Справа № 808/1384/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року 10:50Справа №
808/1384/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового
боргу,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

24 лютого 2014 року Мелітопольська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач)
звернулась до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якій
просить суд стягнути з відповідача
податкову заборгованість з єдиного
податку в розмірі 2455,47 грн.

Ухвалою суду від 27 лютого 2014 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 25 березня 2014 року.

В зв'язку з перебуванням судді Бойченко
Ю.П. на лікарняному, розгляд справи
перенесено на 17 квітня 2014 року, про що
сторони повідомлені належним чином.

17 квітня 2014 року від представника
позивача надійшло клопотання (вх.№15404)
про розгляд справи за відсутності
представника Мелітопольської ОДПІ,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача, у судове
засідання не з'явився, письмові
заперечення на позов не направив, про
причини неявки суду не повідомив. Про
дату, час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином. Повістка
про виклик до суду та ухвала про
відкриття провадження направлялися
відповідачу за адресою, внесеною
відповідачем до Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб -
підприємців. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС
України така адреса вважається
достовірною, а повістка, направлена за
нею, врученою юридичній особі (фізичній
особі - підприємцю).

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглядати справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи клопотання представника
позивача, а також положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглядати
справу в порядку письмового
провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу..

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, податковий (ідентифікаційний)
номер НОМЕР_1, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 18.10.2012 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач перебуває на податковому
обліку у Мелітопольській ОДПІ.

Статтею 67 Конституції України та
підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ
передбачений обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до п.291.3 ст. 291 Податкового
кодексу України, юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Підпунктами 1 та 2 п.291.4 ст.291 Податкового
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб.

Згідно з п.п.298.1.1 п.298.1 ст.298 Податкового
кодексу України, для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до вимог п.п.298.1.4 п.298.1 ст.298
Податкового кодексу України, суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Пунктом 293.1 ст.293 Податкового кодексу
України встановлено, що ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.
(пункт 293.2 ст.293 Податкового кодексу
України).

Згідно з заявою про застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності від 23.10.2012, ФОП
ОСОБА_1 з 01 листопада 2012 року здійснював
діяльність за спрощеною системою
оподаткування (2 група платників
єдиного податку). Вид діяльності: 10.89
вироби інших харчових продуктів.

Згідно розрахунку заборгованості
наданого позивачем та облікової картки
платника податків, відповідач має
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб у сумі 2455,47 грн.

Заборгованість відповідача виникла в
зв'язку з несплатою самостійно
узгоджених зобов'язань, виходячи з
наступного розрахунку.

Станом на 20.06.2013 за відповідачем
рахувалася переплата в розмірі 182,63 грн.

Існуюча заборгованість нарахована
податковим органом по заяві про
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
23.10.2012, по таким термінам сплати:

- по терміну сплати 20.06.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет 229,40
грн., у зв'язку з наявною переплатою в
сумі 182,63 грн., сума заборгованості
становить 46,77 грн.;

- по терміну сплати 20.07.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

- по терміну сплати 20.08.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

- по терміну сплати 20.09.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

- по терміну сплати 20.10.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

- по терміну сплати 20.11.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

- по терміну сплати 20.12.2013 р.
задекларовано до сплати у бюджет та не
сплачено 229,40грн.;

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Крім того, Мелітопольською ОДПІ
здійснена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача. За
результатами перевірки складено акт
від 25 листопада 2013 року
№1280/08-32-17-02/НОМЕР_1, на підставі якого
винесено податкове
повідомлення-рішення №321211872 від 11.12.2013
на суму 1032,30 грн.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового повідомлення -
рішення, крім випадків, коли протягом
такого строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Сума зобов'язання оскаржена не була та
набула статусу податкового боргу.

Згідно з п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням наведеним у пп. 14.1.175 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України,
податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України, встановлено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

З метою погашення заборгованості та на
виконання вимог ст.59 Податкового
кодексу України відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
направлена податкова вимога від
22.08.2013р. №152/11 та прийнято рішення про
опис майна в податкову заставу від
09.09.2013.

Згідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Згідно п.п.20.1.28 п.20.1. ст.20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Аналіз зазначених вище вимог
законодавства, наявні матеріали справи
свідчать про те, що відповідачем в
порушення вимог законодавства не
сплачено суму податкового боргу в
розмірі 2455,47 грн., а отже позовні вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За правилами частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163, 167
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Мелітопольської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Запорізькій області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (податковий (ідентифікаційний)
номер НОМЕР_1) податковий борг з єдиного
податку в сумі 2455,47 грн. (дві тисячі
чотириста п'ятдесят п'ять гривен сорок
сім копійок), які перерахувати на
розрахунковий рахунок № 0013,
одержувач платежу - місцевий бюджет
м.Мелітополя ГУДКСУ в Запорізькій
області, код 37968956, МФО 813015, код платежу
18050400.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко