Справа № 2а-4766/10/2270
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Львів №
9104/33052/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19.08.2010 року
у справі за адміністративним позовом
Приватного підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправним податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2010 року позивач Приватний
підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому про
визнання протиправним податкового
повідомлення-рішення № 2/3/4634 від
16.06.2010 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19.08.2010 року
в позові відмовлено.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Приватний підприємець ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на те, що постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19.08.2010 року
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
податковим органом в межах повноважень
та у спосіб передбачений законом.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Згідно акту від 23.11.2009 р. відповідач
Державна податкова інспекція у м.
Хмельницькому Державної податкової
адміністрації України провела виїзну
позапланову перевірку з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 за
період з 30.11.2007 року по 31.12.2007 року.

Із змісту вказаного акта видно, що
позивач порушив ст.13, 14 Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», п.б, п.п.4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону
України Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств».

В період з 30.11.2007 р. по 31.12.2007 р. ОСОБА_2
перебувала на загальній системі
оподаткування з 01.01.2008 р. переведена на
спрощену систему оподаткування згідно
поданої заяви. Декларацій про доходи за
даний період до ДПІ у М. Хмельницькому
не подавала.

За наслідками перевірки ДПІ у м.
Хмельницькому прийняла податкове
повідомлення - рішення №/2 від
16.04.2010 р. яким визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі 56217
грн.

Відповідно до п.4.1. ст.4 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валовий доход - загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач не вказала в декларації про
доходи валовий дохід по факту
поступлення коштів. В період з 30.11.2007р.
по 23.11.2009р. ОСОБА_2 занизила валовий
дохід на суму 499708 грн. Факт порушення
підтверджується виписками ФХД АТ
«Індекс-банк» по поточному рахунку №
0001 та книгою обліку доходів і
витрат громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності форми № 10.

абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємства» передбачено, що не
належить до складу валових витрат
будь-які витрати не підтвердженні
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами у відсотках до валового доходу.

Таким чином, сума валових витрат за
даними перевірки становить 124 927 грн. 00
коп. та сума чистого доходу 374 781 грн. 00
коп. Отже, сума донарахованого податку
з доходів фізичних осіб становить 56217
грн. 15 коп.

Отже, ОСОБА_2 перебуваючи четвертому
кварталі 2007 р. на загальній системі
оподаткування незаконно не вказала в
декларації про доходи валовий дохід
про поступлення коштів чим порушила
вимоги ст.13, 14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92
«Про прибутковий податок з громадян»,
п.б, п.п.4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", пп. 5.3.1 п.
5.3 ст. 5 Закону України «Про Про
оподаткування прибутку підприємств».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку, про
відсутність підстав для задоволення
позову оскільки, податковим органом
доведено правомірність податкового
повідомлення-рішення.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
19.08.2010 року у справі за № 2а-4766/10/2270/17 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В.Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель