Справа № 809/182/13-а
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р.
№ 809/182/13-а

09 год. 45 хв.
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду в складі:

головуючого - Гундяка В.Д.,

суддів: Біньковської Н.В.,Чуприни О.В.,

при секретарі Мулі Х.О.

за участю представників
відповідачів Кирилюка М.В., Мороза А.В.,
Лучин О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій в Івано-Франківській області,
ДП "Укрдержбудекспертиза", Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачів ТзОВ "Радіоремсервіс" про
визнання рішень нечинними,-

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 (надалі -
позивачі) звернулися до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій в Івано-Франківській області,
ДП "Укрдержбудекспертиза", Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
(надалі - відповідачі), третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів
ТзОВ "Радіоремсервіс" про визнання
рішень нечинними.

Ухвалами суду від 09.04.2013 року та від
26.06.2013 року за клопотаннями
представника позивачів залучено до
участі у справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивачів відповідно
ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачами при здійсненні своїх
повноважень щодо прийняття
оскаржуваних рішень допущено
порушення вимог чинного законодавства.
Зокрема позивачі просять визнати
нечинним експертний висновок
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій в
Івано-Франківській області за № 2993/2278
від 07.06.2007 року, висновок комплексної
державної експертизи
Івано-Франківської обласної служби
Української державної інвестиційної
експертизи за № 74.84.0-356 від 14.06.2007 року
та дозвіл на виконання будівельних
робіт за № 37 від 21.05.2007 року виданий
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області, як такі, що
прийняті без врахування встановлених
законом обмежень щодо дотримання
необхідних відстаней між
запроектованим будинком та спорудами
належними позивачам на праві
власності.

Позивачі та їх представник в судове
засідання не з'явився, однак на адресу
суду надійшло клопотання про розгляд
справи за відсутності позивачів.

Представники Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій в
Івано-Франківській області проти
позову заперечили.

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області
адміністративний позов не визнала з
підстав, наведених у поданому
запереченні. Суду пояснила, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області при видачі
оскаржуваного дозволу діяла
правомірно, в межах, в спосіб і у
відповідності до вимог законодавства.
Вказала, що представником ТзОВ
"Радіоремсервіс" були подані всі
належним чином оформлені документи для
будівництва житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 в м.
Івано-Франківську, тому жодних
правових підстав для відмови у видачі
дозволу на виконання будівельних робіт
у відповідача не було. В задоволенні
позову просила відмовити.

Представники третіх осіб та ДП
"Укрдержбудекспертиза" в судове
засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подали, причини неявки суду
не повідомили. Наданим правом на
подання заперечення проти позову не
скористалися.

Враховуючи наявність в матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4. ст 122 та ч.4
ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства (далі-КАС) України суд
визнав можливим розглянути дану
адміністративну справу на підставі
наявних у ній доказів за відсутності
позивачів, представника ДП
"Укрдержбудекспертиза" та третіх осіб.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
представників відповідачів, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій в Івано-Франківській області
видано експертний висновок за № 2993/2278
від 07.06.2007 року, Державним
підприємством Івано-Франківська
обласна служба Української державної
інвестиційної експертизи видано
висновок за № 74.84.0-356 від 14.06.2007 року та
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області виданий
дозвіл на виконання будівельних робіт
за № 37 від 21.05.2007 року для будівництва
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську.

Загальні правові, економічні та
соціальні основи забезпечення
пожежної безпеки на території України
визначає Закон України "Про пожежну
безпеку" (в редакції чинній на момент
спірних правовідносин), регулює
відносини державних органів, юридичних
і фізичних осіб у цій галузі незалежно
від виду їх діяльності та форм
власності.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону
стандарти, технічні умови, інші
нормативно-технічні документи на
пожежонебезпечні технологічні
процеси та продукцію повинні
включати вимоги пожежної безпеки і
погоджуватися з органами державного
пожежного нагляду. Погодженню
підлягають також проектні рішення, на
які не встановлено норми і правила.
Вимоги пожежної безпеки, що містяться у
відомчих нормативних актах, не
повинні суперечити державним
стандартам, нормам і правилам.

Статтею 10 Закону встановлено, що
експертиза проектів щодо пожежної
безпеки та видача дозволів проводиться
органами державного пожежного
нагляду в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Органи
державного пожежного нагляду також
беруть участь у прийнятті об'єктів в
експлуатацію.

Згідно ст. 37 вищевказаного Закону спори
з питань пожежної безпеки
вирішуються органами виконавчої
влади, органами місцевого та
регіонального самоврядування та
органами державної пожежної охорони
згідно з їх компетенцією, судом.

Спори з питань застосування
протипожежних вимог стандартів, норм
і правил вирішуються органами, що
затвердили ці стандарти, норми і
правила, разом з органами державної
пожежної охорони.

Згідно дослідженого в якості
письмового доказу по справі
експертного висновку Головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій в Івано-Франківській області
за № 2993/2278 від 07.06.2007 року, проведеною
експертизою правильності і повноти
виконання протипожежних вимог
нормативно правових-правових актів у
проектно-кошторисній документації на
багатоквартирний житловий будинок з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 порушень вимог
пожежної безпеки не виявлено.

Також судом встановлено, що за
наслідками перевірки проектних
матеріалів, згідно висновку
комплексної державної експертизи
Івано-Франківської обласної служби
Української державної інвестиційної
експертизи за № 74.84.0-356 від 14.06.2007 року,
проектна документація відповідає
чинній нормативній базі і
рекомендується до затвердження.

Щодо забезпечення дотримання
протипожежного розриву від
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 до існуючих
господарських будівель, належних
позивачам, АДРЕСА_2 слід зазначити
наступне.

Як вказує представник позивачів
відстань між об'єктом будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 до сараю АДРЕСА_2
складає менше шести метрів та менше
двадцять метрів від двоповерхового
житлового будинку, які належать
позивачам.

Обов'язкові для органів державного
управління, місцевого і регіонального
самоуправління підприємств і установ
незалежно від форм власності та
відомчого підпорядкування,
громадських об'єднань і громадян, які
здійснюють проектування, будівництво і
благоустрій на території міських і
сільських поселень вимоги до
протипожежних відстаней між житловими,
громадськими і допоміжними будинками
промислових підприємств встановлені
ДБН 360-92, згідно додатку 3.1.

Відповідно до норм вказаного додатку
ДБН 360-92 протипожежні відстані між
житловими, громадськими і допоміжними
будинками промислових підприємств
треба приймати за таблицею 1 цього,
додатку, якою нормовано відстані між
житловими, громадськими і допоміжними
будинками промислових підприємств в
залежності від ступеня вогнестійкості
будинку, класифікація будинків, за
ступенем якої, згідно примітки 1 до
вказаної таблиці, приймається
відповідно до чинних нормативів. Так,
протипожежні відстані між житловими,
громадськими і допоміжними будинками
промислових підприємств складають 6
метрів для будинків І і ІІ ступеня
вогнестійкості, 8 метрів для будинків
ІІІ ступеня вогнестійкості та 10 метрів
для будинків IIIа, IIIб, IV, IVа, V ступенів
вогнестійкості.

Встановлення ступеня вогнестійкості
будинку регулюють Державні будівельні
норми "Пожежна безпека об'єктів
будівництва" ДБН В.1.1.7- 2002, затверджені
наказом Державної будівельної
інспекції України за №88 від 03.12.2002 року
(далі - ДБН В.1.1.7- 2002).

Судом встановлено, що житловий будинок
з вбудованими приміщеннями
громадського призначення АДРЕСА_1
відноситься до ІІ (другої) категорії
вогнестійкості.

Ступінь вогнестійкості будинку та
господарських споруд, належних
позивачам не визначено.

Як вбачається з письмових пояснень
третьої особи, наявних в матеріалах
справи, з метою додержання вимог
положень ДБН 360-92 внесено до проекту
організації будівлі здійснення
конструктивних заходів щодо обмеження
поширення можливої пожежі між
будинками, згідно пунктів 3.5 ДБН В.1.1.7-
2002, якими встановлено загальні вимоги
щодо забезпечення безпеки людей у разі
виникнення пожежі, пожежної безпеки
конструктивних та об'ємно-планувальних
рішень, обладнання будинків, приміщень
інженерно-технічними засобами захисту
від пожежі, та які поширюються на нове
будівництво, розширення,
реконструкцію, технічне переоснащення,
реставрацію, капітальний ремонт
будинків і приміщень різного
призначення.

Так, коригуванням проекту організації
будівлі передбачено на фасаді зі
сторони існуючих споруд монтаж
двопільних засклених сертифікованих
дверей і вікон та засклених
перегородок (до 90% площі полотна) з
каркасом із стального профілю з межею
вогнестійкості ЕІ-60 згідно вимог п.3.1
Змін №1 до ДБН В.1.1.7- 2002.

Також передбачено влаштування
протипожежної стіни І-го типу (REI 150), яка
влаштовується на всю висоту існуючої
будівлі і являється протипожежною
перешкодою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
відповідно до примітки 6 таблиці 1
додатку 3.1 ДБН 360-92 допускається
передбачати відстані між будинками I і
II ступенів вогнестійкості менше 6
метрів за умови, якщо стіна вищого
будинку, розміщеного навпроти іншого
будинку, є протипожежною.

Проектом передбачені й інші
конструктивні заходи щодо обмеження
поширення можливої пожежі.

За умови виконання третьою особою
конструктивних заходів щодо обмеження
поширення можливої пожежі при
здійсненні будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 право позивачів на
пожежну безпеки належних їм будівель є
забезпеченим, а тому експертний
висновок Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій в
Івано-Франківській області за № 2993/2278
від 07.06.2007 року, висновок
комплексної державної експертизи
Івано-Франківської обласної служби
Української державної інвестиційної
експертизи за № 74.84.0-356 від 14.06.2007 року
не порушує права позивачів.

Судом встановлено, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
видано дозвіл на виконання будівельних
робіт за № 37 від 21.05.2007 року з
будівництва житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
планування і забудову територій"
(чинний на момент виникнення спірних
правовідносин) дозвіл на виконання
будівельних робіт - це документ, що
засвідчує право забудовника та
підрядника на виконання будівельних
робіт, підключення об'єкта будівництва
до інженерних мереж та споруд, видачу
ордерів на проведення земляних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Згідно вищевказаного Закону
затверджено Положення про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт за № N 273 від 05.12.2000
року(чинне на момент виникнення
спірних правовідносин), відповідно до п
2.1 якого для одержання дозволу на
виконання будівельних робіт
забудовник (замовник) повинен подати до
Інспекції держархбудконтролю такі
документи:

а) заяву забудовника (замовника),
(додаток 1);

б) рішення виконавчого органу
відповідної ради або місцевої
державної адміністрації про дозвіл
на будівництво об'єкта
містобудування;

в) документ, що посвідчує право
власності забудовника (замовника) чи
право користування (у тому числі на
умовах оренди) земельною ділянкою, на
якій буде розміщено об'єкт
містобудування;

г) комплексний висновок державної
інвестиційної експертизи;

ґ) документи про призначення
відповідальних виконавців
робіт(виконроба, осіб, що виконують
технічний нагляд, авторський нагляд);

д) затверджену в установленому порядку
проектну документацію (будівельний
генеральний план та паспорт фасаду
в двох примірниках, пояснювальна
записка для реєстрації).

Відповідно до п 3.2 вищевказаного
Положення Інспекція
держархбудконтролю зобов'язана у
термін, що не перевищує одного
місяця, розглянути подані
забудовником (замовником) документи і
прийняти рішення про надання дозволу
на виконання будівельних робіт та
видати його або надати обгрунтовану
відмову.

Як підтверджується поясненнями
представника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області,
уповноваженою особою ТзОВ
"Радіоремсервіс" були подані всі
належним чином оформлені
вищезазначені документи, тому жодних
правових підстав для відмови у видачі
дозволу на виконання будівельних робіт
з будівництва житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення АДРЕСА_1 не було.

На переконання суду Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області
при видачі оскаржуваного дозволу діяла
правомірно, в межах, в спосіб і у
відповідності до вимог законодавства,
а тому підстав для визнання дозволу
нечинним немає.

Крім цього, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
поясненнями представників
відповідачів, на даний час будівництво
житлового будинку з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
АДРЕСА_1 здійснюється на підставі
нової проектно-кошторисної
документації, а тому оскаржувані
рішення втратили свою юридичну
значимість та відповідно до згаданих
обставин не можуть порушувати жодних
прав чи інтересів позивачів по справі.

Суд, вирішуючи заявлені позовні вимоги
та, виходячи із завдань
адміністративного судочинства, якими є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійснені ними владних управлінських
функцій на основі законодавства не
встановив порушення оскаржуваними
рішеннями відповідачів, які втратили
чинність, права позивачів на
забезпечення пожежної безпеки та інших
вимог чинного законодавства.

Одночасно колегія суддів враховує, що
згідно з частиною 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У той же час в ході судового розгляду
справи, судом не встановлено, а
позивачами не доведено факту порушення
чинного законодавства відповідачами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов до задоволення не підлягає.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі
07.05.2014 року.

Головуючий суддя
Гундяк В.Д.

Судді
Біньковська Н.В.

Чуприна О.В.