Справа № 2а-623/12,964/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа № 9104/151077/12

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Левицької Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Буського районного суду
Львівської області від 05 вересня 2012
року по справі № 1303/964/2012 за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області про стягнення
недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області, в якому просила стягнути з
відповідача недоплачену щорічну
разову грошову допомогу до 5
травня за 2009 рік в розмірі 1424.00 грн. як
учаснику війни.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на норму статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 05 вересня 2012
року у задоволенні позову відмовлено
за безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що згідно з нормою
статті 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» їй повинна була
виплачуватись разова грошова допомога
до 5 травня у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком. Зазначає, що Верховна
Рада України не уповноважена законом
про Державний бюджет України вносити
зміни до інших чинних законів України,
скасовувати чи змінювати обсяг прав і
свобод, пільг, компенсацій і гарантій,
передбачених іншими законами України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої
п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд
апеляційної інстанції відповідно до п.
3 ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу
в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивач є
учасником війни, а відтак, на неї
поширюється норма статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
відповідно до якої щорічно до 5 травня
учасникам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20
розділу ІІ Закону України від 28.12.2007
року № 107-VI, визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем правомірно
здійснюваласи виплата разової
грошової допомоги у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України від 18 березня 2009 року
№ 211 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2009 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», оскільки
Законом України «Про Державний бюджет
на 2009 рік» встановлено, що розміри
державних соціальних гарантій на 2009
рік, які визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом та нормативно-правовими актами
Кабінету Міністрів України.

Однак, при вирішенні даного спору суд
першої інстанції не врахував загальні
засади пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами,
посилаючись на те, що у 2009 році
при визначенні розміру щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
необхідно було застосовувати норми
постанови Кабінету Міністрів України
від 18 березня 2009 року № 211 «Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується в 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», а не норми Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», так
як дана постанова істотно звужує обсяг
встановлених законом прав позивача.

Крім цього, при нарахуванні та виплаті
щорічної одноразової грошової
допомоги позивачу необхідно
застосовувати розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Щодо вимоги позивача про стягнення
конкретної суми разової грошової
допомоги до 5 травня, то слід зазначити,
що визначення конкретного розміру цієї
допомоги згідно з вимогами частини 1
статті 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» належить до
компетенції органів праці та
соціального захисту населення, а
відповідно суд не вправі перебирати на
себе такі повноваження, що в свою чергу
є підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
заявлений позов необхідно
задовольнити частково та зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком за 2009 рік.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Буського районного суду
Львівської області від 05 вересня 2012
року по справі № 1303/964/2012 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 разової
грошової допомоги до 5 травня
відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком за 2009
рік з врахуванням статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

Н.Г. Левицька