Справа № 345/1584/14-а
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1584/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 року
м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області
Кардаш О. І.

розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради про виплату недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до
суду з вищевказаним позовом про
визнання неправомірними дії
відповідача по невиплаті щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС
(категорія 1) відповідно ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
4-х мінімальних заробітних плат,
зобов'язання відповідача щомісячну
допомогу на оздоровлення нарахувати та
виплати у розмірі 4-х мінімальних
заробітних плат, встановленої ЗУ «Про
державний бюджет на 2014 рік » на момент
виплати.

Відповідач подав заперечення
на позов посилаючись на те, що кошти
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік були виплачені позивачу 17.03.2014
року в розмірі визначеному Постановою
КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки ч.4 прикінцевих
положень ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014
року,установлено, що у 2014 році норми і
положення ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених КМУ виходячи
з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України. А тому
виплата позивачу проведена в розмірі 90
грн. проведена законно та відповідно до
вимог чинного законодавства. Тому
вважає, що позовні вимоги є
безпідставними та просить відмовити у
задоволенні позову.

Вивчивши подані сторонами
письмові докази визнаю позов таким, що
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач відноситься до осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи і має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і являється
інвалідом 3 групи, що підтверджується
копіями посвідчень (а. с.8).

Позивач звернувся до відповідача
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, листом від 27.03.2014 року
№ Ф-19 року було дано відповідь про те,
що розміри виплат щорічної допомоги на
оздоровлення встановлено Постановою
КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до якої 17.03.2014
року позивачу проведено виплату
допомоги на оздоровлення за 2014 рік в
розмірі 90 гривень (а.с.9).

Відповідно до ст. 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " № 230/96-ВР від 06.06.1996 р., а
саме частиною 5 статті 48, передбачено
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення вищезазначеній категорії
осіб -у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Згідно ст.46 Конституції України
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу.

Виходячи з принципів
адміністративного судочинства -
верховенства права та пріоритетності
Законів над іншими нормативними
актами, суд вважає, що державою
забезпечені правові гарантії захисту
прав і свобод людини, у тому числі і
відносно осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які визначаються відповідною статтею
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому дії відповідача щодо відмови
виплати позивачу допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі
визначеному ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" є
протиправними, а порушені права
позивача є такими, що підлягає
відновленню в судовому порядку, шляхом
визнання неправомірними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС (Категорія 1)
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
4-х мінімальних заробітних плат.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судового збору на підставі п.18
ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», суд вважає за
необхідне судові витрати віднести на
рахунок держави.

На підставі наведено та керуючись
ст.ст. 6, 11, 70, 158-163 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " від 28.02.1991 року № 796-ХІІ( зі
змінами), суд ,

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради по невиплаті
ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на
оздоровлення як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС (категорія 1) відповідно
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 4-х мінімальних
заробітних плат за 2014 рік
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2014 рік в розмірі 4-х
мінімальних заробітних плат,
встановленої ЗУ «Про державний бюджет
на 2014 рік» на момент виплати.

Постанова може бути
оскаржена до Львівського
адміністративного Апеляційного суду
через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня отримання копії рішення
апеляційної скарги або в порядку ст. 186
КАС України.

СУДДЯ :