Справа № 809/38/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
1793/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши письмовому провадженні в
місті Львові апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» на ухвалу судді
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року про залишення позовної заяви без
руху в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» до Управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» звернулося до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою судді Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 08
січня 2014 року позовну заяву залишено
без руху та надано Позивачу строк для
усунення недоліків. Судове рішення
мотивоване тим, що Позивач, заявляючи
вимоги майнового характеру, не
повністю сплатив судовий збір.

Ухвалу суду першої інстанції від 08.01.2014
року оскаржив Позивач, який в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції неправомірно
залишив позовну заяву без руху, так як
заявлений позов не містить вимог
майнового характеру.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Згідно із частиною 3 статті 106 КАС
України, до позовної заяви додається
також документ про сплату судового
збору, крім випадків, коли його не
належить сплачувати.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду.

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 41 Бюджетного кодексу України
соціальні стандарти та соціальні
гарантії, у тому числі прожитковий
мінімум, рівень його забезпечення,
мінімальна заробітна плата, надання
пільг, компенсацій і гарантій
населенню, у поточному бюджетному
періоді застосовуються у розмірах та
на умовах, що діяли у грудні
попереднього бюджетного періоду.

На час винесення оскаржуваної ухвали
розмір мінімальної заробітної плати
становив 1218 грн.

У відповідності до частини 3 статті 4
Закону України «Про судовий збір» під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Суд першої інстанції в ухвалі від 08.01.2014
року вірно зазначив, що окремі рішення,
прийняті суб'єктом владних
повноважень, можуть породжувати
підстави для зміни майнового стану
фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відтак оскарження такого
рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

При цьому окружний суд підставно
послався на рішення Європейського суду
з прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України», з якого
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, вимога про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень,
яке впливає на склад майна позивача, у
тому числі шляхом безпідставного
стягнення податків, зборів, штрафних
санкцій, а також вимога про його
скасування є майновою.

Таким чином, в адміністративних
позовах вимогами майнового характеру є
вимоги щодо протиправності рішень про
визначення грошових зобов'язань
платників податків, про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Вимоги позивача, зокрема про
виключення ОСОБА_1 з розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
листопада 2013 року, безпосереднім
наслідком якого є зміна майнового
стану позивача є майновими.

Тому висновок суду попередньої
інстанції про те, що дві позовні вимоги,
викладені в даному адміністративному
позові, взаємопов'язані та за своїм
змістом є вимогами майнового
характеру, узгоджується з приписами
чинного законодавства та практики
Європейського суду з прав людини.

Сплачений позивачем, згідно із
платіжним дорученням № 319 від 30.12.2013
року, судовий збір в сумі 68,82 грн. не
відповідає розміру судового збору,
визначеного частинами 2 та 3 статті 4
Закону України «Про судовий збір», за
подання до суду адміністративного
позову майнового характеру.

Отже, 10 відсотків від ставки, що
становить 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати складає 182,70 грн., а
тому сума судового збору, яку слід
сплатити позивачу становить 113,88 грн. =
(182,70 грн - 68,82 грн.).

З огляду на вищенаведене, позивачем не
виконані вимоги частини 3 статті 106 КАС
України, а саме: не додано документу про
сплату судового збору у встановленому
законодавством розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Із урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвала суду першої інстанції винесена
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права при повному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, а тому підстав для її
скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» від 08 січня 2014 року про
залишення позовної заяви без руху - без
змін .

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська