Справа № 803/534/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Справа № 803/534/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання
Грушецькому П.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Міскевича
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
скасування постанови № 064 від 17.03.2014
року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
(Інспекція) про скасування постанов від
11.01.2013 року № 002 та № 004.

Вказаний позов мотивовано тим, що
постановою № 064 від 17.03.2014 року
застосовано до ОСОБА_1 штраф в розмірі
8500 гривень за відмову споживачу в
реалізації його права використовувати
при здійснені розрахунків за придбаний
товар електронних платіжних засобів.

З вказаною постановою позивач не
погоджується з тих підстав, що
пояснення до акту перевірки були дані
сторонньою особою, вона не підписувала
акту перевірки, чим було порушено її
права.

Враховуючи вищевикладене просить суд
скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених в позовній заяві. Також суду
пояснила, що дійсно електронного
платіжного засобу на момент перевірки
в неї не було. Пізніше нею було усунуто
зазначене порушення. Просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. В наданих
суду письмових запереченнях
посилається на те, що відповідачем, на
законних підставах у зв'язку із
зверненням споживача було проведено
перевірку. За результатами перевірки
було виявлено відсутність у позивача
електронного платіжного засобу та
вказане порушення було відображено в
акті.

Під час перевірки працівниками
інспекції було повністю дотримано
вимоги чинного законодавства.
Перевірка проведена у присутності
позивача та акт перевірки нею
підписаний.

За результатами перевірки та розгляду
матеріалів до позивача на підставі ст.
23 Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовано штраф у
розмірі 8500 гривень. Про час і місце
розгляду матеріалів позивач була
належним чином повідомлена.
Представник відповідача вважає, що
постанови прийняті згідно норм чинного
законодавства, є обґрунтованими і
правомірними Просить в задоволені
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, показання
свідків, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази в їх
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дії
чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності .

13.03.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
на підставі згоди Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів від 27.02.2014 року № 01/72135-2014,
наданої за зверненням громадянки
ОСОБА_3, видано наказ від 13.03.2014 року №
122-п/001387-п та направлення від 13.03.2014 року
№ 001387 на проведення позапланової
перевірки стану дотримання
законодавства про захист прав
споживачів господарської одиниці кафе,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки встановлено
порушення, а саме: відмова споживачу в
реалізації права використовувати при
здійсненні розрахунку за замовлену
продукцію електронних платіжних
засобів, що є порушенням ч.2 ст.17 Закону
України «Про захист прав споживачів».

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 13.03.2014 року на бланку
№001387, на підставі якого відповідачем
17.03.2013 року винесено постанову № 064 про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів», якою за відмову
споживачу в реалізації його права
використовувати при здійсненні
розрахунків за придбаний товар
електронних засобів на ОСОБА_1
накладено штраф в розмірі 8500 гривень.

Суд вважає, що вказана штрафна санкція
застосована до позивача правомірно, з
огляду на таке.

Законом, який регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів, є Закон
України «Про захист прав споживачів» №
1023-XII (Закон № 1023-XII).

Частиною 2 ст.17 № 1023-XII передбачено, що
споживач має право на вільний вибір
товарів і послуг у зручний для нього
час та на вільне використання
електронних платіжних засобів з
урахуванням режиму роботи та
обов'язкових для продавця (виконавця)
форм (видів) розрахунків, установлених
законодавством України.

Згідно частини 1 ст.6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» (Далі Закон № 877-V.)
визначено, що однією із підстав для
здійснення позапланових заходів є:
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ч.3 ст.6 цього ж Закону,
суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа.

Як вбачається із частини 6 ст.7 Закону №
877-V, за результатами здійснення
планового або позапланового заходу
посадова особа органу державного
нагляду (контролю), у разі виявлення
порушень вимог законодавства, складає
акт, який повинен містити такі
відомості: дату складення акта; тип
заходу (плановий або позаплановий); вид
заходу (перевірка, ревізія, обстеження,
огляд тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт посадова особа органу
державного нагляду (контролю) вносить
до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

З матеріалів справи вбачається, що
приватним підприємцем ОСОБА_5 згідно
договору оренди від 01.03.2011 року №1 було
передано нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
строкове платне користування орендарю
ОСОБА_1 для здійснення підприємницької
діяльності.

З матеріалів справи, зокрема, з акту
перевірки від 13.03.2014 року, слідує що
працівниками, які проводили перевірку,
зазначено про її проведення у
підприємця ОСОБА_1

Проаналізувавши докази по справі суд
вважає, що позапланова перевірка у
позивача відповідачем проведена
правомірно у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Тобто за наявності скарги громадянина,
отримано згоду на її проведення у
Державної інспекції України з питань
захисту споживачів, видано відповідний
наказ на її проведення та направлення .

Інспекторами було здійснено
відповідний запис до журналу
реєстрації перевірок підприємця та їх
допущено до проведення перевірки .

Під час перевірки підприємець була
присутня в приміщенні кафе, знала про
те, що проводиться перевірка та з
приводу чого.

Вказану обставину підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

Факт присутності в кафе під час
перевірки ОСОБА_1 не заперечила в
судовому засіданні.

Тобто перевірка проведена у
присутності підприємця, як того
вимагає ст.3 ч.11 Закону №877-V.

В ході проведення перевірки
встановлено факт відсутності
електронного засобу платежу, про що
зафіксовано в акті перевірки.

Факт відсутності електронного засобу
платежу на момент перевірки не
заперечується ОСОБА_1 Пізніше вказане
порушення було усунуто.

Порушення визначені ч.2 ст.17 Закону №
1023-XII було виявлено та зафіксовано в
акті перевірки.

Акт перевірки було складено на місці її
проведення та підписано підприємцем
без зауважень.

Отже, відповідачем повністю було
дотримано вимоги ст. 7 Закону №877-V.

Про те, що акт було підписано саме
ОСОБА_1 підтвердили і безпосередньо
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Про час і місце розгляду матеріалів
перевірки на 10:00 год.17.03.2014 року
зазначено в акті .

Оскільки, під час проведення
позапланового заходу встановлено факт
порушення, тому начальник інспекції
правомірно виніс постанову № 064 про
накладення стягнення на ОСОБА_1 в
розмірі 8500 гривень.

Штраф накладено уповноваженою на те
особою у розмірах визначених, ст.23
Закону № 1023-XII .

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи
надано суду належні та допустимі
докази щодо спростування позовних
вимог та обґрунтування правомірності
винесення постанови від 17.03.2014 року №
064.

Протилежного судом не встановлено.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача, що під час перевірки вона не
була ознайомлена з актом та його не
підписувала, виходячи із наступного.

Про те, що проводиться перевірка в
приміщенні кафе, ОСОБА_1 знала та була
присутньою при її проведенні.

Також вона знала про виявлене
порушення вимог чинного
законодавства, яке пізніше нею було
усунуто.

Про те, що вона не підписувала акт
перевірки вона заявила після
накладення на неї штрафу.

Підприємець могла не погодитись з
актом перевірки та не підписати його,
висловити будь -які зауваження до нього
під час його складання, чого нею
зроблено не було, а навпаки усунуто
виявлене порушення.

Крім цього, факт підписання акту
позивачем підтвердили і вищезазначені
свідки.

Що стосується, тверджень свідка ОСОБА_5
про те, що акт підписував він, а не його
дружина, то суд їх оцінює критично,
оскільки в той день проводилось дві
перевірки в тому числі і безпосередньо
в самого свідка та ним підписувався акт
своєї перевірки.

Також суд, зазначає наступне, що
підставою для накладення стягнення є
факт встановленого порушення, що і мало
місце в даному випадку.

Саме по собі підписання акту перевірки,
чи відмова у його підписанні не є
підставою для скасування правомірно
винесеної постанови про застосування
штрафу за порушення, яке мало місце.

З врахуванням викладеного в задоволені
позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Інші твердження позивача не
спростовують висновків суду, зроблених
в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186
КАС України, на підставі Закону України
«Про захист прав споживачів», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
скасування постанови № 064 від 17.03.2014
року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі з 05 травня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Р.С. Денисюк