Справа № 2-6668/10
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-6668/10
інстанції: Верещак А. М.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2010 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області про визнання дій
відповідача в частині недоплати
щорічної разової допомоги інвалідам
війни до 5 травня в 2009 році
протиправними та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату недоплаченої допомоги
інвалідам війни до 5 травня в 2009 році.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2010 року позовні вимоги
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є інвалідом ІІ групи та має
право на пільги, встановлені
законодавством України, зокрема, для
інвалідів війни.

Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» визначає правовий статус
інвалідів війни, забезпечує створення
належних умов для їх
життєзабезпечення, сприяє формуванню в
суспільстві шанобливого ставлення до
них. До того ж ст. 13 наведеного Закону
закріплено пільги інвалідам війни.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» доповнено ч. 4
такого змісту: «Щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах: інвалідам
I групи - десять мінімальних пенсій за
віком; II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком; III групи - сім
мінімальних пенсій за віком».

У зв'язку із прийняттям Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», ч. 4 слід
вважати 5.

Підпунктом «б» п.п. 2 п. 20 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
текст ч. 5 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» змінено та
викладено в новій редакції: «Щорічно до
5 травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України».

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 зміни,
внесені п.п.п. «б» п.п. 2 п. 20 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) та відповідно до п. 5
резолютивної частини Рішення
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

За матеріалами справи вбачається, що в
2009 році позивачеві виплачена щорічна
разова грошева допомога до 5 травня в
розмірі 430 грн. згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 18.03.2009
року № 211 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачуються в 2009 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нациських переслідувань».

Оскільки Кабінет Міністрів України не
уповноважений встановлювати розмір
мінімальної пенсії за віком та,
виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, колегія суддів
приходить до висновку, що здійснивши в
квітні 2009 року виплату позивачу
щорічної грошової допомоги до 05 травня
в розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 18
березня 2009 року № 211 «Про розміри
грошової допомоги, що виплачується в 2009
році», відповідач порушив принципи
законності, відповідно до яких органи
державної влади зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що у даному випадку
застосуванню підлягає саме Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
зазначена вище постанова Кабінету
Міністрів України.

З наведеного вбачається, що позивач має
право на отримання щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня у 2011році
як інвалід ІІ групи у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, визнавши, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області без задоволення, а
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 червня 2010 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.