Справа № 826/658/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/658/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мамчур
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді Мамчура
Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Шостака О.О.

при секретарі Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лема -
Плюс» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лема -
Плюс» до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 25 грудня 2013
року №.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначив, що на момент
відліку 90 денного строку відстрочення
поставки товару мав розпочатися після
здійснення позивачем авансового
платежу у розмірі 50% вартості партії
товару. Однак, оскільки він сплатив не
50% вартості партії товару, як
передбачено договором, а 36%, то у
контрагента-постачальника не виникло
обов'язку з поставки товару. Крім того,
позивач зазначив, що вжив усіх
необхідних заходів для недопущення
порушення 90 денного строку проведення
імпортної операції, встановленого
законодавством України, а тому
підстави для застосування до ТОВ
«Фірма «Лема-Плюс» санкцій відсутні.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
лютого 2014 року у задоволення
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на обставини,
викладені в адміністративному позові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Лема - Плюс» з
питань дотримання вимог валютного
законодавства України при розрахунках
за зовнішньоекономічним імпортним
контрактом від 09 листопада 2012 року
№01-11/12-НП згідно листа АТ «Астра Банк»
від 04 червня 2013 року №42/2-2313 (вх.№474/10 від
10 червня 2013 року), за результатами якої
складено акт від 10 грудня 2013 року
№436/1-22-06-36/33907.

В ході проведеної перевірки
відповідачем встановлено порушення
ТОВ «Лема - Плюс» вимог статті 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті та
ненадходження товару у сумі 190 000,00 дол.
США за контрактом від 09 листопада 2012
року №01-11/12-НП з компанією «TerraOil Ltd.»
(Республіка Казахстан), кількість днів
прострочення - 211.

На підставі даного акту відповідачем
прийняте податкове повідомлення -
рішення від 25 грудня 2013 року №,
яким позивачу нараховано пеню за
порушення термінів розрахунку у сфері
ЗЕД в розмірі 961 318, 11 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомлення - рішенням, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції зазначив, що позивачем не
вжито необхідних заходів для
забезпеченню імпорту товарів
відповідно до умов контракту від 09
листопада 2012 року №01-11/12-НП.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції в ході розгляду
справи встановлено та вбачається з
матеріалів справи наступне.

Між ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» (Покупець) та
компанією «TerraOil Ltd.» (Республіка
Казахстан) (Продавець) укладено
зовнішньоекономічний імпортний
контракт, а саме: Договір
купівлі-продажу нафтопродуктів від 09
листопада 2012 року №01-11/12-НП (далі -
Договір №01-11/12-НП).

Відповідно до пункту 3.10 Договору
№01-11/12-НП, поставка нафтопродуктів
здійснюється відповідно до наступного
графіку: відправлення першої партії
Товару здійснюється Продавцем не
пізніше 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з
дня здійснення Покупцем (Позивачем) 50%
(п'ятдесят відсотків) попередньої
оплати погодженої партії Товару на
банківський розрахунковий рахунок
Продавця; відправлення всіх наступних
партії Товару здійснюється Продавцем
не пізніше 12 (дванадцяти) робочих днів з
дня здійснення Покупцем 50% (п'ятдесят
відсотків) попередньої оплати
погодженої партії товару на
банківський розрахунковий рахунок
Продавця.

Пунктом 4.3 зазначеного
Договору№01-11/12-НП встановлено, що
Покупець зобов'язується сплатити
вартість кожної партії товару,
зазначеної в Доповненні А до даного
Договору, шляхом перерахування
валютних грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця,
відповідно до наступних умов:
попередня оплата в розмірі 50 %
(п'ятдесят відсотків) вартості партії
Товару, здійснюється Покупцем протягом
5 (п'яти) банківських днів з моменту
виставлення Продавцем інвойсу на дану
партію Товару; залишкова частина
вартості Товару в розмірі 50 % (п'ятдесят
відсотків) сплачується Покупцем
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту отримання від Продавця
письмового підтвердження
відвантаження даної партії Товару, із
зазначенням списку цистерн та ваги
Товару.

Згідно Доповнення А-1 від 09 листопада 2012
року до Договору №01-11/12-НП, загальна
вартість узгодженої сторонами першої
партії нафтопродуктів складає 523 000,00
дол. США.

Компанія «TerraOil Ltd.» 04 лютого 2013 року
виставила позивачу інвойс № АА0001
оплати першої партії нафтопродуктів в
кількості 1000 метричних тон, загальною
вартістю 523 000,00 дол. США.

Листом від 04 грудня 2012 року №03 компанія
«TerraOil Ltd.» повідомила позивача про
готовність поставки та обов'язок ТОВ
«Фірма «Лема-Плюс», відповідно до умов
Договору №01-11/12-НП сплатити 50% вартості
партії товару (261 500,00 дол. США), що буде
відвантажений.

Однак, позивач на виконання Договору
№01-11/12-НП, перерахував на рахунок
компанії «TerraOil Ltd.» тільки 190 000,00 дол.
США (платіжне доручення в іноземній
валюті №1 від 07 лютого 2013 року), що
становить 36% вартості партії товару, що
мав бути відвантажений постачальником.

Листом від 04 березня 2013 року №04-03/13
позивач повідомив компанію «TerraOil Ltd.»,
що у зв'язку з недостатністю грошових
коштів було перераховано не повну суму
авансового платежу за Договором
№01-11/12-НП, а саме: замість 261 500,00 дол. США
перераховано тільки 190 000,00 дол. США.
Даним листом ТОВ «Фірма «Лема-Плюс»
гарантувала перерахування решти суми
(71 500,00 дол. США) у строк до 15 березня 2013
року, чого зроблено не було.

Позивач, листом від 04 квітня 2013 року
№04/-4 звернувся до компанії «TerraOil Ltd.» з
проханням невідкладно здійснити
відвантаження товару у строк до 09
квітня 2013 року, а у разі неможливості
здійснення такого відвантаження,
позивач вимагав повернення сплачених
коштів в сумі 190 000,00 дол. США у строк до 10
квітня 2013 року.

На вказаний лист компанія «TerraOil Ltd.»
надала відповідь листом від 05 квітня 2013
року №19, у якому зазначила, що
позивачем не було дотримано вимог
Договору №01-11/12-НП, а саме не здійснено
оплату 50% вартості партії товару, що
підлягає постачанню, у зв'язку з чим
товар не було відвантажено. Крім того,
постачальник зазначив, що кошти в сумі
190 000,00 дол. США були заблоковані банком
на не надійшли на розрахунковий
рахунок компанії «TerraOil Ltd.».

ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» листами від 29
квітня 2013 року №29/4-13, від 22 травня 2013
року №22/05-13 та від 23 травня 2013 року
№23/05-13 зверталось до компанії «TerraOil Ltd.»
з проханням невідкладно повернути
грошові кошти в сумі 190 000,00 дол. США,
однак відповіді на вказані листи не
надійшло.

Листом від 29 квітня 2013 року №29/04-1
позивач звернувся до АТ «Астра Банк» з
проханням провести банківське
розслідування щодо валютного платежу
№1 від 08 лютого 2013 року на суму 190 000,00
дол. США. На даний запит позивач отримав
відповідь від 22 травня 2013 року №42/2-2133,
якою АТ «Астра Банк» повідомило, що
кошти в сумі 190 000,00 дол. США були
зараховані на рахунок компанії «TerraOil
Ltd.» 18 лютого 2013 року та 19 лютого 2013 року
були зняті отримувачем коштів з
рахунку.

Позивач вказує на те, що компанія «TerraOil
Ltd.» ухилялась від укладення угоди про
розірвання Договору№01-11/12-НП та
використовувала отримані від позивача
кошти для власних потреб.

За заявою ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» 02
вересня 2013 року слідчим відділом
відділу поліції при УВС
Бостандикського району міста Алмати
було порушено проти керівництва
продавця-нерезидента кримінальну
справу № 2264 за ознаками злочину,
передбаченого пунктом «б» частини 4
статті 177 (шахрайство) Кримінального
кодексу Республіки Казахстан, на
підтвердження чого надав копію листа
прокуратури міста Алмати від 04 вересня
2013 року №2-17560-13-23356 (а.с. 45).

У відповідності до частини 1 статті 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, в разі, коли таке
відстрочення перевищує 180 календарних
днів з моменту здійснення авансового
платежу або виставлення векселя на
користь постачальника продукції
(робіт, послуг), що імпортується,
потребують висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Національний банк України має право
запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті, що визначені частиною першою цієї
статті (частина 4 статті 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»).

Так, правлінням Національного банку
України 16 листопада 2012 року прийнято
постанову №475 «Про зміну строків
розрахунків за операціями з експорту
та імпорту товарів і запровадження
обов'язкового продажу надходжень в
іноземній валюті» (далі - Постанова
№475), якою встановлено, що розрахунки за
операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в статтях 1 та 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
повинні здійснюватися у строк, що не
перевищує 90 календарних днів (п.3).

Положеннями частини 1 статті 4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
встановлено, що порушення резидентами
строків, передбачених статтями 1 і 2
цього Закону або встановлених
Національним банком України
відповідно до статей 1 і 2 цього Закону,
тягне за собою стягнення пені за кожний
день прострочення у розмірі 0,3 відсотка
від суми неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Оскільки грошові кошти в сумі 190 000,00
дол. США були перераховані позивачем на
розрахунковий рахунок нерезидента 07
лютого 2013 року, то граничний термін для
надходження товару на територію
України є 08 травня 2013 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
у вказаний термін товар на підставі
Договору №01-11/12-НП на територію України
не надійшов та кошти в сумі 190 000,00 дол.
США до України повернуті не були, що не
заперечує позивач.

Як зазначає позивач, поставка товару за
Договором №01-11/12-НП не відбулась з його
вини, а саме: у зв'язку з невиконанням
умов договору щодо здійснення
авансового платежу у розмірі 50%
вартості партії товару.

Як вбачається зі змісту вищенаведених
листів компанії «TerraOil Ltd.», вона
неодноразово зазначала, що у разі
виконання позивачем умов Договору
№01-11/12-НП, а саме: перерахування 50%
вартості партії товару, що має бути
відвантажена у повному розмірі, що
складає 261 500,00 дол. США, ним буде
здійснена поставка товару. Однак,
позивач не здійснив перерахування на
рахунок компанії «TerraOil Ltd.» грошових
коштів в сумі 71 500,00 дол. США, тобто не
виконав умови Договору №01-11/12-НП.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що позивачем не було вжито
заходів для забезпечення імпорту
товару за Договором №01-11/12-НП.
Порушення кримінальної справи
відносно його контрагента не
спростовує порушення позивачем умов
Договору №01-11/12-НП та не є визначеною
законодавством України підставою для
зняття з позивача відповідальності за
порушення строків, встановлених
статтею 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті».

Як вбачається з розрахунку пені, який є
додатком №4 до акту перевірки
№436/1-22-06-36133907, відповідач нарахував ТОВ
«Фірма «Лема-Плюс» пеню за порушення
розрахунків по Контракту №01-11/12-НП від
09 листопада 2012 року в сумі 961 318,11 грн. за
період прострочення з 09 травня 2013 року
по 05 грудня 2013 року.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про порушення ТОВ «Фірма
«Лема-Плюс» вимог статті 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», а саме
не забезпечено надходження товару на
суму 190 000,00 дол. США за Договором
№01-11/12-НП. Тому, оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є правомірним,
підстави для його скасування відсутні.

У відповідності до положень ч.2 ст.71 КАС
України відповідачем доведено
правомірність прийняття ним
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

Судом першої інстанції зроблені
правильні, внаслідок повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
висновки про необхідність відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лема -
Плюс» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Шостак О.О.

Повний текст виготовлено 06.05.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Шостак О.О.