Справа № 826/4010/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
08 травня 2014 року 10:52
№ 826/4010/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Саніна Б. В при секретарі
судового засідання Борисовій Т. М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»доВідділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м.
Києвіпровизнання протиправними та
скасування постанов про відкриття
виконавчих провадженьза участю
від позивачаСтоколос В. В.
(довіреність)від відповідачівГородня
Г. Ю. (довіреність)ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(надалі - Позивач/АТ «СК «АХА
Страхування») до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
(надалі - Відповідач/ВДВС Подільського
РУЮ у м. Києві), в якому просить суд:
1. Визнати дії старшого державного
виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.
Києві Городні Г.Ю. по винесенню
постанови про відкриття виконавчого
провадження №42360674 від 07.03.2014 р. про
стягнення з АТ «СК «АХА Страхування»
виконавчого збору протиправними
(надалі - Постанова №42360674).
2. Визнати дії старшого державного
виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.
Києві Городні Г.Ю. по винесенню
постанови про відкриття виконавчого
провадження №42361148 від 07.03.2014 р. про
стягнення з АТ «СК «АХА Страхування»
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 98,11 грн. протиправними (надалі -
Постанова №42361148).

3. Визнати протиправною та скасувати
Постанову №42360674.

4. Визнати протиправною та скасувати
Постанову №42361148.

Після усунення Позивачем недоліків
адміністративного позову, ухвалою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14.04.2014 р. провадження по
справі було відкрито та призначено
справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явився
представник Позивача, який
адміністративний позов підтримує в
повному обсязі, просить його
задовольнити та зазначає про порушення
Відповідачем положень Закону України
«Про виконавче провадження» (надалі -
Закону №606) під час винесення Постанов
№42360674 та №42361148.

В судове засідання з'явився
представник Відповідача, який щодо
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову,
зокрема зазначає про дотримання
положень чинного законодавства під час
винесення оскаржуваних Постанов №42360674
та №42361148.

В судовому засіданні було допитано в
якості свідка ОСОБА_3 (начальника ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві), який
повідомив про причини невчасного
виконання вимог ували Окружного
адміністративного суду м. Києва від
14.04.2014 р., а саме щодо невчасного надання
копій матеріалів виконавчого
провадження.

В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови, повний текст постанови було
виготовлено та підписано 08.05.2014 р.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників Позивача та
Відповідачів, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, в межах
заявлених позовних вимог, суд дійшов
висновку про наступне.

Господарським судом м. Києва було
винесено рішення, яким із ПрАТ «СК «АХА
Страхування» було стягнуто на користь
Приватного акціонерного товариства
«Просто-страхування» (надалі - ПрАТ
«Просто-страхування») 24 990,00 грн.
збитків та 999,95 грн. судового збору.

20.06.2012 р. Господарським судом м. Києва
було видано наказ №5011-9/4327/2012 про
стягнення на користь ПрАТ
«Просто-страхування» 24 990,00 грн. збитків
та 999,95 грн. судового збору.

06.07.2012 р. державним виконавцем ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №33235658 щодо
примусового виконання наказу
Господарського суду м. Києва №5011-9/4327/2012
від 20.06.2014 р. про стягнення на користь
ПрАТ «Просто-страхування» 24 990,00 грн.
збитків та 999,95 грн. судового збору. При
цьому, Відповідачем було запропоновано
виконати вказаний наказ самостійно в
строк до 12.07.2012 р.

14.02.2014 р. Відповідачем було винесено
Постанову №33235658 про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі 2
599,00 грн.

Крім того, 14.02.2014 р. Відповідачем було
винесено Постанову №33235658 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 98,11
грн.

28.02.2014 р. Відповідачем було винесено
Постанову про закінчення виконавчого
провадження №33235658 щодо примусового
виконання наказу Господарського суду
м. Києва №5011-9/4327/2012 від 20.06.2014 р. про
стягнення на користь ПрАТ
«Просто-страхування» 24 990,00 грн. збитків
та 999,95 грн. судового збору.

07.03.2014 р. Відповідачем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №42360674 щодо примусового
виконання постанови №33235658 про
стягнення з боржника виконавчого збору
в розмірі 2 599,00 грн.

Водночас, 07.03.2014 р. Відповідачем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №42361148 щодо
примусового виконання постанови №33235658
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 98,11
грн.

Вважаючи винесені Постанови №42360674 та
№42361148 Відповідача протиправними
Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовом для
захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень преамбули
Закону №606, цей Закон визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

В ст.1 Закону №606 (в редакції чинній на
момент винесення постанови про
відкриття виконаного провадження)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

В ч.1 ст.28 Закону №606 (в редакції чинній
на момент винесення постанови про
стягнення виконавчого збору)
визначено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього
Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 % суми, що
підлягає стягненню, або вартості майна
боржника, що підлягає передачі
стягувачу за виконавчим документом. У
разі невиконання боржником у той самий
строк рішення немайнового характеру
виконавчий збір стягується в розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника - фізичної
особи і в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.

Частиною 7 ст.28 Закону №606 (в редакції
чинній на момент винесення постанови
про стягнення виконавчого збору) у разі
завершення виконавчого провадження з
виконання рішення немайнового
характеру та в разі закінчення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених ст.49 цього Закону, якщо
виконавчий збір не стягнуто, державний
виконавець не пізніше наступного
робочого дня після завершення
(закінчення) такого виконавчого
провадження відкриває виконавче
провадження за постановою про
стягнення виконавчого збору.

Крім того, в ч.1 та ч.5 ст.41 Закону №606 (в
редакції чинній на момент винесення
постанови про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій) витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону №606
визначено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

В Постанові про закінчення виконавчого
провадження №33235658 від 28.02.2014 р.
визначено, що постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору від 14.02.2014 р.
та постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 14.02.2014 р. виведено в окреме
провадження.

В ч.1 ст.69 КАС України визначено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.70 КАС України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Суд приймає до уваги, що і Постанова про
закінчення виконавчого провадження
№33235658 від 28.02.2014 р., і Постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 14.02.2014 р., і Постанова про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 14.02.2014 р. на момент
вчинення Відповідачем виконавчих дій
щодо винесення Постанови №42360674 та
№42361148 (про відкриття провадження від
07.03.2014 р.) були чинними.

В ч.1 ст.19 Закону №606 визначено, що
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст.17 цього Закону в інших передбачених
законом випадках.

В ч.1 та ч.2 ст.25 Закону №606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В ч.1 ст.26 Закону №606 передбачено
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження, зокрема
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у ст.17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

При цьому, відповідно до положень ч.1 та
ч.2 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи межі позовних
вимог, суд дійшов висновку, що
Відповідачем було правомірно винесено
Постанови №42360674 та №42361148.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.

Відповідно до положень ст.94 КАС
України, судовий збір стягується із
Позивача в обсязі, що не оплачений
Позивачем, за майнову вимогу.

При цьому, згідно з ч.3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір», під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно задоволеної чи відхиленої
частини вимоги.

Так, ставки сплати судового збору
встановлено ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», відповідно до якої за
подання до адміністративного суду
позовної заяви майнового характеру
судовий збір становить 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки сума майнових вимог, з якими
Позивач звернувся до суду, складає 2
697,11,00 грн., то ставка судового збору у
відповідності до зазначеної норми
становить 1 827,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення
№99929 від 03.04.2014 р. Позивач сплатив
судовий збір у більшому розмірі, аніж
передбачено, тому йому має бути
відшкодовано суму в розмірі 255,78 грн.

Враховуючи, результат розгляду
адміністративної справи в частині
майнових вимог та вищезазначені
правові норми, з Відповідача підлягає
стягненню на користь Державного
бюджету решта суми судового збору в
розмірі 1 571,22 грн.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві відмовити в повному
обсязі.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (адреса:
04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму судового збору у розмірі 1 571
(одна тисяча п'ятсот сімдесят одну) грн.
22 коп. на розрахунковий рахунок
№4007 до ГУ ДКСУ у місті Києві, код
38004897, МФО 820019, код класифікації доходів
бюджету 22030001, призначення платежу:
«Судовий збір за розгляд Окружним
адміністративним судом м. Києва
адміністративної справи №826/4010/14».

Контроль за виконанням даного пункту
покласти на Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б. В. Санін