Справа № 2а-1382/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Справа №
136057/11Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області на постанову
Сихівського районного суду м. Львова
від 11.08.2011 року в справі за позовом
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови про накладення штрафу у
виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради звернувся до суду з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними
дій та скасування постанови про
накладення штрафу у виконавчому
провадженні, стягувачем в якому
виступає ОСОБА_1

Позивач просив визнати протиправними
дії державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо накладення на нього
штрафу та скасувати постанову
державного виконавця від 7.07.2011 року про
накладення штрафу за невиконання
постанови суду у виконавчому
провадженні ВП № 27216771.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 11.08.2011 року позов
задоволено.

Визнано протиправними дії державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо накладення на Сихівський
відділ соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради штрафу у виконавчому
провадженні.

Скасовано постанову державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області серії ВП № 27216771 від 7.07.2011 року
про накладення штрафу.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відділ державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, який в апеляційній
скарзі просить її скасувати та
прийняти нову постанову про відмову
позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
та безпідставно не взяв до уваги, що
позивач при виконанні постанови суду в
адміністративній справі не вчинив
жодних активних дій, спрямованих на
реальне виконання постанови суду, в
зв'язку з чим порушено законодавство
України та права і законні інтереси
стягувача.

Особи, які беруть участь в розгляді
справи, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, в
судове засідання не прибули, що дає
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач як боржник у виконавчому
провадження вживав всіх передбачених
законом заходів для виконання рішення
суду, проте, оскільки бюджетних коштів
для проведення згідно судового рішення
виплат не було виділено, його вина в не
виконанні рішення суду відсутня, в
зв'язку з чим постанова відповідача про
накладення штрафу у виконавчому
провадженні за невиконання рішення
суду є протиправною.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погодитися не
може.

В справі встановлено, що на примусове
виконання підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області надійшов виконавчий лист
Сихівського районного суду м. Львова №
2-1856/10 від 6.06.2011 року про зобов'язання
Сихівського відділу соціального
захисту перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в період з 9.07.2007 року по
31.12.2007 року включно.

Державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області винесено постанову
серії № ВП № 27216771 від 21.06.2011 року про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику термін для
добровільного виконання рішення суду
до 28.06.2011 року.

Листом управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради від 11.07.2011 року
№ 2605-вих-2851, скерованого на адресу
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області,
повідомлено, що на виконання вимог
постанови державного виконавця серії
№ ВП № 27216771 від 21.06.2011 року, боржником
вжито всіх можливих заходів для
виконання рішення суду, виконання
якого на даний час є неможливим
внаслідок відсутності необхідних
бюджетних призначень.

7.07.2011 року державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області винесено
постанову про накладення штрафу на
позивача у розмірі 680,00 грн. за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
(тут і далі в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з ч.1 ст. 255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь в справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Згідно п. 7 ст. 7 КАС України
обов'язковість судових рішень є одним з
принципів адміністративного
судочинства.

Аналогічне випливає з п. 9 ст. 129
Конституції України.

Як передбачено ст. 4 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку
передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно ч1 ст. 11 цього ж Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 75 цього ж
Закону, після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи видно, що позивач
як боржник у виконавчому провадженні у
встановлений державним виконавцем
строк не виконав рішення суду без
поважних причин, оскільки
безпосередніх дій, спрямованих на
реальне виконання постанови суду в
адміністративній справі, не вчинив.
Направлені ним листи з приводу
виділення коштів носять формальний
характер, а посилання на відсутність
коштів не є підставою для невиконання
рішення суду.

Як зазначено в рішенні Європейського
Суду з прав людини від 3.11.2004 року в
справі Михайленко та інші проти
України, відсутність ресурсів для
оплати заборгованості, присудженої
рішенням суду, не може бути підставою
для зволікання з його виконанням.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції щодо неправомірності
застосованого відповідачем штрафу не
ґрунтується на чинному законодавстві
та судовій практиці, в зв'язку з чим
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в позові з
викладених вище підстав.

Крім того, справа за предметною
підсудністю підлягала розгляду
окружним судом, оскільки предметом
розгляду є неправомірні дії державного
виконавця щодо застосування штрафу за
невиконання судового рішення у
визначений державним виконавцем строк.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 11.08.2011 року в справі №
2а-1382/11 скасувати та прийняти нову
постанову, якою позивачу в задоволенні
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський