Справа № 2а-192/10/1770
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/84710/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 жовтня
2011 року

у справі № 2а-192/10/1770

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.
Рівне

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3;
позивач) звернулась до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Рівне (далі - ДПІ у м. Рівне; відповідач)
про скасування рішення №
від 05 жовтня 2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 02
березня 2010 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції,
зокрема, мотивовано правомірністю
застосування контролюючим органом до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
за порушення пункту 12 статті 3 Закону
України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 265/95-ВР) з огляду на
відсутність на момент проведення
перевірки в господарській одиниці, що
належить ФОП ОСОБА_3, книги обліку
доходів і витрат, а також накладних на
придбання алкогольних напоїв та пива.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 жовтня 2011 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3
задоволено частково. Постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 02 березня
2010 року скасовано та прийнято нову
постанову, якою позов задоволено
частково. Скасовано рішення №
від 05 жовтня 2009 року в частині
застосування до
ФОП ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 2 914,00 грн. В решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням у справі, відповідач
оскаржив його в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від
20 жовтня 2011 року та прийняття нового
рішення про залишення постанови
Рівненського окружного
адміністративного суду від 02 березня
2010 року без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Державної податкової адміністрації в
Рівненській області проведено
перевірку кафе, що належить позивачу, з
питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт
№ 9229/17/16/43/НОМЕР_2 від 18 вересня
2009 року.

Перевіркою, зокрема, встановлено
порушення позивачем пункту 12 статті 3
Закону № 265/95-ВР з огляду на
незабезпечення ведення обліку
товарно-матеріальних цінностей за
місцем їх реалізації на загальну суму в
розмірі 1 457,00 грн., а саме - відсутність
накладних, що підтверджують
оприбуткування товару (алкогольних
напоїв та пива).

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ у м. Рівне прийнято рішення
№ від 05 жовтня 2009 року, яким до
позивача за порушення пункту 12 статті 3
Закону № 265/95-ВР застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
2 914,00 грн.

Відповідно до пункту 12 статті 3
Закону № 265/95-ВР суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку про те, що
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
суб'єктів підприємницької
діяльності-фізичних осіб, які
здійснювали підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин).

Проте, ФОП ОСОБА_3, яка перебувала на
загальній системі оподаткування, що
підтверджується підпунктом 2.2.6 пункту
2.2 розділу 2 акту перевірки №
9229/17/16/43/НОМЕР_2 від 18 вересня 2009 року,
відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та
статті 6 Закону № 265/95-ВР була
зобов'язана вести облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
на час виникнення спірних
правовідносин законодавством.

Водночас, як з'ясовано судом
апеляційної інстанції, на
підтвердження ведення обліку спірних
товарно-матеріальних цінностей за
місцем їх реалізації (зберігання)
позивачем долучено до матеріалів
справи копії накладних, на підставі
яких отримано алкогольні напої та пиво.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність у відповідача в
розглядуваній ситуації правових
підстав для застосування до підприємця
суми штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 2 914,00 грн. за порушення пункту 12
статті 3 Закону № 265/95-ВР безвідносно до
мотивів, на яких ґрунтується такий
висновок.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України не знаходить підстав, які могли
б призвести до зміни чи скасування
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 жовтня 2011
року.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне
відхилити, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 жовтня 2011 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Моторний О.А.