Справа № 456/3605/13а
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
Справа № 876/11928/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Хобор Р. Б., Яворського І.О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

особи, яка подала апеляційну

скаргу (заявника)
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 26 липня 2013 року
за заявою ОСОБА_1 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання по
справі № 456/3605/13а за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області про
стягнення виплат «дитині війни», -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
звернулися до Стрийського
міськрайоного суду Львівської області
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Стрию Львівської області і просили
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити недоплачену щомісячну
соціальну допомогу, як дитині війни за
період із 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008
року.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 06 жовтня 2009
року позовні вимоги задоволено
частково: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию
Львівської області нарахувати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 недоплачену
надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період із 09 липня по 31 грудня
2007 року та із 22 травня по 31 грудня 2008
року включно з врахуванням раніше
виплачених підвищень до пенсії «Дітям
війни» за відповідні періоди.

Відповідач подав апеляційну скаргу на
постанову суду першої інстанції, і
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог

За наслідками апеляційного перегляду
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию
залишено без задоволення, а постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 06 жовтня 2009 року
у даній справі - без змін.

14 липня 2011 року ОСОБА_1 на підставі
судових рішень отримав виконавчий
лист, який перебував на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області. Постановою
державного виконавця від 11 грудня 2011
року виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2а - 183 закінчено, так як згідно
повідомлення Управління Пенсійного
фонду України у м. Стрию та Стрийському
районі за №4419/06 від 05 грудня 2011 року
судове рішення виконано.

10 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про поновлення строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, у якій зазначає, що виплату
коштів на підставі судового рішення
йому не проведено, а із 01 січня 2013 року
набрав чинності Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який передбачає
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є держава,
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого органу. При цьому,
стягувач звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження». Тому, у даному
випадку для можливості звернутися до
Державної казначейської служби
України йому потрібно поновити строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Ухвалою Стрийського місьрайонного
суду Львівської області від 26 липня 2013
року в задоволенні заяви ОСОБА_1
відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився із таким судовим
рішенням суду першої інстанції і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на ті обставини, що
оскаржуваною ухвалою були порушені
його права, закріплені у ст. 6 ч. 1, та ст.
13 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, зокрема, право
на справедливий судовий розгляд у
зв'язку з відсутністю ефективного
внутрішнього засобу правового захисту.
Просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити його заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
свої доводи, викладені у поданій
апеляційній скарзі і просить
задовольнити вимоги апеляційної
скарги в повному обсязі.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Стрию та Стрийському районі в судове
засідання представника не направило,
хоча було належним чином та у
встановленому законом повідомлене про
дату, час та місце судового засідання.
При цьому, Управління Пенсійного фонду
України у м. Стрию та Стрийському
районі не подало суду клопотання про
відкладення розгляду справи, а також
апеляційним судом не визнавалася
обов'язковою участь представника в
судовому засіданні апеляційного суду.

Вказані обставини у відповідності до
ст. 196 ч. 4 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджають
судовому розгляду справи за
відсутності представника Управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області.

Вислухавши в судовому засіданні
доповідь судді - доповідача, доводи
особи, яка подала апеляційну скарги,
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та
умотивовуючи свої висновки, суд першої
інстанції виходив з того, що виконавчий
лист було видано 14 липня 2011 року і було
пред'явлено до виконання до органу
державної виконавчої служби, яким було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
неможливістю стягнення коштів з
державного органу.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду звертає увагу
на таке.

Відповідно до ст. ст. 255, 258 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. За
кожним судовим рішенням, що набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.

Як убачається із матеріалів справи 14
липня 2011 року на підставі постанови
суду видано виконавчий лист про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м. Стрию нарахувати
ОСОБА_1 надбавки до пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період із 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року включно з
урахуванням раніше виплачених сум.

11 грудня 2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайоного управління
юстиції винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.
Підставою для винесення вказаної
постанови був лист Управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі за №4419/06 від 05
грудня 2011 року про здійснення ОСОБА_1
перерахунку пенсії як «дитині війни».

Статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
підстави закінчення виконавче
провадження, про що державний
виконавець виносить постанову.

У відповідності до ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

З урахуванням обставин справи та
вищевказаних правових норм, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що в
даному випадку суд першої інстанції
позбавлений можливості в порядку ст. 261
Кодексу адміністративного судочинства
України вирішити питання поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання, так як
виданий у даній справі виконавчий лист
було пред'явлено до виконання у
встановлений строк і прийнято до
виконання органом державної
виконавчої служби. Тобто, на момент
звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною
завою відсутні обставини, передбачені
ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного
судочинства України, з якими
законодавець пов'язує можливість
поновлення пропущенного строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Також, у зв'язку із закінченням
виконавчого провадження і наявності
відповідної постанови з приводу цього,
яка не скасована у встановленому
законом порядку, виконавче провадження
не може бути розпочате.

При цьому колегія суддів апеляційного
суду вважає, що у зазначений заявником
спосіб не можуть бути забезпечені його
права як стягувача в порядку
провадження по виконанню судових
рішень.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України суд ухвалює
рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване судове рішення, дотримався
вимог вказаної статті Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості
судових рішень.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам
справи, а також порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Тому підстав для скасування ухвали
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 202, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 26 липня 2013 року за заявою
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання по справі № 456/3605/13а
за адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
про стягнення виплат «дитині війни» -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. Б. Хобор

І. О.
Яворський

Ухвалу в повному обсязі складено
29 квітня 2014 року.