Справа № 2а-882/12
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
Справа № 173837/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Запотічного І.І..,

суддів
Довгої О.І., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Берегівського районного
суду Закарпатської області від 11
травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Берегівської районної державної
адміністрації про призначення та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В
И В:

22.03.2012 року позивачка звернулася до
суду з вказаним вище позовом та просила
визнати неправомірними дії
відповідача щодо невиплати допомоги по
догляду за дитиною до досягненням нею
трьохрічного віку за період з моменту
призначення допомоги до досягнення
дитиною трирічного віку.

Постановою Берегівського районного
суду Закарпатської області від 11
травня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Берегівської
районної державної адміністрації про
визнання неправомірною відмови щодо
перерахунку допомоги на дитину до
досягнення нею трирічного віку -
відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач.
Позивач в апеляційній скарзі вважає, що
суд першої інстанції прийняв незаконне
та необґрунтоване рішення та таке, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

Суд встановив, що позивачка
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дочку.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі - Закон № 107-VI) - відносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми "
(далі - Закон № 2811-XII), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-ІІІ), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№2811-ХІІ.

Оскільки у справі, що розглядається,
суд першої інстанції встановив, що спір
виник щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що на відносини
щодо виплати допомоги такій особі
поширювалися норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, при зверненні до суду
позивачкою пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч.2 ст.99 КАС України та не наведено
поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що частину позовних вимог
позивача до 21.09.2011 року включно слід
залишити без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення за період з 22.09.2011 року до
досягнення дитиною трирічного віку,
оскільки дію статті 43 було відновлено з
22 травня 2008 року згідно рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008.

З врахуванням викладеного вище, судом
першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Рішення ухвалене не на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи, не
підтверджених тими доказами, які були
наявними у матеріалах справи.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202,
ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, постанову Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 11.05.2012 року у справі №701/882/12
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Адміністративний позов за період до
21.09.2011 року включно залишити без
розгляду.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Берегівської районної державної
адміністрації щодо невиплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Берегівської районної державної
адміністрації провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 22.09.2011 року до досягнення
дитиною трирічного віку, відповідно до
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»,з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

.

Головуючий
І.І. Запотічний

Судді
О.І. Довга

З.М. Матковська