Справа № 816/6821/13-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 р. Справа № 816/6821/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання
Антоненко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
по справі № 816/6821/13-а

за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2

до Міністерства освіти і науки
України , Республіканського
вищого училища фізичної культури

про зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до
суду в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки
України (далі - МОН, перший відповідач),
Республіканського вищого училища
фізичної культури (далі - РВУФК, другий
відповідач), в якому, з урахуванням
уточнень, просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність
Міністерства освіти і науки України
під час розгляду скарги про незаконне
відрахування учня школи-інтернату
спортивного профілю Республіканського
вищого училища фізичної культури
ОСОБА_2;

- визнати нечинними рішення
дисциплінарної комісії
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 23.09.2013 (протокол
№2), педагогічної ради РВУФК від 01.10.2013
(протокол №2), ради РВУФК від 31.10.2013
(протокол №2) в частині відрахування
учня ОСОБА_2 та переведення його до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання;

- визнати нечинними та скасувати накази
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 24.09.2013 №79-у та від
01.10.2013 №85-у в частині відрахування учня
ОСОБА_2 та переведення його до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання;

- зобов'язати Міністерство освіти і
науки України та РВУФК поновити ОСОБА_2
на навчанні в складі учнів 10-Є класу
загальноосвітньої школи-інтернату
спортивного профілю Республіканського
вищого училища фізичної культури;

- визнати незаконними дії
Республіканського вищого училища
фізичної культури з проведення обшуку
помешкання учня ОСОБА_2;

- зобов'язати РВУФК внести відповідні
зміни та доповнення до наказу від 19.11.2013
№118-у в частині вилучення посилання на
рішення ради РВУФК від 31.10.2013 (протокол
№2) та рішення педагогічної ради РВУФК
від 01.10.2013 (протокол №2), вилучення
посилання на заяву матері, а також
доповнення резолютивної частини
згаданого наказу посиланням на заяву
батьків від 18.11.2013 та застереженням про
тимчасовість відрахування ОСОБА_2, а
саме, на період до ухвалення
остаточного рішення компетентними
державними органами за скаргою про
його незаконне відрахування з училища;

- визнати протиправною бездіяльність
РВУФК в частині неподання до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідних
документів для присвоєння першого
спортивного розряду учню
школи-інтернату спортивного профілю
РВУФК ОСОБА_2 та зобов'язати РВУФК
подати до Департаменту освіти і науки,
молоді та спорту виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
відповідні документи для присвоєння
першого спортивного розряду ОСОБА_2;

- зобов'язати РВУФК подати до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідні
документи для присвоєння першого
спортивного розряду ОСОБА_2

- стягнути з МОН України грошові кошти в
сумі 6090,00 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
бездіяльністю під час розгляду скарги;

- стягнути з РВУФК грошові кошти в сумі
10962,00 грн. на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної незаконним
відрахуванням ОСОБА_2 із
загальноосвітньої школи-інтернату
спортивного профілю РВУФК та
протиправною бездіяльністю щодо
неподання до Департаменту освіти і
науки, молоді та спорту виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) відповідних документів
для присвоєння першого спортивного
розряду ОСОБА_2

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Міністерства освіти і науки України
щодо ненадання відповіді на звернення
ОСОБА_1 від 07 жовтня 2013 року в термін,
визначений статтею 20 Закону України
"Про звернення громадян", та щодо
неповноти розгляду звернення ОСОБА_1
від 07 жовтня 2013 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
до Міністерства освіти і науки України
щодо зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди відмовлено.

Провадження у справі в частині
позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
Республіканського вищого училища
фізичної культури про визнання
незаконними дій, нечинними рішень,
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення моральної
шкоди закрито.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову та
закриття провадження у справі щодо
частини позовних вимог, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст. 60 Закону України «Про
освіту», Положення про спеціалізований
навчальний заклад спортивного профілю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.11.1999р. № 2061,
Правил конкурсного приймання учнів до
6-11 загальноосвітніх класів
Республіканського вищого училища
фізичної культури, ухвалених
педагогічною радою РВУФК, Положення
про загальноосвітній заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010р. № 778,
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 49, 71, 123, 159 Кодексу
адміністративного судочинства, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом РВУФК від 30.08.2013 №66у ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зараховано на навчання на
2013-2014 навчальний рік у
загальноосвітній школі-інтернаті
спортивного профілю ІІ-ІІІ ступенів
РВУФК та переведено до 10-го "Є" класу
школи-інтернату, яка є невідокремленим
структурним підрозділом РВУФК, що
забезпечує завдання загальної
середньої освіти (том 2 а.с. 19-20).

Доповідною запискою від 19.09.2013
вихователь 10-Є класу ОСОБА_3 довела до
відома керівництва РВУФК про те, 19.09.2013
в кімнаті НОМЕР_1 серед безладу,
розкиданого сміття та згорнутої
білизни знайшла під матрацом три
пакети з "насваєм", який зі слів ОСОБА_2
йому дали на зберігання (том 1 а.с. 94). Про
вказаний випадок складено акт від
19.09.2013 (том 1 а.с. 95).

23.09.2013 відбулося засідання
дисциплінарної комісії РВУФК, яке
оформлено протоколом №2, на якому,
зокрема, розглядалось питання про
вживання учнем відділення дзюдо ОСОБА_2
забороненої речовини. За результатами
розгляду вказаного питання
дисциплінарною комісією РВУФК
ухвалено рішення про рекомендування
педагогічній раді перевести учня
відділення дзюдо 10-Є класу ОСОБА_2 на
навчання за місцем проживання (том 1 а.с.
88-91).

На підставі рішення дисциплінарної
комісії РВУФК (протокол №2 від 23.09.2013)
директором РВУФК видано наказ №79-у від
23.09.2013, згідно якого ОСОБА_2 за порушення
Правил внутрішнього розпорядку
училища та спортивного режиму з 24.09.2013
переведено для подальшого навчання за
місцем проживання (том 1 а.с. 48).

Листом РВУФК від 26.09.2013 вих.№374 ОСОБА_1
та ОСОБА_4 повідомлено про те, що згідно
пункту 26 "Положення про
спеціалізований навчальний заклад
спортивного профілю", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.11.1999 №2061, пункту 7.4.4 Статуту
Республіканського вищого училища
фізичної культури, рішення
дисциплінарної комісії РВУФК,
протоколу від 23.09.2013 та наказу
директора РВУФК від 23.09.2013 №79-у, за
грубе порушення правил внутрішнього
розпорядку училища та спортивного
режиму, їх сина, учня 10-Є класу ОСОБА_2,
відраховано з навчального закладу з
переведенням до загальноосвітньої
школи за місцем проживання (том 1 а.с. 49).

За результатами засідання
педагогічної ради РВУФК (протокол №2
від 01.10.2013) педагогічною радою прийнято
рішення про переведення учня 10-Є класу
ОСОБА_2 на подальше навчання за місцем
проживання, у зв'язку із грубим
порушенням ним внутрішнього
розпорядку училища та спортивного
режиму (том 1 а.с. 83-87).

На підставі рішення дисциплінарної
комісії РВУФК (протокол №2 від 23.09.2013),
рішення педагогічної ради (протокол №2
від 01.10.2013), директором РВУФК видано
наказ №85-у від 01.10.2013, згідно якого
ОСОБА_2 за грубе порушення Правил
внутрішнього розпорядку РВУФК та
спортивного режиму переведено для
подальшого навчання за місцем
проживання після надання довідки про
подальше навчання з навчального
закладу за місцем проживання (том 1 а.с.
81).

02.10.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подано заяву на
ім'я директора РВУФК, якою керівництво
училища повідомлено про те, що у зв'язку
із нервовим потрясінням їхнього сина
ОСОБА_2 під час перебування в училищі
23.09.2013 його тимчасово забирають з
даного навчального закладу для
проведення медичного обстеження (том 1
а.с. 60).

За результатом засідання членів ради
училища (протокол №2 від 31.10.2013)
ухвалено рішення про переведення
ОСОБА_2, учня 10-Є класу, до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання (том 1 а.с. 92-93).

Листом РВУФК від 01.11.2013 вих.№436 батьків
ОСОБА_2 повідомлено про те, що згідно
пункту 30 Положення про
загальноосвітній навчальний заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010 №778, на
підставі пункту 26 "Положення про
спеціалізований навчальний заклад
спортивного профілю", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.11.1999 №2061, Радою РВУФК (протокол №2
від 31.10.2013) прийнято рішення про
переведення їхнього сина, учня 10-Є
класу ОСОБА_2 до загальноосвітньої
школи за місцем проживання за
порушення правил внутрішнього
розпорядку училища та спортивного
режиму (том 1 а.с. 59).

Заявою від 18.11.2013 батьками ОСОБА_2
проінформовано директора РВУФК про те,
що незаконні рішення про відрахування
їхнього сина ОСОБА_2 з РВУФК оскаржені
ними в порядку, передбаченому
законодавством, станом на 18.11.2013
остаточне рішення з цього питання
компетентними державними органами не
прийнято. В зв'язку з цим, заявники, з
метою забезпечення безперервності
отримання середньої освіти їхнім
сином, прохали РВУФК видати документи
особової справи та медичну карту
ОСОБА_2, на підставі яких його буде
зараховано до Тростянецької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
на період до ухвалення остаточного
рішення компетентними державними
органами за скаргою про незаконне
відрахування з училища (том 1 а.с. 61).

19.11.2013 виконуючим обов'язки директора
РВУФК Надоненко С.М., на підставі
рішення Ради РВУФК, протокол №2 від
31.10.2013; рішення педагогічної ради
училища, протокол №2 від 01.10.2013; заяви
матері ОСОБА_1; довідки №44 від 05.11.2013
Тростянецької ЗОШ І-ІІІ ступенів
Полтавського району, видано наказ №118-у
про відрахування з 19.11.2013 ОСОБА_2 зі
складу учнів 10-Є класу, відділення
дзюдо, для подальшого навчання у
Тростянецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів
Полтавського району (том 1 а.с. 71).

Наказом директора Тростянецької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№17 від 20.11.2013 Лавроненко К.М., ОСОБА_2
зараховано до складу учнів 10 класу
вказаної школи на період до ухвалення
остаточного рішення компетентними
державними органами за скаргою його
матері ОСОБА_1 щодо незаконного
відрахування ОСОБА_2 з РВУФК (том 1 а.с.
63).

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась зі
скаргою від 07.10.2013 до Міністра освіти і
науки України Табачника Д.В., у якій
просила скасувати неправомірне
рішення про відрахування її сина
ОСОБА_2 із загальноосвітньої
школи-інтернату спортивного профілю
РВУФК, притягнути до дисциплінарної
відповідальності директора РВУФК
ОСОБА_7 за недотримання ним обов'язку
додержувати педагогічної етики, а
також притягнути до дисциплінарної
відповідальності заступника директора
з виховної роботи ОСОБА_8 та
вихователів училища за бездіяльність
та невиконання ними положень Закону
України "Про освіту" (том 2 а.с. 101-105).

Листом Державної інспекції навчальних
закладів України від 07.11.2013 №01-26/2187
ОСОБА_1 повідомлено про проведення
перевірки з виїздом на місце з
порушеного питання за зверненням
Міністерства науки України згідно її
листа від 07.10.2013, за результатами якої
встановлено, що відрахування ОСОБА_2,
учня 10-Є класу школи-інтернату
спортивного профілю, яка входить до
структури РВУФК, відбулося з
порушенням процедури (том 1 а.с. 236).

Не погоджуючись з відрахуванням ОСОБА_2
з навчання у РВУФК, а також діями та
бездіяльністю РВУФК та МОН України,
позивач звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до МОН України та РВУФК про
визнання неправомірною бездіяльності,
незаконними дій, нечинними рішень,
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення моральної
шкоди.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі щодо частини
позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
Республіканського вищого училища
фізичної культури про визнання
нечинними рішень, незаконними дій,
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що спір щодо зазначеної частини
позовних вимог не є адміністративним,
оскільки Республіканське вище училище
фізичної культури не має встановлених
нормами Кодексу адміністративного
судочинства України ознак суб'єкта
владних повноважень.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції це
- переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень

Тобто, спір набуває ознак
публічно-правового за умов не лише
наявності серед суб'єктів спору
публічного органу чи посадової особи, а
й здійснення ними у цих відносинах
владних управлінських функцій.

При цьому владну управлінську функцію
необхідно розуміти як діяльність усіх
суб'єктів владних повноважень з
виконання покладених на них
Конституцією чи законами України
завдань.

Так, за приписами ст. 53 Конституції
України повна загальна середня освіта
є обов'язковою.

Держава забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах; розвиток дошкільної, повної
загальної середньої, позашкільної,
професійно-технічної, вищої і
післядипломної освіти, різних форм
навчання; надання державних стипендій
та пільг учням і студентам.

Аналіз зазначених положень
Конституції України дає підстави
вважати, що обов'язок створити умови
для здобуття повної загальної
середньої освіти в державних і
комунальних навчальних закладах
покладено на державу.

Для забезпечення реалізації права
кожного на обов'язкову повну загальну
середню освіту та створення для цього
належних умов, державою сформовано
систему загальної середньої освіти.

За приписами ст. 9 Закону України «Про
загальну середню освіту»
спеціалізована школа-інтернат
належить до загальноосвітніх
навчальних закладів.

Згідно положень Статуту
Республіканського вищого училища
фізичної культури, затвердженого
Першим заступником Міністра освіти і
науки, зазначене училище є державним
вищим навчальним закладом, головною
метою якого є забезпечення права
громадян на здобуття повної загальної
середньої і вищої освіти.

Таким чином, Республіканське вище
училище фізичної культури реалізує
конституційний обов'язок держави щодо
забезпечення доступу до повної
загальної середньої освіти.

Отже, спір про відрахування учня із
державного загальноосвітнього закладу
є публічно-правовим, а тому підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо наявності
підстав для закриття провадження у
справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 до
Республіканського вищого училища
фізичної культури про визнання
нечинними рішень, незаконними дій,
скасування наказів, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення моральної
шкоди.

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Республіканського
вищого училища фізичної культури про
скасування рішення дисциплінарної
комісії, рішення педагогічної ради та
рішення ради РВУФК підлягають
задоволенню, з огляду на таке.

Правовідносини з приводу діяльності
Спеціалізованих навчальних закладів
спортивного профілю в Україні
регулюються Положенням про
спеціалізований навчальний заклад
спортивного профілю, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 листопада 1999 р. N 206 (далі -
Положення № 206).

Згідно п. 26 зазначеного Положення
студенти коледжу та училища
спортивного профілю, які не засвоюють
загальноосвітню, професійну та
спортивну програму, мають відхилення у
стані здоров'я, систематично порушують
дисципліну, спортивний режим, правила
внутрішнього розпорядку, за рішенням
ради навчального спортивного закладу
відраховуються із закладу, а учні
середньої загальноосвітньої
школи-інтернату та ліцею-інтернату
спортивного профілю переводяться до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання.

Таким чином, зазначеною нормою
передбачено, що рада навчального
спортивного закладу приймає рішення
щодо відрахування лише студентів, а не
учнів. При цьому, не визначено, який
саме орган наділений повноваженнями
вирішувати питання про відрахування
учня школи-інтернату.

Також колегія суддів зазначає, що ні
Положенням № 206, ні Статутом РВУФК не
визначено повноважень дисциплінарної
комісії щодо переведення учнів за
порушення правил поведінки училища.

Крім того, згідно п. 98 Положення про
загальноосвітній заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010р. № 778
розгляд питання про притягнення учнів
до дисциплінарної відповідальності
віднесено до компетенції педагогічної
ради.

Як вбачається з листа Державної
інспекції навчальних закладів України,
останньою із залученням фахівців
Комітету з фізичного виховання та
спорту МОН, управління освіти
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації та навчальних
закладів м. Києва, було проведено
перевірку з виїздом на місце стосовно
відрахування з Республіканського
вищого училища фізичної культури
ОСОБА_2 (т.1 а.с. 43).

Перевіркою встановлено, що рішення про
переведення ОСОБА_2 для подальшого
навчання за місцем проживання прийнято
на підставі рішення педагогічної ради,
при цьому на засіданні ради
навчального спортивного закладу
питання не розглядалось, що суперечить
вимогам пункту 26 Положення про
спеціалізований навчальний заклад
спортивного профілю.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутні докази
дотримання Республіканським вищим
училищем фізичної культури обов'язку
повідомити батьків про можливе
відрахування учня не пізніше ніж за
один місяць у письмовій формі та
повідомити орган управління освітою за
місцем проживання учня у двотижневий
строк до можливого відрахування згідно
з вимогами пункту 30 Положення про
загальноосвітній заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 778, беручи до уваги
вимоги пункту 10 Положення № 2061.

Таким чином, рішення педагогічної ради
РВУФК від 01.10.2013р (протокол № 2) прийняте
з порушенням законодавчо встановленої
процедури.

Отже, рішення ради РВУФК від 31.10.2013р.
(протокол № 2) та рішення
дисциплінарної комісії РВУФК від
23.09.2013р. (протокол № 2), рішення
педагогічної ради РВУФК від 01.10.2013р
(протокол № 2) є неправомірними та
підлягають скасуванню.

Враховуючи протиправність
вищезазначених рішень та неправомірне
переведення учня ОСОБА_2 на навчання до
загальноосвітньої школи, колегія
суддів вважає, що наказ РВУФК від
23.09.2013р. № 79-у, виданий на підставі
рішення дисциплінарної комісії РВУФК
від 23.09.2013р. (протокол № 2) та наказ РВУФК
від 01.10.2013р. № 85-у, виданий на підставі
рішення дисциплінарної комісії РВУФК
від 23.09.2013р. (протокол № 2), рішення
педагогічної ради РВУФК від 01.10.2013р.
(протокол № 2) також є протиправними та
підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення
ОСОБА_2 на навчанні в складі учнів 10-Є
класу загальноосвітньої
школи-інтернату спортивного профілю
Республіканського вищого училища
фізичної культури, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
освіту» батьки мають право звертатись
до державних органів управління
освітою з питань навчання, виховання
дітей; захищати у відповідних
державних органах і суді законні
інтереси своїх дітей.

Згідно п. 30 Положення про
загальноосвітній заклад батьки або
особи, які їх замінюють, мають право
оскаржити рішення педагогічної ради
закладу щодо відрахування дитини з
гімназії (гімназії-інтернату), ліцею
(ліцею-інтернату), колегіуму
(колегіуму-інтернату), спеціалізованої
школи з поглибленим вивченням окремих
предметів до місцевого органу
управління освітою.

Листом Міністерства освіти і науки
України від 11.12.2013р. Республіканське
вище училище фізичної культури
повідомлено про необхідність вжиття
заходів щодо поновлення на навчання
учня ОСОБА_2 в РВУФК у зв'язку з
порушенням училищем процедури
відрахування учня (т. 1 а.с. 234).

Між тим, доказів поновлення ОСОБА_2 на
навчання в складі учнів 10-Є класу
загальноосвітньої школи-інтернату
спортивного профілю Республіканського
вищого училища фізичної культури,
відповідачами не надано.

Отже, враховуючи, що відрахування
ОСОБА_2 з Республіканського вищого
училища фізичної культури відбулося
неправомірно, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
поновлення його на навчанні в складі
учнів 10-Є класу загальноосвітньої
школи-інтернату спортивного профілю
Республіканського вищого училища
фізичної культури.

Також, підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання РВУФК
внести відповідні зміни та доповнення
до наказу від 19.11.2013 №118-у в частині
вилучення посилання на рішення ради
РВУФК від 31.10.2013 (протокол №2) та рішення
педагогічної ради РВУФК від 01.10.2013
(протокол №2), вилучення посилання на
заяву матері, а також доповнення
резолютивної частини згаданого наказу
посиланням на заяву батьків від 18.11.2013
та застереженням про тимчасовість
відрахування ОСОБА_2, а саме, на період
до ухвалення остаточного рішення
компетентними державними органами за
скаргою про його незаконне
відрахування з училища, оскільки
колегією суддів встановлено
неправомірність рішення ради РВУФК від
31.10.2013 (протокол №2) та рішення
педагогічної ради РВУФК від 01.10.2013
(протокол №2).

Колегія суддів вважає неправомірними
дії Республіканського вищого училища
фізичної культури щодо проведення
обшуку помешкання ОСОБА_2, з огляду на
наступне.

Приписам Конституції України
передбачено, що кожна людина має право
на особисту недоторканність. Згідно ч.1
ст. 30 Конституції України не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Згідно ст. 56 Закону України «Про
освіту» педагогічні та
науково-педагогічні працівники
зобов'язані додержувати педагогічної
етики, моралі, поважати гідність
дитини, учня, студента.

Таким чином, педагогами училища, які
незаконно проводили обшук приміщення
учня порушено його конституційні права
на особисту недоторканість та
недоторканість житла.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що позовні вимоги про
визнання дій Республіканського вищого
училища фізичної культури щодо
проведення обшуку помешкання ОСОБА_2, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання Республіканського вищого
училища фізичної культури подати до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідні
документи для присвоєння першого
спортивного розряду ОСОБА_2

Так, згідно ч. 3 ст. 42 Закону України «Про
фізичну культуру і спорт» спортсменам,
які виконали кваліфікаційні вимоги,
передбачені Єдиною спортивною
класифікацією України, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері фізичної
культури та спорту, видає посвідчення
про присвоєння відповідного
спортивного звання.

Відповідно до п. 4.2 Положення про Єдину
спортивну класифікацію України,
затвердженого наказом Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України від 13.12.2012р. № 1413 (чинного на
момент виконання ОСОБА_2 вимог для
отримання першого розряду) перший
розряд присвоюють відповідним наказом
керівники структурних підрозділів з
фізичної культури і спорту
Міністерства освіти і науки, молоді і
спорту Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 під час навчання в
загальноосвітній школі-інтернаті
спортивного профілю ІІ-ІІІ ступенів
РВУФК, а саме 11-12.05.2013р. брав участь у Х
відкритому всеукраїнському турнірі
«Європа», в якому зайняв 3 місце (т. 2 а.с.
71, 72).

Згідно додатку № 1 до наказу
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 27.02.2013р., яким
затверджено Єдиний календарний план
фізкультурно-оздоровчих та спортивних
заходів України на 2013 рік, зазначений
турнір, в якому приймав участь ОСОБА_2.
має ІV ранг.

Приписами наказу Міністерства України
у справах сім'ї, молоді та спорту від
28.04.2006р. № 1368 «Про затвердження Єдиної
спортивної класифікації України з
літніх олімпійських ігор» було
передбачено право спортсмена, який
посів третє місце на змаганнях ІV
рангу, отримати І спортивний розряд,
незважаючи на кількість учасників
змагань у певній ваговій категорії.

Зазначений наказ було скасовано
наказом Міністерства молоді та спорту
України № 743 від 07.03.2014р. Отже, на момент
виконання ОСОБА_2 вимог спортивного
розряду зазначений наказ № 1368 був
чинним.

Згідно п.7 ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації.

З огляду на викладене, з метою
уникнення дискримінації
неповнолітнього ОСОБА_2 стосовно інших
учнів, які за схожих обставин отримали
І спортивний розряд без обмеження їх
права певною кількістю учасників
змагань у ваговій категорії,
відповідач - РВУФК був зобов'язаний
подати відповідні документи до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) для розгляду
питання щодо присвоєння ОСОБА_2 І
спортивного розряду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 про
стягнення з відповідачів грошових
коштів на відшкодування моральної
шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Верховний Суд України в постанові
Пленуму №4 від 31.03.1995 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" зазначив,
що під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Як вбачається з копії службової
записки завідуючої медичної частини
училища, при зарахуванні ОСОБА_2 до
училища надано документи, згідно з
якими, за висновком лікарів, він був
здоровий; під час його поглибленого
медичного огляду в Українському
медичному центрі спортивної медицини
патології також не було виявлено (т. 2,
а.с. 60).

Отже, до подій, пов'язаних з
відрахуванням з Республіканського
вищого училища фізичної культури та
оскарженням цього рішення до МОН
України, ОСОБА_2 був здоровий.

Згідно витягу з медичної картки ОСОБА_2,
який приєднаний до матеріалів справи,
02.10.2013 ОСОБА_2. на амбулаторному прийомі
у лікаря поскаржився на головний біль,
періодичний біль у ділянці серця,
дратівливість, поганий сон, а також
інші симптоми (т. 1, а.с. 240). При цьому
було зафіксовано дані анамнезу про те,
що дитина хворіє упродовж двох тижнів,
коли після психологічного тиску в
стресовій ситуації стала відчувати
наведені скарги (т. 1, а.с. 241). Тобто,
погіршення стану здоров'я ОСОБА_2
співпадає за часом з періодом, коли
відбулося засідання дисциплінарної
комісії та переведення учня з училища
фізичної культури до
загальноосвітньої школи.

03.10.2013 ОСОБА_2 було госпіталізовано для
обстеження та лікування до стаціонару,
де він перебував 16 днів, до 18.10.2013
включно, а потім з 19.10.2013 по 29.10.2013
проходив амбулаторну реабілітацію, що
підтверджується відповідною довідкою
(т. 1, а.с. 239).

Таким чином, вищенаведені докази
підтверджують тривалість та
причинно-наслідковий зв'язок між діями
та бездіяльністю Республіканського
вищого училища фізичної культури та
заподіянням моральної шкоди, що
призвело до погіршення стану здоров'я
ОСОБА_2 після того, як його було
незаконно відраховано із
школи-інтернату Республіканського
вищого училища фізичної культури.

Позивач оцінив моральну шкоду,
заподіяну Республіканським вищим
училищем фізичної культури її
неповнолітньому синові ОСОБА_2
незаконним відрахуванням, виходячи з
кратного співвідношення до розміру
мінімальної заробітної плати, у
розмірі 7 мінімальних заробітних плат
станом на 01.12.2013, тобто в сумі 8526 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
адміністративного позову,
неповнолітній син позивача, як і
позивач, вважав, що йому присвоєно
перший спортивний розряд. Між тим, коли
з'ясувалося, що документи на присвоєння
розряду не були подані, чим були
порушені особисті немайнові права
ОСОБА_2, він зазнав моральної шкоди, яка
полягає у душевних переживаннях, які
він продовжує зазнавати у зв'язку з
протиправною бездіяльністю
Республіканського вищого училища
фізичної культури.

Позивач оцінив заподіяну її синові
моральну шкоду Республіканським вищим
училищем фізичної культури внаслідок
протиправної бездіяльності в частині
неподання до Департаменту освіти і
науки, молоді та спорту виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) відповідних документів
для присвоєння першого спортивного
розряду, виходячи з кратного
співвідношення до розміру мінімальної
заробітної плати, у розмірі 2
мінімальних заробітних плати станом на
01.12.2013, тобто в сумі 2436 грн.

Таким чином, загальна суму моральної
шкоди, заподіяної Республіканським
вищим училищем фізичної культури
становить 10962 грн. (8526 грн. + 2436 грн.)

Також позивач просить відшкодувати
моральну шкоду завдану її сину
бездіяльністю Міністерства освіти і
науки України.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
такі позовні вимог, з огляду на таке.

Витяг з медичної карти ОСОБА_2 свідчить
про те, що 22.11.2013 ОСОБА_2. на
амбулаторному прийомі у лікаря
поскаржився на погіршення стану свого
здоров'я (т. 1, а.с. 247-248). При цьому
зафіксовано, що ОСОБА_2. почав хворіти з
вересня 2013 року, проходив стаціонарне
лікування. У амбулаторній картці також
зафіксовано, що стан дитини
погіршився після повідомлення про
відсутність відповіді на звернення (т.1,
а.с. 248). При цьому ОСОБА_2 був
поставлений діагноз вегето-судинна
дистонія, реактивний невроз (т. 1, а.с. 249).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулася до Міністра освіти і
науки України зі скаргою від 07.10.2013 щодо
незаконного відрахування її
неповнолітнього сина ОСОБА_2 із
загальноосвітньої школи-інтернату
спортивного профілю РВУФК,
бездіяльності педагогів даного
закладу, недотримання педагогами
училища обов'язку додержуватись
педагогічної етики, передбаченого
абзацом сьомим статті 56 Закону України
"Про освіту".

Відповідь на звернення ОСОБА_1 від
07.10.2013, яке зареєстровано у МОН України
08.10.2013, надана заявниці 07.11.2013 Державною
інспекцією навчальних закладів
України (лист від 07.11.2013 №01-26/2187), а не
суб'єктом, до якого зверталась ОСОБА_1 з
даним зверненням.

Також Міністерством освіти і науки
України позивачу надавалися
відповіді, викладені в листи МОН
України від 13.11.2013 №1/11-17430, від 11.12.2013
№1/11-19287, від 13.12.2013 №1/11-19673 та від 31.12.2013
№1/11-20720.

Вказані відповіді Міністерством
освіти і науки України складено поза
межами встановленого статтею 20 Закону
України "Про звернення громадян"
місячного терміну розгляду та
вирішення звернення громадян.

Таким чином, вищенаведені докази
підтверджують тривалість та
причинно-наслідковий зв'язок між
бездіяльністю МОН України та
заподіянням моральної шкоди, що
призвело до погіршення стану здоров'я
ОСОБА_2 після того, як він дізнався про
відсутність реакції МОН України на
звернення стосовно захисту його
законних прав.

Позивач оцінив моральну шкоду,
заподіяну МОН України її
неповнолітньому синові ОСОБА_2
бездіяльністю під час розгляду скарги
про незаконне відрахування, виходячи з
кратного співвідношення до розміру
мінімальної заробітної плати, у
розмірі у 5 мінімальних заробітних плат
на 01.12.2013, тобто в сумі 6090 грн.

Враховуючи викладене, переглянувши в
оскаржуваній частині рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права
підлягає скасуванню в частині відмови
в задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
та закриття провадження у справі з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р. по
справі № 816/6821/13-а в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 та
закриття провадження у справі -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_2 до Міністерства освіти і
науки України, Республіканського
вищого училища фізичної культури про
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди -
задовольнити.

Визнати незаконним рішення
дисциплінарної комісії
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 23.09.2013 (протокол
№2), педагогічної ради
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 01.10.2013 (протокол
№2), ради Республіканського вищого
училища фізичної культури від 31.10.2013
(протокол №2) в частині відрахування
учня ОСОБА_2 та переведення його до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання

Визнати незаконним та скасувати накази
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 24.09.2013 №79-у та від
01.10.2013 №85-у в частині відрахування учня
ОСОБА_2 та переведення його до
загальноосвітньої школи за місцем
проживання.

Зобов'язати Міністерство освіти і
науки України та Республіканське вище
училище фізичної культури поновити
ОСОБА_2 на навчанні в складі учнів 10-Є
класу загальноосвітньої
школи-інтернату спортивного профілю
Республіканського вищого училища
фізичної культури.

Визнати незаконними дії
Республіканського вищого училища
фізичної культури з проведення обшуку
помешкання учня ОСОБА_2

Зобов'язати Республіканське вище
училище фізичної культури внести
відповідні зміни та доповнення до
наказу від 19.11.2013 №118-у в частині
вилучення посилання на рішення ради
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 31.10.2013 (протокол
№2) та рішення педагогічної ради
Республіканського вищого училища
фізичної культури від 01.10.2013 (протокол
№2), вилучення посилання на заяву
матері, а також доповнення
резолютивної частини згаданого наказу
посиланням на заяву батьків від 18.11.2013
та застереженням про тимчасовість
відрахування ОСОБА_2, а саме, на період
до ухвалення остаточного рішення
компетентними державними органами за
скаргою про його незаконне
відрахування з училища;

Визнати протиправною бездіяльність
Республіканського вищого училища
фізичної культури в частині неподання
до Департаменту освіти і науки, молоді
та спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідних
документів для присвоєння першого
спортивного розряду учню
школи-інтернату спортивного профілю
Республіканського вищого училища
фізичної культури ОСОБА_2

Зобов'язати Республіканське вище
училище фізичної культури подати до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідні
документи для присвоєння першого
спортивного розряду ОСОБА_2

Стягнути з Міністерства освіти і науки
України на користь ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 грошові
кошти в сумі 6090,00 (шість тисяч
дев'яносто) грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
бездіяльністю під час розгляду скарги.

Стягнути з Республіканського вищого
училища фізичної культури на користь
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10962,00
(десять тисяч дев'ятсот шістдесят дві)
грн. на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконним відрахуванням
ОСОБА_2 із загальноосвітньої
школи-інтернату спортивного профілю
Республіканського вищого училища
фізичної культури та протиправною
бездіяльністю щодо неподання до
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) відповідних
документів для присвоєння першого
спортивного розряду ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Старостін В.В. Повний текст постанови
виготовлений 12.05.2014 р.