Справа № 188/2608/13-а
Суддя: Бурда П. О.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/2608/13-а
Провадження № 2-а/188/6/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Бурди П.О., при секретарі Карпенко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дій відповідача по нарахуванню та
виплаті сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання здійснити
перерахунок зазначених виплат,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2013 року до суду надійшов
позов ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Петропавлівської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання неправомірними дій
відповідача по нарахуванню та виплаті
сум допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 12
вересня 2012 року по 31 грудня 2013 року,
зобов'язання відповідача здійснити на
її користь перерахунок державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку за
період з 12 вересня 2012 року по 31 грудня
2013 року в розмірі, передбаченому ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», з урахуванням
проведених виплат, посилаючись на те,
що 08 червня 2012 року вона народила
дитину - сина ОСОБА_2 і згідно Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» вона перебуває на обліку у
відповідача по виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Щомісячний розмір цієї допомоги, на
думку позивачки, не відповідає вимогам
вказаного Закону.

Так, згідно з ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Всупереч вимогам вказаного Закону
відповідач сплачує їй допомогу на
дитину в розмірах менших, ніж вказано в
Законі.

Позивачка просить визнати дії
Управління соціального захисту
населення Петропавлівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 12
вересня 2012 року по 31 грудня 2013 року
протиправними, зобов'язати відповідача
здійснити їй перерахунок та виплатити
недоплачену державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 12 вересня 2012 року по 31 грудня
2013 року включно з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період,
зобов'язати відповідача виплачувати їй
щомісячно, починаючи з 01 січня 2014 року
до закінчення строку, передбаченого
законом, державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про слухання
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
заяву про слухання справу у її
відсутність, в порядку письмового
провадження та надала суду письмові
заперечення .

У запереченні посилається на вимоги
ст. 99 КАСУ, так як позивачкою пропущено
строк позовної давності, адже остання
звернулася до Управління праці тільки
23.12.2013 р. Причину попуску строку суду не
повідомила.

Також представник відповідача
посилається на те, що виплата допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку проводиться
відповідно до вимог закону, зокрема з
врахуванням ч. 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» де зазначається: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130гривень», Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р.
№ 1751 № Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ї з дітьми" та інших
постанов Кабінету Міністрів України
від 15.03.2006 р. № 3111 та від 11.01.2007 р. № 13"
Деякі питання призначення і виплати
допомоги сім'ям з дітьми".

На думку представника відповідача,
вищезазначене вказує на те, що немає
законних підстав на стягнення коштів
на виплату допомоги на догляд за
дитиною до трьох років у вказаному
позивачем розміру, тому вона просить в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши їх доказами, якими сторони
обґрунтували свої позиції, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про
народження, серія НОМЕР_1 від 19.06.2012 року
/а.с. 9/, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та отримує грошову
допомогу, як застрахована особа, у
розмірі 130,00 грн., виплату якої здійснює
Управління соціального захисту
населення Петропавлівської РДА
Дніпропетровської області, що не
заперечується відповідачем.

З письмових заперечень відповідача
також вбачається, що позивачка
зверталася до відповідача з вимогою
про перерахунок державної допомоги по
догляду за дитиною до трьох років та
отримала відмову.

Ухвалою Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області 13.01.2014
року позовні вимоги позивачки до
відповідача про визнання
неправомірними дій відповідача по
нарахуванню та виплаті сум допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
здійснити перерахунок зазначених
виплат в частині заявлених вимог з
12.09.2012 р. по 24.06.2013 р. залишені без
розгляду .

Суд не погоджується з доводами,
зазначеними відповідачем у письмових
запереченнях, щодо відмови в
задоволенні адміністративного позову
з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України № 2811-ХІІ
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Отже, Закон України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що
всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі -
орган владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений
обов'язок щодо нарахування та виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
нею трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що порядок призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми та перелік документів,
необхідних для призначення допомоги за
цим Законом, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно -
курортного лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України № 2240-111
"Про загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням".

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" страховий випадок - подія, з
настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має застрахована особа (один із
батьків дитини, усиновитель, баба, дід,
інший родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України № 107-VІ "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" було внесено зміни до
Закону № 2240-111 та виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу 11 Закону № 107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-111.

Пунктом 2 розділу 111 Закону № 107-VІ було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-111,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-УІ "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VІ "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-111
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-111 на
виконання статті 45 Закону № 2154-VІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ані
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", не встановлювалось
на 2011 р. та на 2012 р. іншій, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1751 «Про порядок призначення та
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27.12.2001 р. були затверджені
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" (п.1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування
неможливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року, Законом України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
також не встановлювався іншій розмір
вказаного виду допомоги ніж у Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням".

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги є такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, ст.43 Закону
України № 2240-ІІІ "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням", керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94,
104, 159, 160, 163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про визнання неправомірними
дій відповідача по нарахуванню та
виплаті сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання здійснити
перерахунок зазначених виплат -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Управління соціального захисту
населення Петропавлівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 25 червня 2013 року до 12
березня 2014 року.

Зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплатити їй недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, передбаченому ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» за період з 25 червня 2013 року до
12 березня 2014 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області виплачувати ОСОБА_1 щомісячно,
починаючи з 13 березня 2014 р. до
закінчення строку передбаченого
законом виплати державну допомогу по
догляду за сином - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 68 грн. 82 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку,передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді,то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя П. О. Бурда