Справа № 2а-813/10/0370
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/69702/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 29 квітня
2010 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року

у справі № 2а-813/10/0370

за позовом Приватного підприємства
«Готика»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 29 квітня
2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року, адміністративний позов
Приватного підприємства «Готика» (далі
- ПП «Готика»; позивач) до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - Луцька ОДПІ;
відповідач) задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Луцької ОДПІ, оформлене
повідомленням № 20110/10/15-118
від 17 листопада 2009 року. Зобов'язано
Луцьку ОДПІ визнати як податкову
звітність декларацію з податку на
прибуток підприємства за три квартали
2009 року з додатком, подану ПП «Готика».

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі,
Луцька ОДПІ, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 29
квітня 2010 року, ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 вересня 2011 року та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивачем 27
жовтня 2009 року подано до Луцької ОДПІ
декларацію з податку на прибуток за три
квартали 2009 року.

В свою чергу, податковим органом
листом № 20110/10/15-118 від 17 листопада 2009
року повідомлено ПП «Готика» про
невизнання поданої ним декларації з
огляду на те, що вказаний у декларації
код виду економічної діяльності
суперечить коду виду економічної
діяльності, вказаному в установчих
документах підприємства.

Задовольняючи адміністративний
позов повністю, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України від 21 грудня 2000
року № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як встановлено судами, подана
позивачем податкова декларація з
податку на прибуток за три квартали 2009
року не містить вказаних вище дефектів
та заповнена у відповідності до вимог
Порядку складання декларації з податку
на прибуток підприємства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 29
березня 2003 року № 143 (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Порядок).

Зокрема, пунктом 3.1 розділу 3
Порядку передбачено, що у заголовній
частині декларації відображаються
повна назва підприємства (відповідно
до установчих документів),
зареєстрованого в установленому
порядку, ідентифікаційний код, код виду
економічної діяльності,
місцезнаходження та номер телефону
платника (факс, електронна адреса - за
бажанням).

Водночас чинне на час виникнення
спірних правовідносин податкове
законодавство не зобов'язувало
платника податку відображати в
декларації виключно основний код виду
економічної діяльності.

Судовими інстанціями
встановлено, що в поданій декларації з
податку на прибуток за три квартали 2009
року ПП «Готика» вказано код виду
економічної діяльності 45.21.1
(діяльність з будівництва будівель),
який відповідає його статутним
документам, а відтак, враховуючи те, що
зазначення іншого, ніж основний код
виду економічної діяльності, не може
ототожнюватись з відсутністю
обов'язкового реквізиту податкової
декларації, у контролюючого органу
були відсутні підстави для її
невизнання.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року такими, що прийняті з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції відхилити, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 29 квітня
2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.