Справа № 806/1849/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1849/14

категорія 10.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лавренчук
О.В., за участю секретаря Бортнік О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Коростені про
стягнення 569,15 грн.,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області звернулось до
суду із позовом в якому просить
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Коростені
невідшкодовані суми з виплати
основного розміру пенсії та витрат на
допомогу на поховання в загальній сумі
569,15 грн. В обґрунтуванні позову
посилається на ст.ст. 21, 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
якими передбачено обов'язок
відповідача відшкодовувати Пенсійному
фонду України витрати, пов'язані з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивач направив на адресу суду заяву,
в якій просив справу розглянути за
відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позову з підстав
викладених у письмових запереченнях,
справу просив розглядати без фіксації
судового засідання.

Заслухавши думку представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач,
отримавши та перевіривши списки осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у зв'язку з втратою
годувальника за жовтень-грудень 2013
року відмовився від прийняття до
заліку та відшкодування витрат з
основного розміру пенсій та витрат на
виплату допомоги на поховання на
загальну суму 569,15 грн. Позивач вважає,
що такі дії відповідача суперечать
вимогам Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4.

Пенсійне забезпечення громадян
України, відповідно до статті 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" ( далі - Закон № 1105-XIV),
обов'язок відшкодування шкоди
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я або у разі його
смерті при настанні страхового
випадку, покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4 затверджено "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" (далі - Порядок), що
встановив механізм погодження та
відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 вказаного
Порядку, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України "Про пенсійне
забезпечення", "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
інших нормативно-правових актів.
Органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях. Головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі поданих актів узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Тобто, зазначеним Порядком
встановлений обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків здійснювати дії по підписанню
акту щомісячної звірки по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Із матеріалів справи вбачається, що
акти щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за жовтень - грудень 2013
року, підписано керівниками Фондів (а.с.
20-22).

Таким чином, Управління Пенсійного
фонду України в м. Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Коростені
Житомирської області узгодили суми, що
підлягають відшкодуванню Пенсійному
фонду за жовтень - грудень 2013 року.

Між тим, при підписанні вказаних актів
звірки начальник Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Коростені
Житомирської області не прийняв до
заліку частини витрат Пенсійного
фонду, що підлягають відшкодуванню за
жовтень-грудень 2013 року, зокрема, по
сумі допомоги на поховання, виплаченої
сім'ї потерпілого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в сумі 569,15 грн., склавши
при цьому відповідні таблиці
розбіжностей (а.с. 23-25).

Чинним законодавством не передбачений
порядок, відповідно до якого спір з
цього питання міг би вирішуватись між
управліннями Пенсійного фонду України
та Відділеннями виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань на місцях.

Слід зазначити, що спірне питання окрім
зазначеного Порядку, врегульоване
спільним листом Пенсійного фонду
України та Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, підписаним,
відповідно, 23 жовтня та 19 жовтня 2007
року. Ним узгодження вказаних вище
розбіжностей віднесено до компетенції
центральних органів відповідних
Фондів, куди щомісячно повинні
надсилатись таблиці розбіжностей і
вирішуватись питання про їх узгодження
та перерахування таких коштів чи їх
стягнення.

Також суд зазначає, що спір щодо
розбіжностей у заявлених сумах
відшкодувань між органами Пенсійного
фонду та Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
належить вирішувати шляхом подання
адміністративного позову про
стягнення суми невідшкодованих витрат,
а не про зобов'язання вчинити певні дії
(прийняти до заліку, включити суми
відшкодування в акти щомісячної
звірки).

У статті 21 цього Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку він у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
№ 1105-XIV, у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі -
Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 826, регулює питання
відшкодування Фондом таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону № 1105-XIV, у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Позивачем при включенні до актів
щомісячних звірок витрат за особовими
справами потерпілих, порушено вказану
вимогу Закону № 1105-XIV, оскільки ні
відповідачу, ні суду не було надано
висновків відповідних медичних
закладів, які б підтверджували
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Окрім того, Акт форми Н-1 від 30.04.1993 року
потерпілого ОСОБА_1 є копією, яка знята
з копії і не підписана керівником
підприємства та членами комісії і не
завірена мокрою печаткою, що є
порушенням законодавства України, що
регулює відносини у сфері страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання (а.с.27).

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем у повному
обсязі виконано свій, передбачений
вищезазначеним Порядком, обов'язок
щодо підписання та узгодження з
позивачем актів щомісячної звірки за
жовтень-грудень 2013 року, а тому позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області є безпідставним і
задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", статтями 86, 128, 158 - 163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
м. Коростені та Коростенському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Коростені про
стягнення 569,15грн. відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 30
квітня 2014 р.