Справа № 872/12101/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2014 рокусправа № 804/6658/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 12.04.13 №
/2013/00213, рішення про коригування
митної вартості товарів від 12.04.13 №
110000003/2013/200177/2, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
«Інтерпап» задоволено: визнано
протиправними та скасовано Рішення
Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 12.04.13 №110000003/2013/200177/2 та Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 12.04.13
№110100000/2013/00213.

В апеляційній скарзі
Дніпропетровська митниця Міндоходів
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, а в задоволенні
позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
Рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 12.04.13 №110000003/2013/200177/2 та Картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 12.04.13
№110100000/2013/00213 прийняті
Дніпропетровською митницею Міндоходів
у зв'язку із заявленням позивачем 08.04.13
до митного оформлення товару «Картон
крейдований торгової марки SEsAR VANDA GC1»
виробництва компанії «РТ. Indah Kiat Pulp & Paper
Tbk». Індонезія) та поданням митної
декларації № 110100000/2013/210210 та документів
до неї. Вказаний товар придбаний
позивачем у Trademore Investments Limited (США) за
зовнішньоекономічним контрактом від
19.06.12 № 19SM (а.с.17-22). За змістом п.6
вказаного Контракту товар оплачується
покупцем як на умовах 100% передоплати
так і з відстроченням платежу до 90
календарних днів. Кількість товару за
даним контрактом, має відповідати
Замовленням на купівлю від покупця та
підтверджуватись Додатком, оформленим
продавцем та підписаним обома
сторонами (п.2 Контракту). Товар,
заявлений позивачем до митного
оформлення за митною декларацією від
08.04.13 № 110100000/2013/210210, поставлений за
вказаним Контрактом на Замовлення
позивача від 19.12.12 на картон
крейдований, що використовується для
писання та друкування зі вмістом
волокон одержаних механічним та
хімічним способом, які становлять не
більш як 10% загальної маси в аркушах, не
гофрований, не перфорований,
багатошаровий SINAR VANDA GC1: - щільність 210
г/м2 розміром 70x100 см; - щільність 230 г/м2
розміром 70x100 см; - щільність 230 г/м2
розміром 64x90 см; - щільність 245 г/м2
розміром 70x100 с; - щільність 260 г/м2
розміром 70x100 см. (а.с.108), вагою 28 тон.
Вказане замовлення підтверджено
Додатком до Контракту від 07.03.13 №00571/1,
за змістом якого маса товару складає 28
329,640 кг за ціною 24 221,85 Евро, на умовах
поставки CIF Одесса відповідно до
Інкотермс - 2010р. Оплата товару
здійснюється на протязі 90 днів з дати
інвойсу (а.с.23-24). На виконання умов
означеного Контракту від 19.06.12 та
Додатку від 07.03.13 до нього, який є
невід'ємною частиною Контракту,
продавець - Trademore Investments Limited (США)
направив позивачу рахунок (інвойс) від
07.03.13 №2013INV00571 на замолений та
поставлений товар на суму 24 221,85 ЄВРО
(а.с.16). За змістом вказаного інвойсу
відправником товару для позивача є
компанія «РТ. Indah Kiat Pulp & Paper Tbk», яка, як
вбачається з сертифікату походження
№JMT/130221-003 від 21.02.13 (а.с.35) та
підтвердження замовлення для
виробника (а.с.36-37), є виробником такого
товару для фірми Raccolta, Molnar&Greiner G.m.b.h.,
котра згідно з договором від 10.03.11 №02
(а.с.26-33) є постачальником товару для
компанії Trademore Investments Limited (США) -
продавця позивача.

З метою здійснення митного оформлення
товару Позивачем 08.04.13 було подано до
відповідача Декларацію митної
вартості ДМВ-1, відповідно до якої митна
вартість була визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (основний метод), і склала
24 221,85 євро, або 0,855 євро/кг (а.с.-10). Для
підтвердження митної вартості товару
позивачем до Декларації були надані: -
картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами від 30.11.2012 №
100/2012/0006877; - уніфікована митна квитанція
МД-1 від 02.04.2013 № 50006Е№0209284; - накладна
ЦІМ/УМВС від 03.04.2013 № 40000960; - коносамент
(Bill of Lading) від 15.02.2013 № MSCUDZ397847; -
експертний висновок "Укрпапір" від
08.04.2013 № 288; - рахунок-фактура (інвойс)
від 07.03.2013 № 2013INV00571; рахунок продавця
від 07.03.2013 № 2013INV00571; - пакувальний лист
від 15.02.2013 № ; - страховий поліс від
15.02.2013 № 08/14994; - договір з третіми
особами від 10.03.2011 № 02; -
зовнішньоекономічний договір
(контракт) на відшкодувальній основі
від 19.06.2012 № 19SM; - доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) від 07.03.13 №00517/1; - сертифікат
про походження товару загальної форми
від 15.02.2013 № ІМТ/130221-003; - екологічна
декларація від 02.04.2013 № 26004; - комерційна
пропозиція від 15.12.2012 б/н; - копія митної
декларації країни відправлення від
16.02.2013.

Відповідач не погодився з визначенням
митної вартості товару у вказаній
Декларації та виніс Картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 12.04.13 №110000003/2013/200177/2, а
також видав Рішення про коригування
митної вартості товарів від 12.04.13
№110100000/2013/00213, яким митну вартість
скориговано до 0,877 євро/кг) на підставі
наявних у митниці відомостей із
застосуванням методу 2 (а) відповідно до
ст. 60 МКУ (а.с.10-13).

За змістом вказаного Рішення
Дніпропетровською митницею відповідно
до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль
наявності в підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості. Під час проведення перевірки
документів було встановлено, що у
наданому декларантом Сертифікаті про
походження товару від 21.02.13 № JMT/130221-003
зазначений інвойс від 15.02.13 № . У
документах митного оформлення наявні
інвойси: виданий контрагентом Trademore
Investments Limited від 07.03.13 № 2013INV00571 та виданий
компанією Raccolta, Molnar&Greiner G.m.b.h. № 2013INV00571.
Вказані розбіжності безпосередньо
стосувалися відомостей, зазначених в
інвойсі, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 53
МКУ є документом, який підтверджує
митну вартість. У зв'язку з виявленими
розбіжностями позивача зобов'язано
надати: 1) виписки з бухгалтерської
документації; 2) інвойс від 15.02.2013 №
; 3) копію митної декларації країни
відправлення; 4) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом); 5) рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 6)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 7) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару. Про вказане декларанту
направлено повідомлення. Позивачем на
виконання отриманого повідомлення
додатково надані: 1) копія інвойсу від
15.02.2013 № ; 2) підтвердження
замовлення; 3) копія декларації країни
відправлення; 4) копія контракту № 02 від
10.03.2011. За результатами перевірки
додатково наданих документів
посадовою особою митниці було
встановлено невідповідності щодо дати
інвойсу № , яка зазначена в
Сертифікаті про походження товару
(15.02.2013) ( а.с.35) та в декларації країни
відправлення (06.02.2013). Так, в
повідомленні Позивача від 09.04.13 № 223-юр
при наданні обґрунтувань щодо інвойсу
№ , зазначеному в Сертифікаті про
походження, вказана дата інвойсу - 15.02.13,
проте при наданні обґрунтування дати
інвойсу № , зазначеного в
декларації країни відправлення,
Позивачем стверджується, що в інвойсі
зазначена не дата документу, а
очікувана дата виходу продукції з
порту. Враховуючи наведене, з огляду на
наявність у митного органу інформації
щодо вартості ідентичних товарів, за
якою рівень митної вартості подібного
товару, оформленого за МД №110100000/2013/210336
від 08.04.13 становить 1,135 дол.США/кг (0,877
євро/кг), відповідачем скориговано
митну вартість товару із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2-2-а - методом визначення
митної вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів до 0,877 євро/кг.

Положеннями ст. 54 МК України визначено,
що контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст. 58 цього Кодексу. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується представником
відповідача, позивачем до відповідача
з метою підтвердження митної вартості
товару були надані такі документи: -
декларація митної вартості; -
зовнішньоекономічний контракт № 19SM
від 19.06.12, Додаток до нього від 06.03.13
№300513/1; - доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) від 07.03.13 №00517/1; - картка
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами від 30.11.2012 № 100/2012/0006877;
уніфікована митна квитанція МД-1 від
02.04.2013 № 50006Е№0209284; накладна ЦІМ/УМВС
від 03.04.2013 № 40000960; коносамент (Bill of Lading)
від 15.02.2013 № MSCUDZ397847; експертний
висновок "Укрпапір" від 08.04.2013 № 288; -
рахунок-фактура (інвойс) від 07.03.2013 №
2013INV00571; - рахунок продавця від 07.03.2013 №
2013INV00571; - пакувальний лист від 15.02.2013 №
; страховий поліс від 15.02.2013 №
08/14994; - договір з третіми особами від
10.03.2011 № 02; - Сертифікат про походження
товару загальної форми від 15.02.2013 №
ІМТ/130221-003; - екологічна декларація від
02.04.2013 № 26004; - комерційна пропозиція від
15.12.2012 б/н; - копія митної декларації
країни відправлення від 16.02.2013.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відмічає, що зміст документів, наданих
позивачем до відповідача для митного
оформлення товару, які відповідно до ч.2
ст.53 МКУ підтверджують митну вартість
товарів, а саме: декларації митної
вартості, зовнішньоекономічного
договору від 19.06.12 та додатків до нього,
рахунку (інвойсу) від 07.03.2013 № 2013INV00571,
страхових документів (а.с.34), не дає
підстави для висновку, що такі
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару. Сертифікат походження товару,
щодо невідповідності даних якого
відповідачем зроблено зауваження, не
віднесений законодавцем до документів,
які підтверджують митну вартість
товарів, не містить відомостей щодо
вартості товару, а відповідно до ч.2 ст.43
МКУ - є документом, який однозначно
свідчить про країну походження товару
і виданий компетентним органом даної
країни або країни вивезення, якщо у
країні вивезення сертифікат видається
на підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару. Крім того,
враховуючи, що позивач не є
безпосереднім покупцем товару у
виробника такого товару, дата та номер
інвойсу, зазначені виробником в
сертифікаті походження товару від 15.02.13
№ ІМТ/130221-003 - 15.02.13 №, не можуть
відповідати номеру та даті інвойсу,
виданого позивачу 07.03.13 продавцем
товару - Trademore Investments Limited (США). Отже,
твердження відповідача щодо наявності
розбіжностей між даними інвойсу,
зазначеними в сертифікаті про
проходження товару та в самому інвойсі
від 07.03.13 є безпідставними та
необґрунтованими.

З приводу невідповідності дати інвойсу
№, виданого виробником товару -
компанією "РТ. Indah Kiat Pulp & Paper Tbk" фірмі
Raccolta, Molnar&Greiner G.m.b.h. - 15.02.13 (а.с.38), даті
інвойсу №, зазначеній в
декларації країни відправлення товару,
- 06.02.13 (а.с.39) суд відзначає, що помилкове
визначення дати інвойсу № в
декларації країни походження не вказує
на існування розбіжностей в числовому
значенні складових митної вартості
поставленого товару, визначеної
позивачем за ціною контракту,
укладеного між позивачем та Trademore
Investments Limited (США), та не може слугувати
беззаперечною підставою для висновку
про зниження позивачем митної вартості
такого товару.

Також суд першої інстанції вірно
відмічає, що за змістом оскаржуваного
рішення контролюючого органу останній
посилається на митну вартість
подібного товару, а застосовує метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів.
Аналіз положень МКУ дає підстави для
висновку, що поняття "подібні товари" та
"ідентичні товари" не є тотожними. Так,
відповідно до ст.59 МКУ, положення якої
містять правила застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів, під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
виробництва; 4) виробник. Згідно зі ст. 60
МКУ (метод визначення митної вартості
за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів) під подібними
(аналогічними) розуміються товари, які
хоч і не однакові за всіма ознаками, але
мають схожі характеристики і
складаються зі схожих компонентів,
завдяки чому виконують однакові
функції порівняно з товарами, що
оцінюються, та вважаються комерційно
взаємозамінними. Як зазначено вище,
фізичні характеристики товару, що
оцінений митним органом спірним
рішенням, відміні від характеристик
подібного товару, митна вартість якого
врахована відповідачем при
застосуванні методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів. Наведене вказує на
необґрунтоване застосування
Дніпропетровською митницею методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів.

Використані позивачем відомості при
визначені митної вартості товарів за
ціною контракту документально
підтверджені, визначені кількісно і
достовірні, доказів відсутності хоча б
одної із складових митної вартості, яка
є обов'язковою при її обчисленні,
відповідачем не надано, про існування
таких доказів не зазначено. З огляду на
наявні в матеріалах справи докази та
дослідженні в ході розгляду справи
оригінали документів, позивач задля
підтвердження митної вартості товарів
за основним методом виконав свій
обов'язок та до декларації митної
вартості від 08.04.13 надав всі необхідні
документи, передбачені ч.2 ст. 53 МКУ, а
також наявні у нього документи,
передбачені ч.3 ст.53 МКУ. Факт оплати
позивачем товару за ДМВ від 08.04.13
№110100000/2013/210210 за ціною Контракту від
19.06.12 №19SM підтверджується платіжними
дорученнями від 13.05.13, від 20.05.13 та від
28.05.13 (а.с.114-119).

За викладених обставин, суб'єкт владних
повноважень - Дніпропетровська
митниця, діючи в межах наданих
повноважень та у спосіб, передбачений
законодавством, зобов'язаний був
здійснити митне оформлення товару
позивача за митною вартістю, заявленою
декларантом за ціною договору
(контракту) щодо такого товару.

Враховуючи встановлені судовим
розглядом факти, дослідивши зібрані
докази в їх сукупності за правилами
ст.86 КАС України, суд доходить висновку,
що спірні акти індивідуальної дії
відповідача відносно позивача, як-то
Картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
12.04.13 №110100000/2013/00213 та рішення
Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 12.04.13 №110000003/2013/200177/2 є такими, що
прийняті необґрунтовано та
безпідставно, а отже не відповідають
вимогам, встановленим ч.3 ст.2 КАС
України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії. Однак відповідач
правомірність прийнятих рішень
належним чином не довів.

З урахуванням наведеного, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку стосовно задоволення
позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко