Справа № 495/4912/13-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/4912/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого -
одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Комунальне підприємство
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_2 про скасування
розпорядження органу приватизації,

В с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом
до відповідача, третіх осіб, про
скасування розпорядження органу
приватизації, вказуючи, що
розпорядженням органу приватизації -
виконавчим комітетом Сергіївської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області від
18.02.2003 року № 1003 було передано у
власність квартиру АДРЕСА_1. Як вказує
позивач, цим розпорядженням порушено
її права та інтереси, тому просить
скасувати вищевказане розпорядження.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги повністю
підтримав та просив суд задовольнити
позов мотивуючи це наступним.
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради
від 23.03.1998 № 25 «Об изменении лицевых
счетов» було дано дозвіл позивачу -
ОСОБА_1 на укладення особового рахунку
на квартиру АДРЕСА_1. До теперішнього
часу вона зареєстрована за вище
вказаною адресою, що підтверджується
копією паспорту. Однак, приймаючи до
уваги те, що позивач постійно проживає
у р.Молдова, вона пустила до квартири
піднаймача - ОСОБА_4. Весь час з моменту
його заселення та до травня 2012 року
позивач ОСОБА_1 постійно підтримувала
матеріально ОСОБА_4, який проживав у
спірній квартирі, та фактично охороняв
її. Факт передачі коштів на утримання
квартири та те, що позивач ОСОБА_1 разом
зі своїми дітьми періодично приїздила
до квартири можуть підтвердити свідки.
Разом з тим, позивачу не було відомо, що
ОСОБА_4 здійснив приватизацію
вищевказаної квартири, в якій вона
являюсь основним квартиронаймачем, а
про саму приватизацію позивачу стало
відомо тільки після смерті гр.. ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Далі, як вказує представник позивача,
сама приватизація булла здійснена з
порушенням Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», оскільки була здійснена на
сторонніх осіб, так як зміну особового
рахунку на гр. ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 не
погоджувала та з реєстрації за
вказаною адресою не знімалась. Тобто,
оскаржувана приватизація була
здійснена не на всіх членів сім'ї та без
згоди всіх повнолітніх членів сім'ї,
більш того, не на члена сім'ї.

Таким чином, як вказує представник
позивача, відповідач - виконавчий
комітет Сергіївської селищної ради
діяв всупереч Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», а отже таке розпорядження
повинно бути визнано протиправним та
скасовано. На підставі вищевикладеного
представник позивача просив суд
задовольнити позов, та скасувати
розпорядження виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області від 18.02.2003 року № 1003,
яким було передано у власність
квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив суд
відмовити у задоволенні позову з тих
підстав, що оскаржуване розпорядження
було прийнято у відповідності до
законодавства, та це розпорядження
жодним чином не порушує права та
інтереси позивача.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» у судовому засіданні
надавши суду та учасникам процесу для
огляду матеріали приватизаційної
справи на квартиру АДРЕСА_1, пояснила,
що приватизація цієї квартира була
здійснена у відповідності до діючого
законодавства, без жодних порушень,
жодний із документів по приватизації
не був оскаржений або визнаний
недійсним, позовні вимоги позивача
просила вирішити на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_2 та
адвокат в його інтересах у судовому
засіданні не підтримали позовні вимоги
та просили суд відмовити у задоволенні
позову, та пояснили, що оскаржуване
позивачем розпорядження жодним чином
не порушує права та інтереси позивача,
оскільки, згідно Закону України ««Про
приватизацію державного житлового
фонду», право на приватизацію мають
тільки громадяни України, а позивачка і
на момент приватизації і на теперішній
час є громадянином р. Молдова.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представника позивача, представника
відповідача, представників третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню по
наступних підставах.

У судовому засіданні встановлено, що
органом приватизації - виконавчим
комітетом Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області 18.02.2003 року за № 1003
було прийнято розпорядження, згідно
якого було розглянуто та задоволено
заяву наймача ОСОБА_4 про передачу йому
у приватну власність квартири АДРЕСА_1.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору -Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» у судовому засіданні
надала для огляду матеріали
приватизаційної справи на квартиру
АДРЕСА_1.

Матеріали цієї приватизаційної справи
містять : заяву ОСОБА_4 на ім'я
керівника органу приватизації з
проханням оформити передачу йому у
приватну власність квартири, яку він
займає; довідку про склад сім'ї наймача
ізольованої квартири, видану «КП
УКГсмт. Сергіївка», згідно якої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та прописаний
один у квартирі АДРЕСА_1; посвідчення
серії НОМЕР_1 від 27.12.1999 року ОСОБА_4 -
ветерана війни; довідку КП «УКГ смт.
Сергіївка» від 19.122002 року, згідно якої
адміністрація КП «УКГ Сергіївка» від
19.12.2002 року, згідно якої адміністрація
КП «УКГ смт. Сергіївка» дає дозвіл
ОСОБА_4 на оформлення документів на
приватизацію квартири АДРЕСА_1; довідку
№482 від 18.12.2002 року, видана КП «УКГ смт.
Сергіївка» про те, що ОСОБА_4 дійсно
направляється на оформлення
приватизаційних документів,
заборгованості по сплаті комунальних
послуг не має; довідку КП «УКГ смт.
Сергіївка» № 481 від 18.12.2002 року, згідно
якої ОСОБА_4 проживає у квартирі
АДРЕСА_1 - один; довідку № 111 від 20.02.2003
року, видану КП «Білгород-Дністровське
БТІ» про те, що ОСОБА_4 не є власником
нерухомості у м.
Білгород-Дністровському та смт.
Сергіївка; копію паспорту ОСОБА_4 серії
КМ № 015505; копію ідентифікаційного коду
ОСОБА_4; технічну документацію на
квартиру АДРЕСА_1; розпорядження органу
приватизації виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області 18.02.2003 року за № 1003,
згідно якого було розглянуто та
задоволено заяву наймача ОСОБА_4 про
передачу йому у приватну власність
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4; Свідоцтво про
право власності на житло від 18.02.2003
року, згідно якого ОСОБА_4 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Як пояснила у судовому засіданні
представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації», матеріали
приватизаційної справи містять усі
необхідні для прийняття розпорядження
документи, жоден із документів цієї
справи не був скасований або визнаний
не дійсним.

Як вказав представник позивача,
позивачка є прописаною у квартирі
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є
зареєстрованою у АДРЕСА_1 (а.с.17) та
копією паспорта позивача.

Однак, з наданої позивачем довідки не
вбачається, ким та коли була видана ця
довідка, а також не вбачається з якого
та по який період позивач є
зареєстрованою у АДРЕСА_1, тому ця
довідка не може бути прийнята судом до
уваги як належний доказ.

Що стосується посилань представника
позивача на штамп прописки, який є у
паспорті позивача, то позивачем не було
надано суду оригінал паспорту, а
матеріали справи містять лише копію
першої сторінки паспорту позивача, що
також не може бути належним доказом по
справі.

Згідно статті 1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року,
приватизація державного житлового
фонду - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і

більше наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Згідно статті 4 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року, житлові
чеки - це приватизаційні папери, які
одержуються всіма громадянами України
і використовуються при приватизації
державного житлового фонду. Вони
можуть також використовуватись для
приватизації частки майна державних
підприємств, земельного фонду.

Згідно ч. 4 статті 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року, право
на приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

Тобто, згідно Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року, право на
приватизацію мають виключно громадяни
України.

Згідно наданої позивачем посвідки на
постійне місце проживання серії НОМЕР_2
від 31.03.2013 року, позивач - ОСОБА_1 є
громадянкою Молдови, тобто права на
приватизацію житла в Україні не має.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Однак, доказів на підтвердження того,
що оскаржуваним позивачем
розпорядженням органу приватизації -
виконавчого комітету Сергіївської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області 18.02.2003
року за № 1003, згідно якого було
розглянуто та задоволено заяву наймача
ОСОБА_4 про передачу йому у приватну
власність квартири АДРЕСА_1 порушено її
права та інтереси, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст. 171 КАС України надає право
оскаржити нормативно-правовий акт
особам, щодо яких його застосовано, а
також особам, які є суб'єктом
правовідносин, у яких буде застосовано
цей акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обстави ни, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказу
вання правомірності свого рішення, дії
чи бездіяльності покладається на
відповіда ча, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 18 КАС
України місцевим загальним судам як
адмініс тративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи поса дова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого са
моврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Відповідно до положень ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги, зокрема, про скасування
або визнання нечинним рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень.

На підставі викладеного і керуючись
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» № 2482-ХІІ
від 19.06.1992 року, ст. 2, 18, ч.1, ч.2 ст. 71, 158-161
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Комунальне підприємство
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_2 про скасування
розпорядження органу приватизації -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Одеської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: