Справа № 805/1776/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року справа №805/1776/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Горлівка
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп., -

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Горлівка про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2 за січень 2014 року у розмірі 4721 грн. 11
коп.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Горлівка
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп. відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
наступного.

ОСОБА_2 зареєстрований фізичною
особою-підприємцем виконавчим
комітетом Горлівської міської ради
Донецької області 19 березня 1996 року,
знаходиться на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки як
платник єдиного внеску з 12 серпня 1996
року, реєстраційний номер НОМЕР_1, вид
діяльності - інший наземний транспорт.

19 вересня 2012 року відповідачем видана
довідка ОСОБА_3 в тому, що він працював у
відповідача з 1 жовтня 2003 року по 6
вересня 2004 року та з 1 лютого 2005 року по
17 липня 2008 року водієм міського
пасажирського транспорту - автобусу з
повним робочим днем.

Згідно з протоколом від 31 жовтня 2013
року № 850, розрахунку стажу,
розпорядження позивача від 28 листопада
2013 року № 171931, позивачем була
призначена пільгова пенсія ОСОБА_3 у
розмірі 856 грн. (з доплатою 894 грн.), з
січня 2014 року - у розмірі 949 грн. Як було
встановлено судом під час судового
розгляду з усних пояснень
представників позивача пільгова
пенсія ОСОБА_3 була призначена на
підставі постанови Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 10 червня 2013 року (набрала
законної сили 13 вересня 2013 року згідно
з ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду). відповідно до
якої було скасовано рішення УПФУ в
Микитівському районі м. Горлівки від 10
січня 2013 року № 1/03 про відмову в
призначенні пенсії ОСОБА_3, зобов'язано
призначити та виплачувати з 11 жовтня 2012
року ОСОБА_3 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з урахуванням
його пільгового стажу роботи на посаді
водія міського пасажирського
транспорту - автобусу, в тому числі з 1
жовтня 2003 року по 6 вересня 2004 року, з 1
лютого 2005 року по 17 липня 2008 року з
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Суд
зазначає, що у позовній заяві відсутні
посилання позивача на зазначені судові
рішення як на фактичні обставини
справи та підстави для стягнення
заборгованості.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР (надалі - Закон
№ 400) платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників; філії, відділення та інші
відокремлені підрозділи платників
податку, зазначених у пункті 1 цієї
статті, що не мають статусу юридичної
особи, розташовані на території іншої,
ніж платник зборів, територіальної
громади.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
Прикінцеві положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058)
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1
(надалі - Інструкція № 21) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в таких розмірах, зокрема,
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу першого підпункту
2.1.1 пункту 2.1 Інструкції № 21
роботодавці: підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Пунктом 6.8 Інструкції № 21
закріплено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Згідно з пунктом 6.9
Інструкції № 21 відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації. Відповідно до пункту 6.8
Інструкції № 21 уразі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Як встановлено судом, позивачем
складений розрахунок фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій.
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б-з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", до якого доданий
супровідний лист від 6 січня 2014 року №
40/02. Розрахунок отриманий відповідачем
особисто, про що свідчить його підпис. В
розрахунку позивачем визначений
період фактичних витрат з січня 2014 по
грудень 2013 року стосовно ОСОБА_3, з яких
856 грн. розмір пенсії, 93 грн. доплати,
частка плати відповідача 35,18%, сума
плати відповідача за попередній рік 4419
грн. 97 коп., місячний розмір фактичних
витрат 301 грн. 14 коп. У супровідному
листі до розрахунку період позивачем
визначений з січня 2014 року по грудень
2014 року, сума до відшкодування за
січень 2014 року складає 4721 грн. 11 коп.,
яка складається з суми плати
відповідача за попередній рік 4419 грн. 97
коп., місячний розмір фактичних витрат
301 грн. 14 коп. Термін сплати визначений
до 25 січня 2014 року.

Під час судового розгляду справи з
пояснень представників позивача суд
встановив, що сума заборгованості у
розмірі 4721 грн. 11 коп. за січень 2014 року
фактично є витратами на виплату пенсії
ОСОБА_3 за період з жовтня 2012 року по
січень 2014 року, призначеної
розпорядженням від 28 листопада 2013 року.
Однак, представники позивача
наполягали на стягненні зазначеної
заборгованості саме за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп. З пояснень
представників позивача судом
встановлено, що до січня 2014 року
позивачем відповідачу не надсилалося
жодних повідомлень чи розрахунків.

Предметом спору в межах даної справи
позивач визначив як стягнення
заборгованості за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп. на підставі
наданого розрахунку, в якому також
позивач визначив суму до відшкодування
за січень 2014 року у розмірі 4721 грн. 11
коп. Однак, даний предмет спору не
відповідає фактичним обставинам
справи, зокрема, періоду стягнення, а
отже, і правовим підставам для
стягнення, оскільки позивач фактично
просить суд стягнути заборгованість
іншого періоду з урахуванням
призначення пільгової пенсії на
підставі рішення суду. Суд не може
привласнювати функції суб'єкта владних
повноважень та здійснювати самостійно
розрахунок фактичних витрат,
самостійно визначати період стягнення
та правові підстави для такого
стягнення, змінюючи при цьому і
предмет, і підстави позову суб'єкта
владних повноважень.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 198 КАС України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду має право:
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін; змінити постанову суду;
скасувати її та прийняти нову
постанову суду; скасувати постанову
суду і залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі; визнати постанову суду
нечинною і закрити провадження у
справі; скасувати постанову суду і
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Суд першої інстанції допустився
порушень норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до п.п.6.1. п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. № 64/8663
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення» № 1788 - ХІІ від 05.11.1991 року,
до частини 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. № 1058 для
платників, |зазначених у пунктах 2.1.1
пункту 2.1 цієї інструкції.

Згідно п.п.2.1.1 п.2.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. № 64/8663
платниками страхових внесків є
підприємства, установи й організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до п.п.6.8. п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. № 64/8663,
підприємства зобов'язані щомісяця до 25
числа вносити до ПФУ суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. На
підставі п.п.6.4 та п.п.6.5. п.6 Інструкції
ПФУ від 19.12.2003р. № 21-1, посадові особи,
які відповідають за нарахування сум, що
підлягають відшкодуванню органам ПФУ,
складають та надсилають платнику
повідомлення за встановленою формою.
Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії. ( Пункт 6.5 із змінами,
внесеними згідно з Постановами
Пенсійного фонду N 6-1 від 15.05.2006, N9-4 від
11.05.2010)

Постановою Микитівського районного
суду м. Горлівки від 10.06.2013 по справі
252/3842/13-а позовні вимоги ОСОБА_3 щодо
зобов'язання управління призначити
пенсію за віком згідно п. «з» статті 55
Закону України від 05.11.91 №1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" та п.2 р. XV
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як водію міського
пасажирського транспорту, задоволені.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.09.2013
апеляційну скаргу управління залишено
без задоволення.

На виконання ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду,
отриману управлінням 30.10.2013, протоколом
від 31.10.2013 ОСОБА_3 було призначено
пенсію за вислугу років, зі строків,
встановлених Микитівським райсудом.
Доплату за період з 01.10.2012 по 30.11.2013 в
сумі 12153грн. 87коп. було включено в
відомость на виплату пенсій в грудні 2013
року. Перша виплата пенсії ОСОБА_3 була
здійснена в грудні 2013 року.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону 1058 Пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України , та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди зазначеним особам, пенсії
призначаються за нормами Закону 1058 в
разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом 1788. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону 1058. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою та доставкою пенсії ОСОБА_3 ,
покладено на наступних
страхувальників:

ОСОБА_4 (29,09%);

ОСОБА_2 (35,18%);

ОСОБА_5 (11,97%);

ВАТ АТП 11432 (23,76%).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрований 12.08.1996 р. в управлінні
Пенсійного Фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки, як
платник за №05-10-11-2101.

За січень 2014 року управлінням ПФУ в
Микитівському районі м. Горлівки до
відповідача направлялись розрахунки
фактичних витрат управління по сплаті
та доставці пільгових пенсій. Згідно
направлених розрахунків загальна сума,
що підлягає відшкодуванню
відповідачем управлінню ПФУ в
Микитівському районі м. Горлівки,
становить 4721,11 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції встановив, що сума
заборгованості у розмірі 4721 грн. 11 коп.
за січень 2014 року фактично є витратами
на виплату пенсії ОСОБА_3 за період з
жовтня 2012 року по січень 2014 року,
призначеної розпорядженням від 28
листопада 2013 року.

За період часу з жовтня 2012 року по
січень 2014 року відповідачеві не
надсилалися будь-які розрахунки та
повідомлення про наявну
заборгованість.

Суд першої інстанції не врахував, що
до листопада 2013 року позивачем не
сплачувалася пільгова пенсія на
користь ОСОБА_3 та не існували
підстави для її відшкодування в
частці пільгового стажу
відповідачем.

Період заборгованості з виплати
пільгової пенсії визначено за
рішенням Микитівського районного
суду м. Горлівка Донецької області від
10.06.2013 року.

У цьому випадку позивач правильно
сформував заборгованість за січень
2014 року, оскільки право на її
відшкодування виникло лише після
нарахування та сплати заборгованості
з пільгової пенсії ОСОБА_3 у грудні 2013
року.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції не дотримався норм
матеріального права під час
вирішення справи, тобто наявні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 198, 202, 205, 207 КАС України,
суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року - скасувати.

Позов Управління Пенсійного фонду
України в Микитівському районі м.
Горлівки Донецької області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Горлівка
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Микитівському районі м. Горлівки
Донецької області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 за січень 2014 року у
розмірі 4721 грн. 11 коп.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська