Справа № 2а-1970/1295/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа №
9104/125136/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків,

встановив:

У березні 2012 року позивач УПФ України в
м. Тернополі звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача СПД - ФО ОСОБА_1, в якому
просив стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 1288,80 грн. на користь
позивача.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11.04.2012 року
позов задоволено. Стягнено з СПД - ФО
ОСОБА_1 на користь УПФ України в м.
Тернополі заборгованість зі сплати
страхових внесків у сумі 1288,80 грн..

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що з 14.08.2010 р.
прокурором м. Тернополя було припинено
експлуатацію робочого місця позивача,
а тому позивач не могла здійснювати
підприємницької діяльності. Вважає
апелянт, що страхових внесків в розмірі
33,2% від суми доходу позивач сплачувати
не повинна, оскільки не отримувала
доходу. Також зазначає апелянт, що
довідка Тернопільської ДПІ про те, що
позивач з 01.07.2010 р. по 31.12.2010 р.
здійснювала підприємницьку діяльність
не відповідає дійсності та виписана на
підставі авансом проплачених
позивачем податків.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 11.04.2012 р. та
адміністративний позов залишити без
задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги посилався на те, що
заборгованість відповідача перед
позивачем в сумі 1288,80 грн. зі сплати
страхових внесків, підтверджується
розрахунками боргу. Обов'язок
відповідача щодо сплати страхових
внесків передбачений пп. 4 п. 8 розділу
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та абз. 6 п. 4.7 Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, з врахуванням
наступного.

З матеріалів справи видно, що
відповідач СПД - ФО ОСОБА_1 є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (а.с. 6).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції на час розглядуваних
правовідносин), загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Згідно з вимогами абзацу 4 пункту 8
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції на час
розглядуваних правовідносин) - фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний страховий
внесок - сума коштів, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених
законом на день отримання заробітної
плати (доходу).

Статтею 53 Закону України «Про внесення
змін до Законів України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» встановлено
на 2010 р. мінімальну заробітну плату з 1
липня - 888 грн., з 1 жовтня - 907 грн., з 1
грудня - 922 грн..

У відповідності до абзацу 6 пункту 4.7
Інструкції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», розмір мінімального
страхового внеску визначається шляхом
множення мінімального розміру
заробітної плати, установленої законом
на той час, за який здійснюється
розрахунок сум страхових внесків: для
застрахованих осіб, визначених
підпунктами 2.2.3 - 2.2.5 пункту 2.2 цієї
Інструкції, - 33,2% з 01.01.2007 року по 31.12.2010
року включно.

Сплата страхових внесків здійснюється
у строки визначені ч. 6 ст. 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме
щоквартально, протягом 20 календарних
днів, наступних за останнім
календарним днем звітного кварталу.

Платникам, які не сплатять суми
страхових внесків у розмірі не менше
мінімального страхового внеску у
терміни до 20 жовтня 2010 року та 20 січня
2011 року надсилається розрахунок сум,
які підлягають сплаті за квартал з
урахуванням частини сум єдиного або
фіксованого податків разом з вимогою
про їх сплату для узгодження.

Із матеріалів справи видно, що у період
з липня по грудень 2010 року зі сплачених
відповідачем сум єдиного податку на
рахунок Пенсійного фонду України
надійшли страхові внески на суму 504
грн., а сума, що належить до сплати
становить 1288,80 грн. (а.с. 7).

Враховуючи розмір мінімального
страхового внеску у ІІІ-ІV кварталах 2010
року та частину сплачених сум, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що загальна
сума недоїмки, яку відповідач має
доплатити до мінімального страхового
внеску, складає 1288,80 грн. (1792,80 грн. - 504,00
грн.).

Таким чином, позивачем правомірно
обчислено суму заборгованості
відповідача, докази сплати такої суду
не надано, через що заявлений позов
підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції вважає доводи
апеляційної скарги безпідставними і
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції. Судом першої
інстанції при розгляді
адміністративної справи всебічно і
об'єктивно встановлено обставини
справи, висновки суду відповідають
обставинам справи, постанова суду
винесена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк