначені у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво -Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
30.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун