Справа № 2а-2208/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Справа № 142577/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Кухтея Р.В., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Збаразькому районі
Тернопільської області на постанову
Збаразького районного суду
Тернопільської області від 06 липня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Збаразькому
районі Тернопільської області про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.05.2011р. позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
відповідача, зобов'язати здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за останні шість місяців
з дня подання позову.

Постановою Збаразького районного
суду Тернопільської області від
06.07.2011р. заявлений позов задоволено
частково. Зобов'язано пенсійний орган
здійснити нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 27.11.2010р. по 06.07.2011р., відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з врахуванням
виплачених сум. В решті вимог
відмовлено. Постанова допущена до
негайного виконання.

Не погодившись із постановою
суду, її оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
чинного законодавства, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовують тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд виходив з того, що позивач
належить до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому має право
на встановлене ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач
є дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мала право на отримання
підвищення виплачуваної їй пенсії за
віком.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії починаючи з 27.11.2010 року, колегія
суддів вважає, що такі підлягають
задоволенню, так як Законом України
"Про Державний бюджет на 2010 рік" та
Законом України "Про Державний бюджет
на 2011 рік" дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей" не зупинено.
Розміри державних соціальних гарантій,
що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, відповідач повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

Колегія суддів вважає, що
відсутні підстави обмежувати орган,
відповідальний за здійснення
нарахування і виплати пенсії позивача
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплати не є строковим, а тому
не може бути призначений на якийсь
строк.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», підвищення до пенсії не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Положення ч.3 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на думку
колегії суддів не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого крім
передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необґрунтованими.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Збаразькому районі
Тернопільської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", протиправними; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни"за період з 27 листопада 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов»язує зміну чи припинення
спірних правовідносин, із урахуванням
вимог ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведених виплат за
вказаний період.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Збаразькому
районі Тернопільської області
задоволити частково. Постанову
Збаразького районного суду
Тернопільської області від 06 липня 2011
року у справі №2а-2208/11 скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Збаразькому районі
Тернопільської області щодо
нездійснення нарахування та виплати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" починаючи з 27 листопада 2010 року
до виникнення обставин, з якими закон
пов»язує зміну чи припинення спірних
правовідносин, з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Збаразькому районі
Тернопільської області провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з
починаючи з 27 листопада 2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов»язує зміну чи припинення спірних
правовідносин, з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

Звернути зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
Р.В.Кухтей

А.Р.Курилець