Справа № 183/9814/13-а
Суддя: Березюк В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/9814/13-а
№ 2-а/183/87/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

02.04.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретаріТен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новомосковськсправу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС м.
Дніпропетровська Василенко Андрія
Миколайовича про визнання незаконною
та скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати незаконною та
скасувати постанову серії ПС1 № 002072 від
05.12.2013 року про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченогоза ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка
винесена інспектором ДПС РДПС м.
Дніпропетровська Василенко Андрієм
Миколайовичемпро накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу на користь держави у розмірі 425,00
грн.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
посилається на те, що05.12.2013 року близько
18.25 годині він рухався на автомобілі
Ауді 100, д/н НОМЕР_1, що належить йому на
праві приватної власності, по вул.
Набережній Леніна в сторону
центрального мосту на Лівий берег м.
Дніпропетровська, на під'їзді до
перехрестя Набережної Леніна з вул.
Ливарною, він перешикувався у правий
ряд, оскільки у лівому ряді автомобіль
увімкнув лівий поворот та зупинився,
після чого він продовжив рух у напрямку
центрального моста по вул. Набережній
Леніна. Одразу за перехрестям, за 15-20
метрів за світлофором, він був
зупинений інспектором ДАІ, який
повідомив йому про порушення вимог п.
8.7.3 е ПДР, тобто проїзд перехрестя на
заборонний червоний сигнал світлофору.
Даним звинуваченням він був дуже
обурений, оскільки був впевнений в
знанні ПДР та слідкував за сигналом
світлофору, на що інспектор повідомив
йому про наявність відео запису про
порушення начебто ним таки правил ПДР.

Дане відео, на його думку, не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки було знято з побутової
камери, яка навіть на направлялась в
його бік. Після вищезазначених
суперечностей, інспектором був
складений протокол та постанова про
адміністративне правопорушення, де в
графі «пояснення» ним була зазначена
категорична незгода із
правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 122
КУпАП та, відповідно, накладеним на
нього стягненням у вигляді штрафу на
користь держави у розмірі 425,00 грн.
Одночасно інспектор при складені
протоколу про адміністративне
правопорушення в якості свідка
зазначив інспектора ДАІ, який ніс
службу одночасно з інспектором
Василенко А.М., що також вказує на
порушення в боку останнього вимог
закону. Дану постанову позивач вважає
незаконною, складеною з порушенням
вимог чинного законодавства, в зв'язку
із чим просить їївизнати незаконною та
скасувати.

Позивач ОСОБА_1.в судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, надавши при цьому до суду заяву
про розгляд справи без його участі,
вимоги підтримує в повному обсязі.

ВідповідачВасиленко А.М. також в судове
засідання не з'явився, про місце, дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надавши до суду
заперечення проти позову ОСОБА_1,
просить розглядати справу без його
участі, зазначивши при цьому, що вимоги
позивача. не визнає, вважає постанову
законною та такою, що підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС, ч.2 ст.197 ЦПК
України, в зв'язку із неявкою сторін в
судове засідання, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали
адміністративної справи, вважає, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані
та підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що
постановою серії ПС1 № 002072 від 05.12.2013
року інспектором ДПС РДПС м.
Дніпропетровська Василенко Андрієм
Миколайовичемпозивача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.
122КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави у розмірі 425,00 грн. (а.с.3).

З матеріалів справи вбачається, що
фактичним доказом винуватості
позивача у вчиненні адміністративного
правопорушення є лише протокол, в той
час, як в даному випадку невизнання
позивачем своєї провини - відповідач
мав забезпечити збір доказів, які б
підтвердили факт вчинення
правопорушення, однак відповідачем
цього зроблено не було.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами
у справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновок експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
руху, протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Статтею 69 КАС України встановлено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь - які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Між тим, відповідно до ч.1 ст. 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 70 КАС України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги, а ч. 4
вказаної статті передбачено, що
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 ст. 72 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що постанова серії ПС1 № 002072
від 05.12.2013 рокує незаконною та підлягає
скасуванню, провадження в
адміністративній справі відносно
позивача закриттю в зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративних правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
ст. ст. 122, 247, 292, 293 КУпАП, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС м.
Дніпропетровська Василенко Андрія
Миколайовича про визнання незаконною
та скасування постанови про
адміністративне правопорушення-
задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 002072 від
05.12.2013 року, складенуінспектором ДПС
РДПС м. Дніпропетровська Василенко
Андрієм Миколайовичемпро притягнення
ОСОБА_1до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України
постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В.Березюк