Справа № К/9991/10677/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/10677/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2, як
фізичної особи-підприємця, на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області (далі - Інспекція) до
ОСОБА_2, третя особа: Вугледарська
міська рада Донецької області (далі -
Міська рада),

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2011 року Інспекція звернулася
до суду з адміністративним позовом про
зобов'язання ОСОБА_2, як фізичної-особи
підприємця, виконати припис Інспекції
№ 199 від 22.03.2011 року (далі - Припис № 199)
шляхом зупинення експлуатації об'єкту
на АДРЕСА_1 до прийняття його в
експлуатацію.

На обґрунтування позову зазначила, що
ОСОБА_2 використовує будівлю кафе «
ІНФОРМАЦІЯ_1» на АДРЕСА_1 без введення
її в експлуатацію, у зв'язку з чим їй був
наданий Припис № 199, який у
добровільному порядку не виконується.

28 жовтня 2011 року постановою Донецького
окружного адміністративного суду
залишеної без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14 грудня 2011 року, позов задоволений.

Зобов'язано ОСОБА_2 виконати Припис №
199.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
ОСОБА_2 звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Донецького окружного
адміністративного суду та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду і направити
справу на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій 22.03.2011 року
Інспекцією здійснена позапланова
перевірка дотримання ОСОБА_2 вимог
діючого законодавства у сфері
містобудування при будівництві кафе «
ІНФОРМАЦІЯ_1» на АДРЕСА_1, за наслідками
якої був складений акт перевірки.

Відповідно до цього акту за ОСОБА_2
зареєстровала право власності на 1/2
частку майна у приватній спільній
частковій власності на будівлю (кафе «
ІНФОРМАЦІЯ_1» на АДРЕСА_1) на підставі
договору купівлі-продажу.

При здійсненні обстеження було
виявлено, що в будівлі кафе не виявлено
ознак виконання будівельних робіт, але
встановлена реконструкція зазначеної
будівлі без прийняття її в
експлуатацію, що є порушенням п. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

22 березня 2011 року Інспекція надала
ОСОБА_2 Припис № 199 запропонувала
зупинити експлуатацію зазначеного
кафе до прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, що визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 року (далі - Порядок № 553),
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до п. 3 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень.

Згідно з п. 5 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого указом
Президента України № 439/2011 від 8.04.2011
року (далі - Положення № 439),
Держархбудінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку:

1) залучати спеціалістів центральних та
місцевих органів виконавчої влади,
підприємств, установ, організацій (за
погодженням з їх керівниками) до
розгляду питань, що належать до її
компетенції;

2) залучати до проведення перевірок і
підготовки висновків з питань, що
належать до її компетенції,
представників центральних та місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, громадських
організацій (за погодженням з їх
керівниками), фахівців
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, експертних
та проектних установ;

3) одержувати (безоплатно) в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій усіх форм
власності, їх посадових осіб
інформацію, документи і матеріали, а
від органів державної статистики -
статистичні дані для виконання
покладених на неї завдань і функцій;

4) скликати в установленому порядку
наради з питань, що належать до її
компетенції;

5) вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомок і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій;

6) видавати обов'язкові до виконання
приписи щодо:

а) усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт;

в) усунення порушень вимог
законодавства у сфері
житлово-комунального господарства;

7) складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства;

8) складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства;

9) здійснювати контроль за виконанням
виданих приписів про усунення
порушень;

10) вносити замовникам пропозиції щодо
припинення фінансування об'єктів
будівництва на період до усунення
виявлених у результаті здійснення
архітектурно-будівельного контролю
порушень;

11) одержувати від замовників, проектних
та будівельних організацій
нормативно-технічну, проектну та іншу
документацію, необхідну для виконання
покладених на неї функцій;

12) одержувати від посадових осіб
місцевого самоврядування, суб'єктів
господарювання у сфері
житлово-комунальних послуг,
замовників, проектних та будівельних
організацій письмові пояснення щодо
причин допущення порушень
законодавства у відповідних сферах;

13) використовувати у своїй діяльності
власні акредитовані лабораторії та
контрольно-вимірювальні засоби,
сертифіковані в установленому
законодавством порядку;

14) визначати відповідність
житлово-комунальних послуг кількісним
та якісним показникам, встановленим
порядками, правилами, нормами,
нормативами та стандартами, у тому
числі із застосуванням технічних
засобів;

15) скасовувати рішення, прийняті її
територіальними органами з порушенням
норм законодавства;

16) користуватися відповідними
інформаційними базами даних державних
органів, державними, в тому числі
урядовими, системами зв'язку і
комунікацій, мережами спеціального
зв'язку та іншими технічними засобами;

17) брати в установленому
законодавством порядку участь у роботі
комісій із розслідування причин і
наслідків аварій на будівництві та на
об'єктах сфери житлово-комунального
господарства;

18) здійснювати претензійно-позовну
роботу, звертатися до суду з позовами
щодо захисту своїх прав та законних
інтересів, а також інтересів держави з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю та
контролю у сфері житлово-комунального
господарства;

19) забороняти за вмотивованим
письмовим рішенням керівника
інспекції чи його заступника
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

20) здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки чи кожної окремої
дії засобами аудіо- та відеотехніки.

Працівники Держархбудінспекції
України та її територіальних органів у
випадках, визначених законодавством,
мають право безперешкодного доступу до
місць будівництва об'єктів, об'єктів
будівництва та житлово-комунального
господарства, а також з метою
здійснення контролю за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної зі створенням
об'єктів архітектури, до місць
провадження такої господарської
діяльності незалежно від форми
власності.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що Інспекція є суб'єктом владних
повноважень, на яку чинним
законодавством України покладені
функції щодо здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до І
- III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
сертифіката у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об'єкта до
експлуатації, форма сертифіката,
порядок його видачі, розмір та порядок
внесення плати за видачу сертифіката
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації
підписується замовником, генеральним
проектувальником, генеральним
підрядником або підрядником (у разі
якщо будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників),
субпідрядниками, страховиком (якщо
об'єкт застрахований).

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
разі необхідності під час розгляду
питань, пов'язаних з видачею
сертифіката, може звернутися до
державних органів з метою отримання
відповідних висновків.

Неподання таких висновків у визначений
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
строк не є підставою для продовження
строку видачі сертифіката або відмови
в його видачі.

Прийняття рішення про реєстрацію
(відмову у реєстрації) декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
видачу (відмову у видачі) сертифіката
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
якщо така декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у видачі сертифіката з
таких підстав:

1)неподання документів, необхідних для
прийняття рішення про видачу
сертифіката;

2)виявлення недостовірних відомостей у
поданих документах;

3)невідповідність об'єкта проектній
документації на будівництво такого
об'єкта та вимогам державних
будівельних норм, стандартів і правил.

Відмова у реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
видачі сертифіката надається
замовнику в письмовому вигляді у строк,
передбачений для реєстрації
декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

ОСОБА_2 будь-яких документів на
підтвердження прийняття зазначеного
об'єкту в експлуатацію не надано.

З огляду на вищенаведене, здійснення
прибудови павільйону є реконструкцією
об'єкту.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
Державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів;

2) складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам державних будівельних
норм, стандартів і правил, затвердженим
проектним вимогам, рішенням, технічним
умовам, своєчасності та якості
проведення передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомки, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством випадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації;

5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури;

6) залучати до проведення перевірок
представників центральних і місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, громадських
організацій (за погодженням з їх
керівниками), фахівців
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, експертних
та проектних установ;

7) одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати
інформацію та документи податкової,
фінансової звітності, щодо оплати
праці, руху коштів та інші, не пов'язані
із здійсненням державного
архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо- та відеотехніки.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
своїй діяльності взаємодіють з
органами виконавчої влади, що
здійснюють контроль за дотриманням
природоохоронних,
санітарно-гігієнічних, протипожежних
вимог, вимог у сфері охорони праці,
енергозбереження та інших вимог,
передбачених законом, а також з
органами внутрішніх справ,
прокуратури, державної статистики та
іншими правоохоронними і
контролюючими органами.

Забезпечення діяльності інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю та їх працівників необхідними
засобами здійснюється в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
підлягають обов'язковому державному
страхуванню у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Постанови інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
можуть бути оскаржені до центрального
органу виконавчої влади з питань
будівництва, містобудування та
архітектури або до суду.

У разі заподіяння шкоди, завдання
збитків внаслідок порушення
працівниками органу державного
архітектурно-будівельного контролю
вимог, встановлених цим та іншими
законами, а також вимог щодо перевірок
суб'єкт господарювання може звернутися
до суду із заявою про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Суб'єкт господарювання має право
звернутися до суду щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності посадових
осіб органу державного
архітектурно-будівельного контролю.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що
реконструкцією є перебудова існуючих
об'єктів і споруд (будов) цивільного або
виробничого призначення з метою
поліпшення умов проживання,
експлуатації, надання послуг,
збільшення виробництва продукції та
підвищення її якості, пов'язана зі
зміною геометричних розмірів,
функціонального призначення, заміною
окремих конструкцій та їх елементів,
зміною основних техніко-економічних
показників.

Реконструкцією є комплекс будівельних
робіт, спрямованих на поліпшення
експлуатаційних показників приміщень
житлового будинку шляхом їх
перепланування та переобладнання,
надбудови, вбудови, прибудови з
одночасним приведенням їх показників
відповідно до нормативно-технічних
вимог.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанції про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.