Справа № 504/399/14-а
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/399/14-а
П О С Т А Н О В А

08.05.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський
районний суд Одеської області у
складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М.,-

розглянувши в порядку скороченого
провадження, у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівському, адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області, Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Управління Пенсійного
фонду в Приморському районі м. Одеси,
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області перерахувати
пенсію працівнику прокуратури,
виходячи з раніше встановленого
розміру - 90% від заробітної плати на
відповідній посаді з 01 липня 2012 року з
урахуванням індексації та інфляції,
стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із адміністративним
позовом до відповідача, яким просив суд
визнати протиправним та скасувати
розпорядження Управління Пенсійного
фонду в Приморському районі м. Одеси №
820388 від 16 серпня 2012 року про
перерахування пенсії; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області перерахувати пенсію
працівнику прокуратури, виходячи з
раніше встановленого розміру - 90% від
заробітної плати на відповідній посаді
з 01 липня 2012 року з урахуванням
індексації та інфляції; стягнути
судові витрати.

Справа в силу положення ст. 183-2 КАС
України розглядається в скороченому
порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні правовідносини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах
Управлінні Пенсійного фонду України,
як одержувач пенсії, призначеної на
підставі ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року,
в розмірі 90% середнього заробітку.

Його страховий стаж (на час призначення
пенсії) складає 23 рік 9 місяців 11 днів, в
тому числі стаж прокурор/слідчий - 15
років 4 місяця 3 дні, військова служба - 2
роки 18 днів, загальний стаж після 2004
року - 3 роки 11 місяців, що надає право
на даний вид пенсії.

У відповідності до цієї норми Закону, у
зв'язку із збільшенням посадових
окладів працівників прокуратури, УПФ
України в Приморському районі м. Одеси
неодноразово проводився перерахунок
його пенсії у розмірі 90 відсотків
чинного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2012 року №505 збільшено
посадові оклади працівників
прокуратури, що було підставою для
перерахунку уже призначеної пенсії.

У 2012 році ОСОБА_1 подав відповідну заяву
до УПФ України в Приморському районі
м.Одеси з необхідними документами, в
тому числі з довідкою від 16.07.2012 року №
364 прокуратури Одеської області про те,
що його заробітна плата з 14 червня 2012
року всього складає 7731,83 грн.

В теперішній час ОСОБА_1 працює на
посаді прокурора прокуратури
Комінтернівського району Одеської
області, і в теперішній час його
пенсійна справа перебуває в УПФ
України в Комінтернівському районі
Одеської області.

У грудні 2013 року позивач отримав
відповідь УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області, у якій зазначено, що
відповідно до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» знижено відсоток обчислення
пенсії в порядку і на умовах,
передбачених Законом України «Про
прокуратуру» в розмірі 80% відповідних
сум заробітної плати. Також було
направлено на адресу позивача копію
Розпорядження УПФ України в
Приморському районі м. Одеси №820388 від
16.08.2012 року щодо обмеження в
перерахунку пенсії в розмірі 80%
(перерахунок здійснений станом на
01.07.2012 року).

Позивач звернувся до УПФ України в
Комінтернівському районі Одеської
області із заявою про перерахунок
пенсії виходячи з раніше
встановленого розміру - 90% від
заробітної плати на відповідній посаді
з 01 липня 2012 року, і отримав відповідь
від 03.12.2013 року № 47/Д-11 про неможливість
перерахунку призначеної йому пенсії
відповідно до встановленого раніше
розміру.

Не погоджуючись з такими діями
відповідачів позивач звернувся до
адміністративного суду із позовом.

Встановивши дійсні правовідносини,
оцінивши зібрані по справі доказина
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про можливість часткового
задоволення позову виходячи з
наступного:

За результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. 50-1 Закону «Про
прокуратуру» №1789-ХІІ, Верховний Суд
України ухвалив Постанову від 17 грудня
2013 року (№21-445а13), в мотивувальній
частині якої зазначив наступне:

«Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону
№1789-ХІІ в редакції, що діяла на час
призначення пенсії ОСОБА_1, прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом №3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права: «Прокурори і слідчі мають право
на пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років. (...)
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону №1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
№3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали (змінилася лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону №1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України
вважає, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:

…внесені Законом №3668-VІ зміни до
статті 50-1 Закону №1789-ХІІщодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії є різними за змістом і
механізмом їх проведення. Нормами, які
визначають механізм проведення
перерахунку пенсії за вислугу років
прокурорам, є частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№3668-VІ не зазнали.

Вирішуючи питання про застосування
цього Закону в часі, суд виходить із
того, що згідно зі ст. 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 10 грудня
2013 року у справі №21-348а13».

Cуд звертає увагу, що відповідно до ч.1
ст. 244-2 КАС України, Рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на викладені обставини, cуд
відхиляє доводи заперечень
відповідача як необґрунтовані та
вважає доводи позову в частині
визнання протиправним та скасування
розпорядження Управління Пенсійного
фонду в Приморському районі м. Одеси №
820388 від 16 серпня 2012 року про
перерахування пенсії повністю
обгрунтованими, заснованими на законі,
і приходить до висновку про
необхідність задоволення цих позовних
вимог.

З вищенаведених правових підстав
підлягають задоволенню і позовні
вимоги в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області перерахувати пенсію
працівнику прокуратури, виходячи з
раніше встановленого розміру - 90% від
заробітної плати на відповідній посаді
з 01 липня 2012 року, оскільки саме з цієї
дати позивачу перераховано розмір
належної йому пенсії у розмірі
нижчому, ніж передбачено законом.

Разом із тим, суд не погоджується з
доводами позову про необхідність
здійснення перерахунку з урахуванням
інфляції, за наступних підстав:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ (далі -
Закон №2050) компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
(далі - компенсація) провадиться у
разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати доходів,
нарахованих громадянам за період
починаючи з дня набрання чинності цим
Законом.

Згідно з положенням ст.3 Закону №2050
сума компенсації обчислюється шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів)
на індекс інфляції в період
невиплати доходу (інфляція місяця, за
який виплачується доход, до уваги не
береться).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, за зазначений
період нарахування та виплата позивачу
пенсії відповідачами, у відповідні
періоди, здійснювалася вчасно та в
повному обсязі нарахувань.

Таким чином, підстав для застосування
інфляції при перерахунку позивачу
пенсії не має.

Що стосується вимог про застосування
індексації при перерахунку пенсії, суд
виходить з наступного:

Індексація грошових доходів населення
здійснюється відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» № 1282 та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» та п. 2 Порядку № 1078
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; стипендії;
оплата праці (грошове забезпечення);
суми виплат, що здійснюються
відповідно до законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми,
що виплачуються особам, які мають право
на відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника.

Таким чином пенсія позивачу має бути
перерахована з урахуванням індексації
відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» № 1282 та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від
17.07.2003р. № 1078, в зв'язку із чим в цій
частині вимоги підлягають задоволнню.

Вирішуючи питання позовних вимог щодо
розподілу судових витрат суддя
виходить з того, що у відповідності до
п. 1 ст. 94 КАС України в тому разі, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Разом із
тим, якщо адміністративний позов
задоволений частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому у відповідності задоволеним
вимогам.

Оскільки позивач не заявляв вимог про
стягнення судових витрат з Державного
бюджету України, а просив стягнути
витрати з відповідачів, не уточнював
заявлених позовних вимог, суд, з
урахуванням положення ст. 94 КАС
України, приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог позивача в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст. 22
Конституції України, Рішеннями
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002
року №5-рп/2002, ст. 50-1 Закону «Про
прокуратуру» №1789-ХІІ, ст.2 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати» від
19.10.2000 р. №2050-ІІІ, ст. 2 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення», Порядком проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078,
ст.ст. 56, 58, 86, 94, 98, 159,162,163,ч. 1 ст. 244-2, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Управління Пенсійного
фонду в Приморському районі м. Одеси №
820388 від 16 серпня 2012 року про
перерахування пенсії ОСОБА_1, що
призвело до обмеження в перерахунку
пенсії в розмірі 80 (вісімдесят) %
(перерахунок здійснений станом на
01.07.2012 року).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області перерахувати
ОСОБА_1 пенсію як працівнику органів
прокуратури, виходячи з раніше
встановленого розміру - 90 (дев'яносто) %
від заробітної плати на відповідній
посаді з 01 липня 2012 року з урахуванням
індексації відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення».

В задоволенні решти позову- відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з часу отримання копії
постанови через Комінтернівський
районний суд Одеської області.

Суддя
Барвенко
В.К.