Справа № 802/1063/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/1063/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Чабан Вікторії Вікторівни,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не
з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області (далі - відповідача)
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що звернувся до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області з заявою про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 1,5 га на
території с. Якушинці Вінницького
району Вінницької області для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(пасовища). Однак, відповідач відмовив у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою мотивуючи відмову тим, що у
клопотанні не зазначена інформація
стосовно використання свого права на
безоплатну приватизацію. На думку
позивача, відмова надана з
непередбачених законом підстав, а тому
є протиправною.

Позивача позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повноважного представника не
направив. Про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
завчасно та належним чином, що
підтверджується розпискою про
отримання ухвали суду (а.с. 12). Разом з
тим, уповноваженим представником
відповідача подано письмові
заперечення на адміністративний позов
( а.с. 15 - 16 ), зі змісту яких вбачається,
що відповідач фактично визнає
обставини, викладені в
адміністративному позові, проте,
посилаючись на відсутність можливості
в Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
належним чином в оперативному порядку
перевірити відсутність чи наявність
передачі земельної ділянки безоплатно
у власність відповідному громадянину
по зазначеному виду використання,
вважає що такий обов"язок має нести
громадянин, зокрема ОСОБА_1

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши надані докази,
встановив наступне.

09.01.2014 року позивач звернувся до
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області з клопотанням про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 1,5 га на
території с. Якушинці Вінницького
району Вінницької області для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(пасовища). Зазначене клопотання
зареєстроване в ГУ Держземагенства у
Вінницькій області 13.01.2014 року за №
31-270/0/1-14 (а.с. 19).

Зазначене клопотання розглянуто
Головним управлінням Держземагенства
у Вінницькій області та листом від
21.02.2014 року за № 31-2-0.3-1522/2-14 повідомлено
позивача про відмову в наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, у
зв'язку з не зазначенням у клопотанні
інформації про використання свого
права на безоплатну приватизацію.
Також, вказаним листом позивачу було
запропоновано подати на розгляд до
Головне управління Держземагенства у
Вінницькій області клопотання з
зазначенням наявності/відсутності
використання права безоплатної
приватизації по даному цільовому
використанню.

Позивач, вважаючи зазначені дії
відповідача протиправними, звернувся
до суду з даним адміністративним
позовом за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог та наданих у справу доказів, суд
виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 14 Конституції України
передбачено, що право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
Закону.

Набуття і реалізація права власності
на землю громадянами регламентовано
главою 19 розділу 4 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України).

Відповідно до ст. 33 Земельного кодексу
України, громадяни України можуть мати
на праві власності та орендувати
земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

Пунктом "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України
визначено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності
для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2.0 гектара.

Частинами 6 та 7 ст. 118 Земельного
кодексу України передбачено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до «Методичних
рекомендацій щодо порядку реалізації
головними управліннями
Держземагентства в областях, містах
Києві та Севастополі повноважень з
передачі земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або
користування (на безконкурентних
засадах) для всіх потреб», затверджених
наказом Державного агентства
земельних ресурсів України від 28.02.2013 р.
№ 72 «Про деякі питання реалізації
повноважень з питань передачі земель
сільськогосподарського призначення
державної власності для всіх потреб»,
затверджений рекомендований механізм
порядку реалізації головними
управліннями Держземагентства в
областях, містах Києві та Севастополі
(далі - територіальні органи)
повноважень з передачі земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або користування (на
безконкурентних засадах) для всіх
потреб.

Пунктом 2.1 Методичних рекомендацій
передбачено, що при надходженні до
територіального органу клопотання
громадянина, зацікавленого в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення із земель державної
власності у межах норм безоплатної
приватизації, або клопотання особи,
зацікавленої в одержанні у
користування земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
земель державної власності,
відповідному територіальному органу
безпосередньо в момент звернення
рекомендується здійснити реєстрацію
такого клопотання у відповідності до
вимог Типової інструкції з діловодства
у центральних органах виконавчої
влади, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевих органах
виконавчої влади, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 року № 1242, а також
рекомендується вносити відомості про
реєстрацію клопотання (дату реєстрації
та вхідний номер) до програмного
забезпечення.

У разі, якщо земельна ділянка
передається у власність у межах норм
безоплатної приватизації, відповідним
Наказом встановлений обов'язок
територіального органу
Держземагенства (в даному випадку
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області) у строк, що не
перевищує двадцяти днів, перевірити:

- наявність викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інших
графічних матеріалів, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, та документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві, або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства) (частина
шоста статті 118 Земельного кодексу
України);

- відсутність передачі земельної
ділянки безоплатно у власність
відповідному громадянину по
зазначеному виду використання (частина
четверта статті 116 Земельного кодексу
України);

- чи відносяться землі, за рахунок
яких планується формування земельної
ділянки, до земель
сільськогосподарського призначення
державної власності (частина четверта
статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця
розташування земельної ділянки схемі
землеустрою і техніко-економічним
обґрунтуванням використання та
охорони земель
адміністративно-територіальної
одиниці, проектам землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затвердженим у встановленому
законом порядку (частина сьома статті
118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця
розташування земельної ділянки
містобудівній документації (у разі її
надання для містобудівних потреб)
(частина третя статті 24 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (3038-17) );

- чи не порушуватиме бажане місце
розташування земельної ділянки вимог
раціональної організації території
(шляхом створення черезсмужжя) та
компактності землекористування (у разі
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки) (частина
друга статті 29 Земельного кодексу
України).

Таким чином, провівши системний аналіз
вище перелічених правових норм, суд
зазначає, що обов'язок перевірити
відсутність передачі земельної
ділянки безоплатно у власність
відповідному громадянину по
зазначеному виду використання
покладений саме на Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
при розгляді клопотання, а не на
громадянина.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що відмова в наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 1,5 гектари
на території с. Якушинці Вінницького
району Вінницької області для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(пасовища ), яка викладена у листі
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області від 21.02.2014 року за
№ 31-2-0.3-1522/2-14 та мотивована тим, що в
клопотанні не зазначено інформації про
використання права позивача на
безоплатну приватизацію, є
неправомірною, а тому позовна вимога в
частині визнання дій відповідача
неправомірними є обґрунтованою, не
спростовується доводами відповідача
та підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання відповідача повторно
розглянути клопотання позивача від
09.01.2014 року про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства площею 1,5
гектари на території с. Якушинці
Вінницького району Вінницької області
то така підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України,
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Тому, з огляду на право суду при
задоволенні вимог адміністративного
позову прийняти рішення про
зобов'язання відповідача вчити певні
дії, а також на встановлені ознаки
протиправності відмови відповідача,
яка мала місце за наслідками розгляду
клопотання позивача від 09.01.2014 року про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою, суд вважає, що позивачем
обрано вірний спосіб захисту
порушеного права, який і підлягає
застосуванню при прийнятті рішення в
даній справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується частиною
1 статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно якої, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Суд
присуджує ОСОБА_1 документально
підтверджені судові витрати ( судовий
збір ) в сумі 73,08 грн. ( а.с. 2 ) з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати неправомірними дії Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області щодо відмови у
наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
1,5 гектари на території с. Якушинці
Вінницького району Вінницької області
для ведення особистого селянського
господарства із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(пасовища ) з підстав, викладених у
листі №31-2-0.3-1522/2-14 від 21.02.2014р.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від
09.01.2014 року ( зареєстровану в ГУ
Держземагенства у Вінницькій області
13.01.2014 року за № 31-270/0/1-14 ) про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 1,5 гектари
на території с. Якушинці Вінницького
району Вінницької області для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(пасовища ).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 ) судові витрати ( судовий
збір ) в сумі 73,08 грн. ( сімдесят три
гривні 08 коп. ).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила
Олександрівна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: