Справа № 812/2769/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2769/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Гришиної О.Ю.,

представника позивача - Попової М.М.
(довіреність від 17.10.2013 № 16935/09),

представника відповідача - Кузової О.А.
(довіреність від 08.01.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська до
Відділу державної виконавчої служби
Лутугинського районного управління
юстиції Луганської області про
визнання дій неправомірними,
скасування постанови про відмову в
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 09.04.2014 ВП №
42868904,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська до ВДВС
Лутугинського РУЮ Луганської області,
в якому позивач посилається на
наступне.

05.07.2004 УПФУ в Ленінському районі м.
Луганська було винесено постанову № 46
про накладення на ОСОБА_3 штрафу в сумі
136 грн. У добровільному порядку штраф
сплачено не було. Відповідно до статті
308 КУпАП позивачем було направлено
постанову до ВДВС Лутугинського РУЮ
для примусового виконання. До
теперішнього часу позивачем не було
отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження чи про відмову
в прийнятті до провадження виконавчого
документа. Для з'ясування стану
виконання виконавчого провадження
Управлінням було направлено на адресу
відповідача запити. Відповідачем було
повідомлено, що за період з 01.01.2010 по
01.04.2014 виконавчий документ на виконання
не надходив.

Управлінням було направлено
дублікат постанови від 05.07.2004 № 46 до
боржника та до ВДВС Лутугинського РУЮ
Луганської області.

Старшим державним виконавцем
ВДВС Лутугинського РУЮ Луганської
області було винесено постанову про
відмову в відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
09.04.2014 ВП № 42868904 у зв'язку з пропуском
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Позивач не погоджується з цією
постановою, вважає, що має місце втрата
виконавчого документа, тому строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання має вираховуватися після
видачі дубліката постанови. Позивач
просить визнати дії старшого
державного виконавця ВДВС
Лутугинського РУЮ Луганської області
по винесенню постанови про відмову в
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 09.04.2014 ВП №
42868904 неправомірними, скасувати
постанову про відмову в відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 09.04.2014 ВП № 42868904.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, надав суду пояснення,
аналогічні викладеному в позові.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
позову з наступних підстав. 07.04.2014 до
ВДВС Лутугинського РУЮ Луганської
області надійшла постанова УПФУ В
Ленінському районі м. Луганська від
05.07.2004 № 46 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу
в сумі 136 грн. 09.04.2014 державним
виконавцем було винесено постанову про
відмову в відкритті виконавчого
провадження. Згідно зі статтею 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову. Стягувач, який пропустив
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання, має право
звернутися із заявою про поновлення
строку пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Інформація про виконавчі
документи з 11.10.2004 вноситься державними
виконавцями до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень. Згідно
даних ЄДРВП відомості про надходження
вищезазначеного виконавчого документа
в реєстрі не перебувають. Надати
інформацію стосовно надходження
постанови немає можливості, оскільки
журнал реєстрації вхідної
кореспонденції було знищено у зв'язку з
закінченням терміну зберігання згідно
акту від 07.02.2008 № 2.

Таким чином, відповідач вважає, що
позивачем було пропущено строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, тому оскаржену постанову
державним виконавцем винесено
правомірно. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про державну виконавчу службу» від 24
березня 1998 року № 202/98-ВР завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 6, частиною 1
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV (в редакції Закону України від 04
листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)») (далі - Закон
№ 606) державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності із статтею 17 Закону №
606 примусове виконання рішень
державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Частиною 1 статті 22 Закону № 606
передбачено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 24 Закону № 606
державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову. Стягувач, який пропустив
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання, має право
звернутися із заявою про поновлення
строку пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом. Для інших
виконавчих документів пропущений
строк поновленню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
26 Закону № 606 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання.

Про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом (частина 2 статті 26 Закону №
606).

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону № 606
постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження може бути оскаржена
заявником у десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

Судом установлено, що 05.07.2004
Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська було
винесено постанову № 46 про накладення
на ОСОБА_3 адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в сумі 136 грн. (арк.
справи 4). Згідно з постановою вона
набирає чинності через 10 днів з моменту
винесення, строк пред'явлення
постанови до виконання - три місяці з
дати винесення постанови.

У подальшому позивачем було видано
дублікат зазначеної постанови, який
17.03.2014 було направлено на примусове
виконання до ВДВС Лутугинського РУЮ
Луганської області (арк. справи 5, 38).

09.04.2014 державним виконавцем ВДВС
Лутугинського РУЮ Луганської області
було винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП № 42868904 у
зв'язку з пропуском пред'явлення
виконавчого документа до виконання
(арк. справи 10).

Суд вважає, що при винесенні постанови
від 09.04.2014 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) державний виконавець діяв у
відповідності до вимог чинного
законодавства, з огляду на наступне.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається, що має місце
втрата виконавчого документа. Однак,
жодних доказів на підтвердження своїх
доводів він не наводить. Супровідний
лист від 27.09.2004 № 5732/06 (арк. справи 6), на
який посилається позивач, не може бути
беззаперечним доказом направлення
виконавчого документа на адресу
відповідача. На пропозицію надати суду
книги вихідної кореспонденції,
фіскальні чеки тощо на підтвердження
факту направлення виконавчого
документа органу державної виконавчої
служби представник позивача пояснив,
що вказані документи не збереглися.
Докази вручення виконавчого документа
відповідачу відсутні.

Натомість за інформацією відповідача
відомості про виконавчі документи
вносяться державними виконавцями до
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень з 11.10.2004. Згідно даних ЄДРВП
відомості про надходження
вищезазначеного виконавчого документа
в реєстрі не перебувають.

Як установлено судом, постанова від
05.07.2004 надійшла на примусове виконання
до ВДВС Лутугинського РУЮ Луганської
області 07.04.2014. Таким чином, виконавчий
документ було пред'явлено позивачем до
виконання з пропуском установленого
законом строку.

Судом не встановлено поважності причин
пропуску такого строку. Крім того,
позивачем не доведено, що ним уживалися
будь-які заходи до поновлення
пропущеного строку. Також слід
звернути увагу, що перший запит щодо
стану виконання вказаної постанови
позивачем було направлено на адресу
органа державної виконавчої служби
22.07.2009 (арк. справи 9), тобто, після сплину
понад чотирьох років після її
винесення.

За таких обставин суд вважає, що при
винесенні оскарженої постанови
державний виконавець діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
встановлені законом. З огляду на
викладене в задоволенні позовних вимог
слід відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат
судом не вирішується, оскільки позивач
у встановленому законом порядку
звільнений від їх сплати, а стягнення
їх у даному випадку Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено.

Керуючись статтями 2, 17, 18, 71, 94, 105, 158-163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська до Відділу державної
виконавчої служби Лутугинського
районного управління юстиції
Луганської області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про відмову в відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
09.04.2014 ВП № 42868904 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено 12
травня 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун