Справа № 377/458/14-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/458/14-а

Провадження №2-а/377/43/14

08 травня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі:
головуючого - судді Малишенко Т.О., при
секретарі Купрієнко В.О., за участі
сторін: позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Квачевої Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу
Держземагенства України в м. Славутичі
Київської області - про визнання
неправомірними рішення та зобов,язання
вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Славутицького
міського суду Київської області з
адміністративним позовом до Відділу
Держземагенства України у м.Славутичі
Київської області про визнання
протиправним рішення відділу
Держземагенства у м. Славутичі
Київської області за № 18 від 19.03.2014 року
та № 23 від 02.04.2014 року про відмову у
виправленні помилки у кадастровому
номері, присвоєному земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
переданій йому у приватну власність у
відповідності до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 495641, виданого 16 травня 2005
року, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326, та у
видачі витягу з Державного земельного
кадастру та зобов'язання Відділу
Держземагенства України у м. Славутичі
Київської області: виправити помилку у
кадастровому номері, присвоєному
земельній ділянці, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, переданій йому у
приватну власність у відповідності до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 495641,
виданого 16 травня 2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326;
перенести інформацію про земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, передану йому у приватну
власність у відповідності до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 495641,
виданого 16 травня 2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326, до
Державного земельного кадастру; видати
мені Витяг з Державного земельного
кадастру про об'єкт Державного
земельного кадастру - про земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, передану йому у приватну
власність у відповідності до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 495641,
виданого 16 травня 2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на норми статей Закону
України «Про державний земельний
кадастр» та Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1051 від 17.10.2012 року, пункту 4
Прикінцевих та перехідних положень»
закону України «Про державний
земельний кадастр», зокрема зазначає,
що маючи наміри на відчуження
переданої у спільну сумісну власність
квартири та земельної ділянки,
належної йому на праві власності, він 13
березня 2014 року звернувся до відділу
Держземагенства у м.Славутичі
Київської області із заявою про видачу
йому Витягу з Державного земельного
кадастру на підставі Державного акту
про право власності на земельну
ділянку, який є обов,язковим
документом, необхідним для
нотаріального посвідчення відчуження
нерухомого майна. У відповідь він
отримав листа з відділу
Держземагенства у м.Славутичі
Київської області за № 18 від 19.03.2014
року, за яким йому було відмовлено у
видачі Витягу з Державного земельного
кадастру з посиланням на виявлену
помилку у кадастровому номері
земельної ділянки, вказаному у
Державному акті про право власності на
земельну ділянку, який не відповідає
індексно-кадастровій карті
м.Славутича.

Не погодившись з таким рішенням
позивач 27 та 28 березня 2014 року подав
додатково заяви, згідно яких просив
здійснити виправлення помилки у
кадастровому номері належної йому на
праві власності земельної ділянки
згідно Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1051 від 17.10.2012 року, оскільки така
помилка не є підставою для визнання
недійсним Державного акту у порядку та
на підставах, визначених ЦК України.
Також він просив надати йому
інформацію, чи внесені дані за його
Державним актом на право власності на
земельну ділянку до Державного реєстру
земель, чи перенесені вони до
Державного земельного кадастру, та чи
внесена його земельна ділянка до
індексно - кадастрової книги м.
Славутича і за яким кадастровим
номером.

Згідно листа відділу Держземагенства у
м. Славутичі Київської області № 23 від
02.04.2014 року позивачу було відмовлено у
виправленні помилки у кадастровому
номері та видачі витягу з Державного
земельного кадастру на підставі того,
що відомості про його земельну ділянку
до Державного земельного кадастру не
внесені в зв'язку з виявленою помилкою
у кадастровому номері, виправлення
якої у Державному акті про право
власності на земельну ділянку не
допускається. На обґрунтування своєї
відмови відповідач послався на п.2.9
«Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі», затвердженої наказом № 43 від
04.05.1999 року Державним комітетом України
по земельних ресурсах (зареєстрована в
Мінюсті України 04.06.1999 р. за №354/3647).

Позивач вважає рішення відділу
Держземагенства у м. Славутичі
Київської області за № 18 від 19.03.2014 року
та № 23 від 02.04.2014 року про відмову у
виправленні помилки у кадастровому
номері та у видачі витягу з Державного
земельного кадастру протиправним та
таким, що не відповідає вимогам чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

Позивач у судовому засіданні підтримав
вимоги, заявлені у позовній заяві в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, повідомила, що Витяг з
Державного земельного кадастру
надається при умові, якщо дані про
земельну ділянку внесені до Державного
земельного кадастру. Відомостей про
земельну ділянку за адресою :АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_1, до Державного
земельного кадастру не внесені. У разі
якщо відомості про земельну ділянку не
внесені до Державного реєстру земель,
їх державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі за заявою їх
власників. Підставою для розробки
технічної документації щодо
встановлення меж земельної ділянки та
подальшого внесення відомостей до
Державного земельного кадастру є дані
Державного акту серія ЯА № 495641,
зареєстрованого 16 травня 2005 року за
№326, де було виявлено помилку в
кадастровому номері земельної ділянки
:00:000:3176. АДРЕСА_1, згідно з
індексно-кадастровою картою міста,
знаходиться в шостій зоні, тому
правильний кадастровий номер має
виглядати так - :00:006:ХХХХ, де
останні чотири цифри визначаються під
час проведення державної реєстрації
земельної ділянки. Відповідно до п.2.9.
«Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею та договорів
оренди землі», затвердженої наказом №
43 від 04.05.1999 року Державним комітетом
України по земельних ресурсах, яка
діяла на час видачі Державного акту,
усі записи мали бути зроблені
державною мовою, чітко і розбірливо,
виправлення не допускаються, тому
відсутня можливість виправлення
помилки в Державному акті та видачі
витягу з Державного земельного
кадастру.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб,єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб,єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Статтею 151 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, належить, серед
іншого, ведення та адміністрування
Державного земельного кадастру.

Згідно статті 204 Земельного кодексу
України, ведення Державного земельного
кадастру здійснюється відповідно до
закону. Правові, економічні та
організаційні основи у сфері
Державного земельного кадастру
визначені Законом України «Про
державний земельний кадастр».

Дослідженням матеріалів справи суд
встановив, що відповідно до Свідоцтва
про право власності на житло від 10
вересня 1998 року підставі розпорядження
генерального директора ВП
«Чорнобильська АЕС» № 380 - від 10.09.1998
року, ОСОБА_1, позивачу у справі та
членам його сім'ї - ОСОБА_3, та ОСОБА_4
було надано у спільну сумісну
власність квартиру у житловому
будинку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, право власності на яку 15 січня
1999 року було зареєстровано у
Славутицькому міському бюро технічної
інвентаризації Київської області у
реєстровій книзі за № 191/1.

У суду відсутні відомості, що на час
розгляду даної справи змінювався
правовий статус вищевказаного
житлового приміщення

За згодою всіх членів сім'ї позивача,
які є співвласниками наданої ним у
приватну власність квартири,
відповідно до рішення Славутицької
міської ради Київської області № 568-42-1V
від 29 грудня 2004 року ОСОБА_1, було
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,0605га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 за цільовим
призначенням: будівництво та
обслуговування жилого будинку, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 495641, виданим 16 травня 2005
року. Даний акт був зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на праві власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про державний земельний
кадастр» № 3613-У1 від 07.07.2011 року, за ст. 5
якого визначено, що ведення Державного
земельного кадастру здійснюється
шляхом, в тому числі внесення
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру, внесення змін до
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру. За п. 5 цієї статті
Закону внесення відомостей до
Державного земельного кадастру та
користування такими відомостями
здійснюється виключно на підставі та
відповідно до цього Закону.
Забороняється вимагати для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру та користування такими
відомостями надання документів та
здійснення дій, прямо не передбачених
цим Законом.

В той же час, відповідач всупереч вимог
даного Закону, пославшись на п.2.9
«Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі», дія якої втратила чинність на
підставі наказу № 404 від 03.07.2013 року
Міністерства аграрної політики та
продовольства (зареєстрованого
Мінюстом України 25.07.2013 року за №
1259/23791), безпідставно відмовив у
виправленні помилки в кадастровому
номері та видачі витягу з Державного
земельного кадастру, вимагаючи від
позивача вчинення дій, що не
передбачені цим Законом.

Відповідно до п.10 розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про державний
земельний кадастр» документи, якими
було посвідчено право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою, видані до набрання
чинності цим Законом, є дійсними.

У відповідності до ст.ст. 5, 9 Закону
України «Про державний земельний
кадастр» та Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1051 від 17.10.2012 року, ведення Державного
земельного кадастру здійснює
Держземагенство та його територіальні
органи.

До повноважень Державного
кадастрового реєстратора
Держземагенства, які визначені ст.9
Закону та п.п. 6, 9 Порядку ведення
Державного земельного кадастру
віднесено здійснення внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, присвоєння кадастрових
номерів земельним ділянкам, здійснення
виправлення помилок у Державному
земельному кадастрі, надання
відомостей з Державного земельного
кадастру.

За п.4 розділу VII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про державний земельний кадастр»
визначено, що у разі якщо земельні
ділянки зареєстровані до набрання
чинності цим Законом у Державному
реєстрі земель, відомості про такі
земельні ділянки підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру в автоматизованому порядку
без подання заяв про це їх власниками.
Враховуючи ці вимоги Закону, відомості
про земельну ділянку позивача повинні
були бути автоматично перенесені до
Державного земельного кадастру.

Згідно абзацу третьому п. 4 розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про державний
земельний кадастр» у разі якщо після
перенесення інформації про земельні
ділянки з Державного реєстру земель до
Державного земельного кадастру
виявлені помилки, такі помилки за
згодою власника земельної ділянки
можуть бути виправлені на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) або за матеріалами
інвентаризації земель.

Враховуючи відсутність на даний час
закону чи підзаконного акту, що регулює
питання порядку виправлення помилки у
кадастровому номері, присвоєному
земельній ділянці до моменту набрання
чинності Законом України «Про
Державний земельний кадастр», та
наявність визначеного цим Законом
порядку виправлення інших помилок, суд
прийшов до висновку, що є всі підстави
застосувати до спірних правовідносин
принцип аналогії закону у
відповідності до п.7 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов,язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень і у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Згідно з ч.3 ст.22 Конституції України
при прийнятті нових Законів або
внесення змін до чинних Законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАСУ кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Суд, згідно ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
повному та об,єктивному дослідженні.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивач надав обґрунтовані докази, що
доводять правомірність його дій, тому
його вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160,161 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним рішення відділу
Держземагенства у м. Славутичі
Київської області за № 18 від 19.03.2014 року
та № 23 від 02.04.2014 року про відмову у
виправленні помилки у кадастровому
номері, присвоєному земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
переданій ОСОБА_1 у приватну власність
у відповідності до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 495641, виданого 16 травня 2005
року, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №326, та у
видачі витягу з Державного земельного
кадастру.

Зобов'язати Відділ Держземагенства
України у м.Славутичі Київської
області:

- виправити помилку у кадастровому
номері, присвоєному земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
переданій ОСОБА_1 у приватну власність
у відповідності до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 495641, виданого 16 травня 2005
року, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326;

- перенести інформацію про земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, передану ОСОБА_1 у приватну
власність у відповідності до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 495641,
виданого 16 травня 2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326, до
Державного земельного кадастру;

- видати ОСОБА_1 Витяг з Державного
земельного кадастру про об'єкт
Державного земельного кадастру - про
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, передану ОСОБА_1 у
приватну власність у відповідності до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 495641,
виданого 16 травня 2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 326.

Постанова може бути оскаржена
сторонами до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів, який обчислюється з дня
одержання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Малишенко