Справа № 9101/174851/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2013 рокусправа № 2а-5162/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10.06.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі міста
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року позивач звернувся з
позовом до суду в якому просив визнати
дії управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська неправомірними.
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
щомісячне підвищення за період з 01.01.2005
року по 05.08.2009 року, як інваліду ІІІ
групи виходячи з розміру 6 прожиткового
мінімумів для осіб, які втратили
працездатність - для розрахунку пенсії
по інвалідності та 50% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність - для розрахунку
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю та з 05.08.2009 року по
момент звернення, як інваліду ІІ групи
виходячи з розміру 8 прожиткових
мінімумів для осіб, які тратили
працездатність - для розрахунку пенсії
по інвалідності та 75% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність - для розрахунку
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10.06.2011 року
позовні вимоги задоволено. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови в
перерахунку пенсії незаконними.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська перерахувати та
виплатити різницю пенсії по
інвалідності та додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з
01.01.2005 року по 05.08.2011 року, виходячи з
розмірі 6 прожиткових мінімумів для
осіб, які втратили працездатність - для
розрахунку пенсії по інвалідності та 50%
від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність - для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська перерахувати та
виплатити різницю пенсії по
інвалідності та додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоровю з
05.08.2009 року по 10.06.2011 року, виходячи з
розмірі 8 прожиткового мінімумів для
осіб, які втратили працездатність - для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75%
від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність - для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоровю, з
рахуванням різниці, яка була виплачена
за цей період.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська і просить постанову
суду скасувати, та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Посвідченням серії А № 447478
підтверджено, що позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії. Відповідно до
довідки МСЕК останньому з 19.10.2009 року
встановлена ІІ група інвалідності.
Інвалідність пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком. Статтею 50
названого Закону визначено, що особам
віднесеним до категорії першої
призначається щомісячна додаткова
пенсія: для інвалідів ІІ групи у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання пенсії у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду завдану здоров'ю не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, як на тому наполягав
відповідач, таке право надане державою
і закріплено Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Наявність у позивача права щодо
отримання пенсії у розмірах, які
визначені Законом України № 796-ХІІ є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсії
позивачеві застосуванню підлягають
статті 50 та 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на частину п'яту
статті 54 Закону № 796-ХІІ, якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ при
визначенні розміру пенсії за основу її
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
недоплати суми з 01.01.2005 року по 17.11.2010
року, суд першої інстанції не вірно
застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не навів поважних причин
пропуску строку.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, тому наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду у травні 2011 року колегія суддів
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 01.01.2005 року по
17.11.2010 року залишити без розгляду.

Пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 р. №
3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" установлено, зокрема, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання приведеної норми
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято Постанову „Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" № 745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року. Вказаною
постановою встановлено, порядок та
розміри виплат пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Дані нормативні акти
неконституційними не визнані, а тому
підлягають застосуванню, у зв'язку з
чим вимоги позивача підлягають
задоволенню з 18.11.2010 року по 22.07.2011 року
включно.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі міста
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10.06.2011 року
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
міста Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
різницю пенсії по інвалідності та
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю з 18.11.2010 року по
22.07.2011 року, виходячи з розміру 8
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75%
від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена за цей період.

Позовні вимоги за період з 01.01.2005 року
по 17.11.2010 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, постанова оскрженю не підлягає.

Головуючий
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В.
Суховаров