Справа № 161/17315/13а, 161/17315/13а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Справа № 2542/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління соціального захисту
населення Луцької районної державної
адміністрації на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 27.12.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення Луцької
районної державної адміністрації
Волинської області про стягнення
щорічної допомоги до 05 травня 2013 року, -

В С Т А Н О
В И В:

07.10.2013 року позивач звернувся до суду із
позовом, у якому просив визнати
протиправними дії управління
соціального захисту населення Луцької
районної державної адміністрації,
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу щорічну разову
допомогу до 05 травня за 2013 рік.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27.12.2013 року
позов задоволено частково. Визнано
протиправною відмову управління
соціального захисту населення Луцької
районної державної адміністрації.
Зобов»язано управління соціального
захисту населення Луцької районної
державної адміністрації нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щорічну разову
грошову допомогу до 05 травня 2013 року в
розмірі, передбаченому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», - восьми
мінімальних пенсій за віком,
визначених відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
та виплаченої суми допомоги. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом війни ІІ групи, що
підтверджується посвідченням інваліда
війни серії НОМЕР_1 від 23.01.2012 року, і
має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічно до 05
травня інвалідам війни ІІ групи
виплачується разова грошова допомога у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Однак, п. 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний Бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення статтей 12, 13 ,14, 15, та 16
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного Бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.03.2013 року № 149 "Деякі питання
виплати у 2013 році разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань"
визначено, що у 2013 році виплата разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та «Про жертви нацистських
переслідувань» проводиться до 5 травня
інвалідам ІІ групи в розмірі 2110 грн.

25.01.2012 року Конституційний Суд України
ухвалив рішення № 3-рп/2012, відповідно до
якого Конституційним Судом України
визначено, що однією з ознак України як
соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного Бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Оскільки відповідні положення Закону
України "Про Державний Бюджет України
на 2013 рік", такими, що не відповідають
Конституції України, не визнавались, то
разова грошова допомога в 2013 році у
сумі 2110 грн. була виплачена позивачу
відповідно до вимог чинного
законодавства України, внаслідок чого
колегія суддів вважає, що у відповідача
відсутній обов'язок здійснювати
перерахунок розміру грошової допомоги
до 05 травня за 2013 рік.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» фінансування
витрат, пов'язаних з його реалізацією,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 4
Бюджетного кодексу України
передбачено, що виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
надходження та витрати Державного
бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідачем правомірно нарахована та
сплачена позивачу у 2013 році разова
грошова допомога до 05 травня у сумі 2110
грн.

Отже, при вирішенні даного
публічно-правового спору судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального і процесуального права,
а мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи.

В силу п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст.195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення Луцької
районної державної адміністрації -
задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 27.12.2013 року
у справі №161/17315/13-а скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуюча суддя:
Р.Б. Хобор

Судді:
Я.С. Попко

Р.П. Сеник