Справа № 814/4115/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 814/4115/13-а
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_4
доУправління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській обл., вул. Декабристів,
треті особиПублічне акціонерне
товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в
особі філії "Південне регіональне
управління" Публічного акціонерного
товариства "Банк"Фінанси та Кредит",
ОСОБА_3, АДРЕСА_1 провизнання
протиправною та скасування постанови
від 03.09.2013р., зобов'язання вчинити певні
дії, В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській
області, треті особи ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», ОСОБА_3, про визнання
протиправною та скасування постанови
від 03.09.2013 про призначення експерта для
участі у виконавчому провадження з
метою оцінки майна боржника,
зобов'язання вчинити певні дії.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідачем
неправомірно винесено постанову від
03.09.2013 року про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності для
участі у виконавчому провадженні, з
метою оцінки майна боржника, а саме
квартири АДРЕСА_2, оскільки зазначена
квартира є предметом іпотеки, та її
початкова ціна для подальшої
реалізації вже визначена рішенням
Корабельного районного суду м.
Миколаєва у рішенні від 27.10.2011 року.
Відповідач проти позову заперечує,
зазначає, що діяв у межах, визначених
законом. Так, на думку відповідача, у
рішенні Корабельного районного суду м.
Миколаєва визначена сума
заборгованості іпотекодавця, а не
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації. А відтак,
призначення експерта для участі у
виконавчому провадження з метою оцінки
майна боржника постановою від 03.09.2013
року, є правомірним та таким, що
ґрунтується на вимогах закону України
«Про виконавче провадження». Крім того,
відповідач у клопотанні від 07.10.2013 року
зазначає, що позивачем пропущений
десятиденний термін оскрження
постанови про призначення експерта, а
відтак просить суд позов залишити без
Третя особа - ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» проти адміністративного
позову заперечує, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначає, що права
боржника діями державного виконавця не
порушені, дії державного виконавця
ґрунтується на вимогах ст. 11, 54, 58 Закону
України «Про виконавче провадження», а
відтак звернення позивача до суду є
наміром штучно затягнути виконання
рішення суду.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином та своєчасно.

Представниками сторін та третьої особи
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заявлені
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Суд здійснює розгляд справи в порядку
письмового провадження відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України.

Вислухав пояснення сторін у минулих
судових засіданнях, з'ясував всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінив
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
дослідив матеріали, що містяться у
справі, суд дійшов висновку, що позов
належить задоволенню, виходячи з
наступного:

У відділі примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Миколаївській
області перебуває зведене виконавче
провадження № 16454312 відносно ОСОБА_1.
Серед, іншого, на виконанні ДВС
знаходиться виконавчий лист № 2-926/2011
від 22.03.12р., виданий Корабельним
райсудом про звернення стягнення на
нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 в
рахунок погашення заборгованості
перед ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

Оскаржувану постанову державний
виконавець виносив на виконання
загальної суми зведеного виконавчого
провадження, що підтверджується
постановою від 03.09.2013 (а.с. 15-16).
Зазначену постанову відповідач
направляв на адресу позивача: АДРЕСА_5,
про що свідчить повідомлення про
вручення. Однак, в матеріалах справи
міститься довідка сільської ради від
05.03.2013 року (а.с. 54-55), яка надавалася
позивачем до ДВС про те, що за даною
адресою ОСОБА_1 не проживає. Окрім того,
виходячи з наданого повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
50) не можна зробити висновок, що
постанову саме про призначення
експерта було отримано саме ОСОБА_1
07.09.2013 року. А відтак, оскільи
відповідачем не доведено, що позивач
пропустив десятиденний строк
звернення до адміністративного суду,
суд приходить висновку, що перебіг
строку для подання позовної заяви
почався з 05.09.2013 року.

Зазначене нерухоме майно знаходиться в
іпотеці у ПАТ «Банк Фінанси та Кредит»
на підставі іпотечного Договору від
26.10.2007 року та рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 27.10.2011
року у справі № 2-202/2011 на нього
звернуто стягнення.

03.09.13р. в рамках зведеного виконавчого
провадження старшим державним
виконавцем відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Миколаївській
області Вакулою І. А. було винесено
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні для
проведення оцінки нерухомого майна
боржника - квартири АДРЕСА_2.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються, серед іншого, загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Абзацом 4 резолютивної частини
зазначеного рішення, судом вирішено
наступне: в рахунок погашення
заборгованості ПП «Укр-Нива» за
кредитним договором № 83-10/07 від 26.10.07р. у
розмірі 2127355,02 грн., в межах вартості
предмета іпотеки, що за іпотечним
договором від 26.10.07р. складає 2016307,00грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме - квартиру АДРЕСА_2, загальною
площею 550,20кв.м., яка складається з трьох
житлових кімнат, житловою площею 111,60
кв.м. та належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
18.10.07р. за реєстровим № 1806, на користь
ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» шляхом
проведення прилюдних торгів.

Вказане вище рішення містить істотні
умови вказаної статті - розмір
заборгованості складає 2127355,02грн.,
спосіб реалізації - шляхом проведення
прилюдних торгів, вартості предмета
іпотеки, що за іпотечним договором від
26.10.07р. складає 2016307,00грн.

Таким чином, послання відповідача у
своїх запереченнях на невизначеність
судом початкової ціни предмета іпотеки
для його подальшої реалізації, не
відповідає дійсності та ґрунтується на
суб'єктивній оцінці та тлумаченні
відповідачем рішення суду.

Стаття 43 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що прилюдні торги
проводяться в двомісячний строк з дня
одержання організатором прилюдних
торгів заявки державного виконавця на
їх проведення. Початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Таким чином, у відповідача були
відсутні підстави для призначення
експерта, в межах зведеного
виконавчого провадження, по оцінці
заставленого майна, так як початкову
ціну предмету іпотеки якого визначено
судом у рішенні № № 2-202/2011 - 2016307,00 грн.,
ця початкова ціна продажу узгоджена
сторонами іпотечного договору від
26.10.2007 року та реалізація іпотечного
майна повинна бути проведена виключно
на виконання виконавчого листа 2-926/2011, а
не на виконання зведеного виконавчого
провадження.

При здійсненні виконавчий дій
державний виконавець повинен був
керуватися вимогами п. 8
статті 54 ЗУ «Про виконавче
провадження», який вказує, що примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Так, відповідачем за даним позовом є
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області. А відтак,
позовна вимога про зобов'язання
старшого державного виконавця Вакули
І.А. щодо звернення сягнення на
нерухоме майно ОСОБА_1 за початковою
ціною предмета іпотеки, не може бути
виконана відповдіачем по справі. У
зв'язку з вищевикладеним, суд виходить
за межі позових вимог та самостійно
обирає спосіб захисту порушених прав
позивача: зобов'язати Головне
управління юстиції Миколаївській
області звернути стягнення на нерухоме
майно ОСОБА_1, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_2 шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
предмета іпотеки у розмірі 2016307,00грн.
(два мільйони шістнадцять тисяч триста
сім грн. 00 коп.).

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При винесені рішення по
адміністративній справі, суд вирішує
питання про розподіл витрат відповідно
до ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Миколаївській
області Вакули І.А. від 03.09.13р. про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні.

Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Миколаївській
області звернути стягнення на нерухоме
майно ОСОБА_1, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_2 шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
предмета іпотеки у розмірі 2016307,00грн.
(два мільйони шістнадцять тисяч триста
сім грн. 00 коп.) на виконання рішень
Корабельного районного суду м.
Миколаєва № 2-926/2011 від 22.03.2012 та № 2-202/2011
року від 27.10.2011 року.

Повернути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у сумі 34,41 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська