Справа № 814/1032/13-а
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м.
Миколаїв Справа №
814/1032/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Брагар В.С.
розглянувши адміністративну справу в
порядку письмового провадження,

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного управління юстиції у
Миколаївській області, вул. 8-го
Березня, 107, Миколаїв, 54000

провизнання неправомірним рішення
зобов'язання вчинити певні дії,В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням ухвали суду від 11.03.2013р. про
відмову позивачу у відкритті
провадження у справі щодо частини
вимог, просив суд визнати
неправомірними рішення, дії та
бездіяльність Головного управління
юстиції у Миколаївській області,
зобов'язати Головне управління юстиції
у Миколаївській області розглянути
звернення позивача щодо порушення його
прав нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округа ОСОБА_4;
встановити відсутність у відповідача
Головного управління юстиції у
Миколаївській області компетенції і
повноважень обмежувати права позивача
як громадянина України проголошені і
гарантовані йому в ст.68,64, 55, 55,21,19,9,8
Конституції України; в ст. 18 закону
України "Про звернення громадян"; в ст. 20
закону України "Про об'єднання
громадян", в ст. 13 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод.

В позовній заяві від 05.03.2013р. (а.с.8),
а також у письмових поясненнях без
дати, приєднаних до справи 04.12.2013р. (а.с.
139), та ідентичному по змісту документі
поданому до канцелярії суду 20.01.2014р., а
також у письмових поясненнях від
11.12.2013р. (а.с. 116) позивач визначає
предметом спору дії Головного
управління юстиції в Миколаївській
області щодо розгляду звернення
позивача від 31.10.2012р.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали, та
просили його задовольнити.

Представник відповідача - Головного
управління юстиції у Миколаївській
області - в судовому засіданні проти
позову заперечував, також надав суду
письмові заперечення на позов, при
цьому зазначав, що позивачу 22.08.2012р.
було надано відповідь щодо його
звернення з порушених питань, позивача
було запрошено для участі у розгляді
цього звернення, але він відмовився від
участі у розгляді цього питання, та
повторно подав до Головного управління
юстиції в Миколаївській області
05.11.2012р. звернення щодо тих самих
питань, яке було розглянуто і вирішено
у відповідності із діючим
законодавством.

Справу розглянуто в письмовому
провадженні відповідно до ч.6 ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи та докази, якими сторони
підтверджують свої вимоги і
заперечення, суд приходить до висновку
про необхідність відмовити у
задоволенні позову, виходячи з такого.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного
управління юстиції у Миколаївській
області та на адресу ще 6 органів влади
із заявою від 22.07.2012р., в якій порушував
питання щодо незаконності дій ряду
осіб, в тому числі нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу відносно оформлення права
власності на належне заявнику нерухоме
майно - нежитлового комплексу - та
подальше його відчуження. Частина цих
звернень відповідними органами влади
було також переадресовано до Головного
управління юстиції в Миколаївській
області для розгляду по суті (а.с. 27-30, 33).

Листом від 22.08.2012р. №08-20/П-634/9 заявника
було проінформовано про розгляд його
звернення, а саме про проведення
перевірки в межах компетенції
відповідача, внаслідок чого
встановлено відсутність порушень
законодавства при посвідченні
відповідного правочину, а також
роз'яснено право звернутися до суду для
захисту його майнових прав та
інтересів (а.с. 34).

Не погодившись з діями відповідача,
позивач звернувся до Миколаївського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом, в якому
оскаржив дії відповідача щодо розгляду
цих звернень.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11.10.2012р. по
справі №2а-4692/12/1470, яка була залишена
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 червня 2013р., у задоволенні
позовних вимог було відмовлено (а.с.
67-72).

Судами було встановлено, що посадові
особи відповідача при розгляді
звернення позивача діяли з дотриманням
вимог Закону України «Про звернення
громадян», та Закону України «Про
нотаріат». Зокрема, для розгляду цього
звернення було запрошено позивача,
який з неповажних причин залишив
відповідну нараду, а його представник
не надав документів, що надавали б йому
право брати участь у вирішенні
відповідного питання, з урахуванням
положень статті 8 Закону України «Про
нотаріат» щодо таємниці нотаріальних
дій.

В подальшому, 05.11.2012р. позивач надав
відповідачу звернення від 31.10.2012р., в
якому повідомив про свою незгоду із
листом відповідача №08-20/П-634-9, а саме
заявив про необ'єктивність розгляду
його заяви та службову бездіяльність
працівників відповідача при розгляді
його попереднього звернення, та просив
надати йому можливість особисто взяти
участь у перевірці його звернення,
ознайомитися з матеріалами перевірки
його заяви від 22.07.2012р., при цьому надати
можливість додати додаткові матеріали,
користуватися послугами адвоката,
особисто викласти аргументи своєї
заяви, об'єктивно, всебічно і повно
перевірити заяву (а.с. 46).

Листом відповідача від 26.11.2012р.
№08-20/9-П-634/9 позивача було повідомлено
про те, що його попередні звернення
було розглянуті із дотримання Закону
України «Про звернення громадян», була
надана відповідь, та відповідно до ст. 8
Закону України «Про звернення
громадян», повторні звернення одним і
тим самим органом з одного і того ж
питання не розглядаються, якщо перше
вирішено по суті (а.с. 47).

Аналізуючи зміст звернення позивача до
Головного управління юстиції у
Миколаївській області від 31.10.2012р., яке
надійшло до відповідача 05.11.2012р., суд
приходить до висновку про те, що це
звернення є по суті проханням повторно,
об'єктивно і в присутності позивача
розглянути попередні звернення
позивача, на які йому надавалася
відповідь листом відповідача від
22.08.2012р. №08-20/П-634/9. В той же час дії
відповідача щодо розгляду попередніх
звернень позивача вже були предметом
розгляду адміністративного суду, який
не встановив порушень законодавства з
боку відповідача під час розгляду цих
звернень. При цьому судом було
встановлено, що позивач був запрошений
для особистої участі у розгляді цього
звернення та прибув разом із своїм
представником. Однак до закінчення
розгляду звернення по суті залишив
оперативну нараду, а представник не
надав документів, які б підтверджували
достатній обсяг його повноважень
відповідно до закону для можливості
взяти участь у розгляді питання.

За таких обставин є підстави вважати,
що попередні звернення позивача з
означеного питання були розглянуті по
суті у межах повноважень відповідача
та з дотриманням чинного
законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону
України «Про звернення громадян», не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті.

Тому, на думку суду, відповідач діяв
правомірно при розгляді звернення
позивача від 31.10.2012 року, зазначивши про
неможливість їх повторного розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки в позовній заяві позивач
визначив предметом позову дії
відповідача щодо розгляду його
звернення від 31.10.2012р., суд в рамках цієї
справи розглядає саме ці обставини.

Інші правові судження позивача, в тому
числі викладені в декількох
запереченнях та письмових поясненнях
по справі судом не розглядаються,
оскільки не були викладені в позовній
заяві та, відповідно, не стали
предметом доказування у суді. До того ж
частина із них (а саме вимоги про
визнання правочинів недійсними,
оскарження дій нотаріуса) повинні
розглядатися загальним судом за
правилами цивільного судочинства.

Виходячи з цих міркувань суд також
відмовляє у задоволенні клопотань
позивача про виклик свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки
відповідно до ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд не бере до розгляду докази,
які не стосуються предмету
доказування.

Щодо вимог позивача встановити
відсутність у відповідача - Головного
управління юстиції у Миколаївській
області - компетенції і повноважень
обмежувати права позивача як
громадянина України, проголошені і
гарантовані йому в ст.68, 64, 55, 55, 21, 19, 9, 8
Конституції України; в ст. 18 закону
України "Про звернення громадян"; в ст. 20
закону України "Про об'єднання
громадян", в ст. 13 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод», то суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

На думку суду, розгляд вимог щодо
констатації обов'язків державного
органу, які прямо визначені
відповідними нормативними актами, сам
по собі не відноситься до завдань
адміністративного судочинства,
оскільки напряму не змінює обсягу
суб'єктивних прав, свобод та інтересів
позивача.

За таких обставин вважає позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі не підлягають
присудженню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Роз'яснити сторонам строк і порядок
набрання цією постановою законної сили
та її оскарження.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановлено цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Згідно ч.3 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на ухвали
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому проваджені або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
В. С. Брагар