Справа № К/9991/13608/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/13608/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області про перерахунок пенсії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області на постанову Марківського
районного суду Луганської області від 4
січня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 лютого 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року позивач звернувся із
зазначеним позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області (далі - УПФ) про перерахунок
пенсії, виплата якої передбачена
статтею 54 Закону України від 28 лютого
1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), та
просив збільшити її розмір у 2,5 рази
згідно з пунктом 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005 року
№1293 (далі - Постанова №1293), починаючи 1
грудня 2010 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
І категорії, інвалідом 2 групи, отримує
пенсію передбачену статтею 54 Закону №
796-ХІІ, і згідно пункту 1 Постанови №1293
має право на збільшення пенсії у 2,5
рази.

Посилаючись на те, що розміри
призначеної і виплачуваної йому пенсії
не відповідають розмірам передбаченим
Законом № 796-ХІІ і Постановою №1293, та на
відмову УПФ привести її у
відповідність з вимогами Закону,
позивач просив зобов'язати усунути
зазначені порушення провівши
відповідні перерахунки.

Постановою Марківського районного
суду Луганської області від 4 січня 2011
року, залишеної без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року позов задоволено.

У поданій до Вищого адміністративного
суду України касаційній скарзі
відповідач, посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального і
порушення норм процесуального права,
просить ухвалені судові рішення
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Задовольняючи позовні вимоги
суди виходили з того, що позивачу
належить право на збільшення пенсії у
2,5 рази згідно вимог Закону № 796-ХІІ і
Постанови №1293.

Проте до такого висновку суди
дійшли без з'ясування дійсних прав та
обов'язків сторін, в порушення норм
матеріального і процесуального права,
виходячи з наступного.

Так, частиною 1 і 4 статті 54 Закону №
796-ХІІ визначено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Законами України «Про державний бюджет
України» на відповідні роки
визначається розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою №1293 «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з метою
здійснення подальших заходів щодо
диференціації розмірів пенсій було
прийнято рішення про збільшення
розміру пенсії призначеної відповідно
до статті 54 Закону № 796-ХІІ: у 3,5 рази -
пенсію по інвалідності учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію
у зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
членам їх сімей; у 2,5 рази - пенсію по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 - 1990 роках, громадянам,
евакуйованим у 1986 році із зони
відчуження, та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи членам їх
сімей.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено,
що мінімальний розмір пенсії,
передбачений частиною четвертою
статті 54 Закону № 796-ХІІ не може бути
нижчим: для інвалідів з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи
- 500 гривень, III групи - 467 гривень; для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, I групи - 440
гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370
гривень.

Таким чином, статтею 54 Закону № 796-ХІІ
розмір пенсії визначається з показника
мінімальної пенсії за віком, в той час
як Постановою №1293 мінімальний розмір
пенсії для цих же категорій осіб
визначається з інших критеріїв, які не
передбачені статтею 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод, основи соціального захисту,
форми і види пенсійного забезпечення.

Таким чином, розмір основної пенсії по
інвалідності позивача встановлений
Законом №796-ХІІ, ніякого підвищення,
крім внаслідок зміни розміру
мінімальної пенсії за віком, ним не
передбачено. Тому застосування
положень Постанови № 1293, в частині
визначення розміру пенсії, не
відповідає принципу верховенства
права та засадам пріоритетності
нормативно-прорваних актів.

При цьому слід врахувати ту обставину,
що Постанова №1293 набула чинності з 1
січня 2006 року, за своїм правовим
змістом щодо застосування має
одноразовий характер і в 2006 році вже
була застосована для перерахунку
пенсії позивача.

За таких обставин, правових підстав для
здійснення перерахунку пенсії та
збільшення її на коефіцієнт 2.5 у судів
попередніх інстанцій не було.

Виходячи з того, що суди правильно
встановили обставини справи, але при
цьому порушили норми матеріального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, їх слід
скасувати з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

За приписами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 223, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області задовольнити.

Постанову Марківського районного суду
Луганської області від 4 січня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року скасувати, прийняти нову
постанову, якою у позові ОСОБА_4
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало