Справа № 2а-1870/9162/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року м. Київ
К/800/43493/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Мороз Л.Л., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого
2013року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня
2013року

у справі №2а-1870/9162/12

за позовом публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року публічне
акціонерне товариство "Сумихімпром"
(далі по тексту ПАТ "Сумихімпром")
звернулось до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах (далі по тексту Пенсійний фонд),
яким просило визнати протиправною та
скасувати вимогу відповідача від 07.11.2012
року № Ю 37/11 про сплату боргу в розмірі 7
222 855, 16 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року у справі №2а-1870/9162/12, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у зазначеній
справі, позовні вимоги задоволено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
обґрунтованості позивачем своїх вимог,
оскільки заборгованість по фінансових
санкціях та пені виникла до порушення
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром", вона не була включена
до реєстру вимог кредиторів та
вважається погашеною.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Пенсійний фонд
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального права, просить
вищезазначені судові рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

ПАТ "Сумихімпром" подало до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України. Позивач
просив залишити касаційну скаргу без
задоволення, рішення судів попередніх
інстанцій - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішеннями №538 від
02.11.2010року, №469 від 18.06.2009 року, №186 від
19.04.2010 року, №450 від 09.06.2009року, №606 від
15.12.2010 року та №188 від 21.04.2011 року
Пенсійним фондом застосовані до ПАТ
"Сумихімпром" фінансові санкції та
нарахована пеня в загальному розмірі 7
222 855,16 грн.

Вимогою про сплату боргу від 07.11.2012 року
№Ю-37/11 відповідач зобов'язав позивача
сплатити недоїмки із страхових
внесків, фінансових санкцій та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 7 222 855,16 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджене оскаржене позивачем
рішення відповідача, йому надано
юридичну оцінку.

За нормою частини 2 статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною 3 статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Відповідно до частини 13 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Рішення Пенсійного фонду №538 від
02.11.2010року, №469 від 18.06.2009 року, №186 від
19.04.2010 року, №450 від 09.06.2009року, №606 від
15.12.2010 року та №188 від 21.04.2011 року про
застосування до ПАТ "Сумихімпром"
фінансових санкцій та пені були
оскаржені до суду.

Строк сплати нарахованих рішенням № 538
від 02.11.2010 р. фінансових санкцій у
вигляді штрафу та пені настав в липні
2011 року (набрання законної сили
Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2011 р. по
справі № 2а-8825/10/1870); нарахованих
рішенням № 469 від 18.06.2009 р. - в липні 2010
року (набрання законної сили Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2010 р. по
справі № 2а-336/10/1870); нарахованих
рішенням № 186 від 19.04.2010 р. - в листопаді
2010 року (набрання законної сили Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2010 р. по
справі № 2а-4555/10/1870); нарахованих
рішенням № 450 від 09.06.2009 р. - в серпні 2010
року (набрання законної сили Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.08.2010 р. по
справі № 2а-16/10/1870); нарахованих
рішенням № 606 від 15.12.2010 р. - в липні 2011
року (набрання законної сили Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2011 р. по
справі № 2а-1870/112/11); нарахованих
рішенням № 188 від 21.04.2011 р. - в травні 2011
року (закінчення встановленого
десятиденного строку для подання
позову до суду про оскарження рішення).

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.10.2011 порушено провадження
у справі №5021/2506/2011 про банкрутство ПАТ
"Сумихімпром" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Пунктом 2 статті 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом"
визначено, що вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними,
про що господарський суд зазначає в
ухвалі, якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

В процесі розгляду справи судами
правомірно встановлено, що
заборгованість ПАТ "Сумихімпром" по
фінансових санкціях та пені виникла до
порушення провадження у справі про
банкрутство, не була включена до
реєстру вимог кредиторів.

В касаційній скарзі відповідач
наголошує на помилкове визначення
фінансових санкцій та пені як
конкурсних, оскільки вони є поточними і
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство.

Вказана обставина спростовується
дослідженими доказами, зокрема в заяві
Пенсійного фонду від 22.03.2012 року про
визнання та включення до реєстру вимог
кредиторів по справі про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром" відповідачем не
заявлені фінансові санкції та пеня за
рішеннями №538 від 02.11.2010року, №469 від
18.06.2009 року, №186 від 19.04.2010 року, №450 від
09.06.2009року, №606 від 15.12.2010 року та №188 від
21.04.2011 року.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що судами
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

В обґрунтування касаційної скарги
Пенсійним фондом фактично покладені
доводи апеляційної скарги, які
зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та (або)
процесуального права.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах -
відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у справі №2а-1870/9162/12
- залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: