Справа № 2а-1601/10/1970
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа № 9104/30822/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Левицької Н. Г., Рибачука А. І.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

особи, яка подала апеляційну

скаргу (позивача)
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2010
року по справі №2а - 1601/10/1970 за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Чортківському
районі Тернопільської області про
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

УСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
звернулась до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Чортківському
районі і просила скасувати податкове
повідомлення - рішення №/0 від 28
квітня 2010 року про сплату штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 3 910
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем було проведено невиїзну
документальну перевірку, за
результатами якої 14 квітня 2010 року
складено акт за №332/15 - 03/НОМЕР_1. За
висновками перевірки позивачем
порушено терміни подання податкової
звітності по збору за користування
радіочастотним ресурсом і на підставі
висновків перевірки відповідачем
прийнято оспорюване податкове
повідомлення - рішення. Проте, як вважає
позивач, прийняте відповідачем рішення
є протиправним, оскільки відповідно до
ст.6 Указу Президента України від 3
липня 1998 року №727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником ряду податків і
зборів (обов'язкових платежів). Також,
згідно п. 23 ст. 14 Закону України «Про
систему оподаткування» збір за
використання радіочастотного ресурсу
України віднесено до
загальнодержавних податків і зборів.
Тобто, суб'єкт малого підприємництва,
який сплачує єдиний податок, є
платником збору за користування
радіочастотним ресурсом України.
Відповідачем суму штрафу визначено
невірно, оскільки податкове
зобов'язання виникло у позивача із 01
січня 2009 року відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2008 року № 1150 «Про затвердження
розміру щомісячного збору за
користування радіочастотним ресурсом
України», яка набрала чинності із 01
січня 2009 року.

Крім цього позивач вважає, що податкове
повідомлення - рішення прийняте з
порушенням десятиденного строку, який
обчислюється від дня реєстрації акта
перевірки.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Чортківському районі про
скасування податкового повідомлення -
рішення №/0 від 28 квітня 2010 року
відмовлено.

Позивач, не погодившись із таким
судовим рішенням суду першої
інстанції, подала до Львівського
апеляційного адміністративного суду
на постанову суду першої інстанції
апеляційну скаргу, у якій з посиланням
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
доведеними, а також на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Також, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що податковим органом на
протязі двох років не вказувалося на
необхідність подання звітів, а у квітні
2010 року після неподання звіту за
використання радіочастотного ресурсу
України відповідач повинен був
нарахувати штрафні санкції, але не за 23
місяці, а за квартал. Крім цього, як
зазначає позивач, судом першої
інстанції не були враховані інші
викладені нею на обґрунтування
позовних вимог доводи.

В судовому засіданні особа, яка подала
апеляційну скаргу (позивач) підтримала
викладені на обґрунтування
апеляційної скарги доводи, і вража, що
вони свідчать про незаконність
постанови суду першої інстанції. Тому
просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Відповідач представника не направив,
хоча належним чином та у встановленому
законом порядку повідомлявся про дату,
час та місце судового засідання
апеляційного суду. При цьому,
відповідач не надіслав суду клопотання
про відкладення розгляду справи, а
також апеляційним судом не визнавалася
обов'язковою участь представника
відповідача в апеляційному розгляді
справи.

Вищевикладені обставини у
відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
не перешкоджають розгляду справи в
судовому засіданні за відсутності
представника відповідача.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи
особи, яка подала апеляційну скаргу,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
правильність правової оцінки судом
першої інстанції обставин справи та
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, з моменту отримання дозволу на
експлуатацію радіоелектронного засобу
УКХ радіозв'язку сухопутної рухомої
служби №61 - 7504 - 74122 (з 15 квітня 2008 року), є
користувачем радіочастотного ресурсу
України та відповідно до ст. 57 Закону
України «Про радіочастотний ресурс
України» зобов'язана щомісяця протягом
20 календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця, подавати до
органів податкової служби податкові
декларації про збір за користування
радіочастотним ресурсом України.

Факт не подання позивачем декларацій
про збір за користування
радіочастотним ресурсом України
щомісячно з квітня 2008 року по лютий 2010
року, та подання зазначених декларацій
до органу податкової служби лише 14
квітня 2010 року визнається сторонами у
справі та підтверджується належними та
допустимими доказами. З приводу
посилань позивача на відповідні
обставини, які підтверджують
протиправність прийнятого рішення суд
першої інстанції зазначив, що
відповідачем нараховано позивачу
штрафні санкції на суму 3910 гривень з
розрахунку десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
несвоєчасне подання декларації. Щодо
тверджень позивача, що сума штрафу
визначена невірно, так як на думку
останнього штрафні санкції нараховані
за невиконання податкового
зобов'язання, яке виникло у позивача із
01 січня 2009 року відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2008 року № 1150 «Про затвердження
розміру щомісячного збору за
користування радіочастотним ресурсом
України», яка набрала чинності з 01
січня 2009 року, суд першої інстанції
вважає, що вони не заслуговують на
увагу так як штрафні санкції
застосовані до позивача не за сплату
збору за користування радіочастотним
ресурсом, а за не своєчасне подання до
податкового органу звітів (декларацій
про збір за користування
радіочастотним ресурсом).

Відповідно до п.4.11 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового валютного та іншого
законодавства затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10 серпня 2005 року №327
податкове повідомлення - рішення
приймається протягом десяти робочих
днів, а не календарних днів. Тобто, за
висновком суду першої інстанції
останнім днем для винесення
податкового повідомлення - рішення є 28
квітня 2010 року.

Окрім цього, суд першої інстанції
зазначає, що згідно листа Управління
державного казначейства у
Чортківському районі коду бюджетної
класифікації доходів 24061400 відповідає
платіж «Збір за користування
радіочастотним ресурсом», за яким
закріплений рахунок державного
бюджету Чортківського району
№0554. У зв'язку із невідповідністю
рахунку та назви платежу, зазначеного у
податковому повідомленні - рішенні від
28 квітня 2010 року №/0, рахунку та
назві платежу зазначеному у листі від 16
червня 2010 року, позивачу направлено
лист від 18 червня 2010 року №4297/10/15 - 03
«Про внесення змін до податкового
повідомлення - рішення від 28 квітня 2010
року №/0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
несвоєчасне подання податкових
декларацій про збір за користування
радіочастотним ресурсом позивачем за
період з квітня 2008 року по лютий 2010 року
(23 місяці)», у якому платника
повідомлено про зміну рахунку і назви
платежу та направлено податкове
повідомлення - рішення від 28 квітня 2010
року № /0.

Рахунки № 0554 і 0554
відповідають одному і тому ж самому
коду бюджетної класифікації доходів
24061400 «Збір за користування
радіочастотним ресурсом».

Тому, за висновком суду першої
інстанції відповідачем надано
достатні докази які обґрунтовують
правомірність прийняття рішення та
надано переконливі докази, які
спростовують доводи позивача. Доводи
позивача на яких ґрунтуються позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
дослідженими в судовому засіданні
доказами та спростовуються
вищенаведеним обґрунтуванням.

Таким чином, проаналізувавши доводи
сторін та докази надані сторонами, суд
першої інстанції прийшов до висновку
що обставини адміністративного позову,
якими позивач обґрунтовувала позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, а суб'єкт владних
повноважень довів свою правоту та
обґрунтованість прийнятого рішення.

Колегія суддів апеляційного суду
частково погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
проте вважає за необхідне звернути
увагу на наступне.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької
діяльності, із 01 квітня 2010 року
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Чортківському районі Тернопільської
області. 15 квітня 2008 року позивачу
видано Дозвіл на експлуатацію
радіоелектронного засобу УКХ
радіозв'язку сухопутної рухомої служби
за №61 - 7504 - 74122.

14 квітня 2010 року відповідачем
проведено документальну невиїзну
перевірку позивача з питань порушення
термінів подачі податкової звітності,
за результатами якої складено акт
перевірки №332/15 - 03/НОМЕР_1, у якому
зазначено про порушення позивачем пп.
«а» пп. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами». Суть
виявленого порушення полягала у тому,
що податкові декларації подаються за
базовий період (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю (у тому
числі при сплаті місячних авансових
внесків), протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця, в той час
як позивач не подала до податкового
органу податкові декларації про збір
за користування радіочастотним
ресурсом України за період квітня -
грудня 2008 року, січня - грудня 2009 року та
січня - лютого 2010 року (всього за 23
місяці).

На підставі висновків перевірки 28
квітня 2010 року відповідачем було
винесено податкове повідомлення -
рішення №000741500/0, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на загальну суму 3 910 гривень.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює, зокрема,
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
радіочастотний ресурс України»
користувачами радіочастотного ресурсу
є юридична або фізична особи,
діяльність якої безпосередньо
пов'язана з користуванням
радіочастотним ресурсом відповідно до
законодавства. Користування
радіочастотним ресурсом є діяльністю,
пов'язаною із застосуванням
радіоелектронних засобів та/або
випромінювальних пристроїв, що
вимірюють електромагнітну енергію в
навколишніх простір у межах
радіочастотного ресурсу.

Пункт 8 статті 57 Закону України «Про
радіочастотний ресурс України»
зобов'язує користувачів
радіочастотного ресурсу України
щомісяця протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця, подавати
до органів податкової служби податкові
декларації.

При цьому, фізичні особи, винні в
порушенні законодавства про
радіочастотний ресурс України, несуть
відповідальність у порядку,
визначеному законами України.

У відповідності до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст.17
Закону України «Про порядок, погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків, що не подає
податкову декларацію у строки,
визначені законодавством, сплачує
штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за кожне таке неподання або її
затримку.

Тобто, висновок відповідача про
вчинення позивачем порушення пп. «а»
пп. 4.1.4 пункту 4.1. ст. 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» є
правильним, оскільки підтверджується
дослідженими доказами і відповідає
положенням нормативно - правових актів
з питань оподаткування щодо порядку
подання податкових декларацій.

Разом з цим колегія суддів
апеляційного суду звертає увагу та те,
що штрафні (фінансові) санкції за
період квітня 2008 року - квітня 2009 року
(за 12 випадків неподання податкової
звітності (декларації) про збір за
користування радіочастотами включно)
на зальну суму 2040 гривень застосовано
поза межами строку застосування
адміністративно - господарських
санкцій, передбаченого ст. 250
Господарського кодексу України.

Тому, спірне податкове повідомлення -
рішення щодо застосування цієї суми
штрафних (фінансових) санкцій є
протиправним, а тому підлягає
скасуванню.

Проте, доводи апеляційної скарги
позивача щодо порушення відповідачем
строку винесення податкового
повідомлення - рішення, неправильності
у зазначенні підстави застосування
штрафних санкцій та рахунку, не можуть
бути враховані апеляційним судом, як
обставини, що підтверджують
протиправність податкового
повідомлення - рішення, оскільки не
спростовують факту неподання
податкових декларацій за відповідні
періоди. Крім цього суд першої
інстанції у оскаржуваній постанові в
повній мірі дослідив доводи позивача з
приводу цих обставин і виклав свої
висновки на їх спростування, з якими
повністю погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, відповідні положення
вищезазначених нормативно - правових
актів, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що висновок суду першої
інстанції про правомірність спірного
рішення в частині застосування
штрафних (фінансових) санкції в сумі 2040
гривень за період із квітня 2008 року по
квітень 2009 року включно є помилковим,
оскільки з урахуванням вищенаведених
мотивів податковим повідомленням -
рішенням штрафні санкції на цю суму
застосовані з порушенням строку
застосування адміністративного -
господарських санкцій, передбаченого
ст. 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які визначають
строки застосування адміністративно -
господарських санкцій, що в свою чергу
призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому постанову суду першої інстанції
про відмову в задоволенні позовних
вимог слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково з урахуванням
вищевикладених мотивів.

У зв'язку з цим апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2010
року по справі №2а - 1601/10/1970 скасувати та
прийняти нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Чортківському
районі Тернопільської області про
скасування податкового повідомлення -
рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Чортківському районі Тернопільської
області №/0 від 28 квітня 2010 року в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 2 040 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Чортківському районі Тернопільської
області про скасування податкового
повідомлення - рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили, а у випадку складення
постанови в повному обсязі відповідно
до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України - у цей же строк з
дня складення постанови суду в повному
обсязі безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Н. Г. Левицька

А. І. Рибачук

Постанову в повному обсязі складено 15
квітня 2014 року.