Справа № 815/2282/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2282/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 03.04.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(надалі по тексту - позивач) звернувся
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (надалі
по тексту відповідач або ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області), в якому
просить: визнати протиправними дії
відповідача щодо висновків викладених
в акті перевірки № 664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від
21.03.2014 року про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
рік; визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 03.04.2014 року, згідно якого
визначено суму податкового
зобов'язання в сумі 10284,67 грн. та
застосовані штрафні санкції з цього
податку в сумі 2571,17 грн., а всього
донараховано податкове зобов'язання в
сумі 12 855,84 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що посадовою особою відповідача
було проведено планову документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
рік, за результатами якої складно акт
перевірки від 21.03.2014 року №
664/15-54-17-03/НОМЕР_1 на підставі якого
винесено податкове повідомлення -
рішення № від 03.04.2014 року, згідно
якого визначено суму податкового
зобов'язання в сумі 10284,67 грн. та
застосовані штрафні санкції з цього
податку в сумі 2571,17 грн., а всього
донараховано податкове зобов'язання в
сумі 12 855,84 грн. Позивач вважає висновки
акту перевірки від 21.03.2014 року та
прийняте на його підставі податкове
повідомлення - рішення безпідставними,
упередженими та такими, що ґрунтуються
на припущеннях, які не підтверджені
необхідними доказами, такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства України. Так позивач,
зокрема, зазначає, що згідно акту
перевірки та прийнятого податкового
повідомлення-рішення слідує, що ФОП
ОСОБА_1 ухилився від сплати податків і
приховав суму у розмірі 205 693,55 грн., яка
підлягає оподаткуванню, у зв'язку з чим
відповідач донарахував податок з
начебто не задекларованої суми доходу
та застосував штрафні санкції. Разом з
тим, як вказує позивач, вказаний
висновок не відповідає дійсності,
оскільки останній у своїй книзі обліку
доходів (форма № 10) відобразив усі
отримані ним доходи, задекларував їх та
сплатив податок у розмірі 5 %.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позові.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог у судовому
засіданні заперечував в повному
обсязі, посилаючись на те, що в ході
перевірки з боку позивача були
встановлені порушення, які знайшли
відображення в акті перевірки, що
підтверджується фактичними
обставинами, а тому оскаржуване
рішення є законним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, а
також дослідивши обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення, перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні факти та
обставини.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Судом встановлено, що у період з 28.02.2014
року по 16.03.2014 року на підставі ст. 77, ст.
82 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-УІ та на підставі
наказу ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
від 29.01.2014 року № 35 та відповідно до
плану-графіка проведення
документальних перевірок суб'єктів
господарювання, посадовою особою
відповідача проведено планову
документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами проведеної перевірки
був складений акт № 664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від
21.03.2014 року «Про результати
документальної планової перевірки
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання
законодавства щодо укладання
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного соціального на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року (а.с.
13-24).

Документальною плановою виїзною
перевіркою, зокрема, встановлено
порушення позивачем п. 292.1 ст. 292, п.п.
296.1.1, п.п. 296.5.3 ст. 296 ПК України, у зв'язку
з чим донарахуванню підлягає єдиний
податок в сумі - 10284,67 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області було
прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 03.04.2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з єдиного податку з
фізичних осіб (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) у розмірі 12855,84
грн., у тому числі: за основним платежем
- 10284,67 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 2571,17 грн. (а.с. 25).

Не погодившись з висновками акту
перевірки та прийнятим податковим
повідомленням-рішенням, позивач
оскаржив їх в судовому порядку,
вимагаючи визнання їх протиправними та
скасування рішення.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності,
надаючи правову оцінку оскаржуваним
рішенням суб`єкта владних повноважень,
суд виходив з приписів ч. 3 ст.2 КАС
України та дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в
частині до визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 03.04.2014
року, з наступних підстав.

Так, згідно висновків, викладених у
акті № 664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 21.03.2014 року,
перевіркою правильності визначення
валового доходу (обсягу виручки),
відображеного у книзі обліку доходів
та витрат, встановлено заниження ФОП
ОСОБА_1 валового доходу за 2013 рік на
загальну суму 205693,55 грн., у зв'язку з не
включенням коштів отриманих в
безготівковій формі у книгу обліку
доходів та витрат (ф. №10), а саме: 29.07.2013р.
- 8320 грн., 30.07.2013р.- 3382,60 грн., 01.08.2013р. - 3613,76
грн., 05.08.2013р. - 1049 грн., 07.08.2013р. - 7662,18 грн.,
09.08.2013р. - 11656,41 грн., 12.08.2013р. - 3794,38 грн.,
13.08.2013р. - 3188 грн., 22.08.2013р. - 880 грн., 28.08.2013р.
- 15620 грн., 03.09.2013р. - 887 грн., 04.09.2013р. - 3375
грн., 11.09.2013р. - 825 грн.,12.09.2013р. - 660 грн.,
13.09.2013р. - 108,13 грн., 16.09.2013р. - 3421 грн.,
17.09.2013р. - 8454,50 грн., 18.09.2013р. - 3140,50 грн.,
20.09.2013р. - 2196 грн., 23.09.2013р. - 1572,80 грн.,
25.09.2013р. - 1308 грн., 26.09.2013р. - 2201,92 грн.,
01.10.2013р. - 2740 грн., 02.10.2013р. - 1769,40 грн.,
03.10.2013р. -825,72 грн., 04.10.2013р. - 7560 грн.,
07.10.2014р. - 765 грн., 09.10.2013р. - 2350,43 грн.,
10.10.2013р. - 2713,08 грн., 14.10.2013р., - 9651,88 грн.,
15.10.2013р. - 2017,78 грн., 21.10.2013р. -9766,51 грн.,
23.10.2013р. - 11450 грн., 24.10.2013р. - 4304,26 грн.,
29.10.2013р. - 1454, 84 грн., 30.10.2013р. - 1620 грн.,
04.11.2013р. - 540 грн., 05.11.2013р. - 3907,50 грн.,
06.11.2013р. - 3671,01 грн., 07.11.2013 р. - 1487,50 грн.,
08.11.2013 р. - 816,38 грн., 12.11.2013р. - 4298,35 грн.,
13.11.2013р. - 3005,64 грн., 14.11.2013р. - 589,8 грн.,
18.11.2013р. - 4791,14 грн., 19.11.2013р. -500 грн.,
20.11.2013р. - 1061,64 грн., 25.11.2013р. - 491,5 грн.,
28.11.2013р.- 4136,15 грн.,02.12.2013р.-2916 грн., 03.12.2013р.
- 4728,27 грн., 04.12.2013р. - 530,82 грн., 05.12.2013р. - 984
грн., 06.12.2013р. - 2737,85 грн., 09.12.2013р., 11.12.2013р. -
4860 грн., 12.12.2013р. - 1415,52 грн., 16.12.2013р. - 480
грн., 19.12.2013р. - 2700,65 грн., 20.12.2013р. - 540 грн.,
23.12.2013р. - 2211,75 грн., 27.12.2013р. - 803грн.

Також відповідач у акті зазначає, що
згідно п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст.296 ПК України «…
платники єдиного податку першої і
другої груп та платники єдиного
податку третьої та п'ятої груп, які не є
платниками податку на додану вартість,
ведуть книгу обліку доходів шляхом
щоденного, за підсумками робочого дня,
відображення отриманих коштів».
Отримані на розрахунковий рахунок
кошти у розмірі 205 693,55 грн. за 3-4
квартали 2013 року не включені до книги
обліку доходів та витрат та відповідно
не включено до отриманого валового
доходу у 2013 р. в порушення п. 292.1 ст. 292 ПК
України.

На підставі вищевикладеного,
відповідач у акті перевірки приходить
до висновку, що ФОП ОСОБА_1 підлягає
донарахуванню податкове зобов'язання з
єдиного податку фізичних осіб у сумі
10284,67 грн.

Суд з даними висновками відповідача не
погоджується, з огляду на наступне.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

За змістом ст. 38 Податкового кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
законодавством строк. Сплата податку
та збору здійснюється платником
безпосередньо, а у випадках,
передбачених податковим
законодавством, - податковим агентом,
або представником платника податку,
або банку на підставі податкової
поруки.

Як встановлено судом, за період з 01.01.2012
року по 31.12.2013 року позивач, обравши
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності здійснював свою
діяльність із застосуванням ставки
єдиного податку, встановленої для
сплати єдиного податку платниками
єдиного податку третьої групи та
сплачував до бюджету єдиний податок
згідно абз. 1 п.п. 293.3.1 п. 293.3 ст. 293 ПК
України - 5 % доходу у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку.

Статтею 291 Податкового кодексу України
визначено, що правові засади
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку
встановлюються главою 1 розділу ХІV
Податкового кодексу України. Спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Згідно п.291.4 ст.291 Податкового кодексу
України, суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на шість груп платників
єдиного податку.

Зокрема, до першої групи платників
єдиного податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

До другої групи платників єдиного
податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: - не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; - обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

До третьої групи платників єдиного
податку відносяться - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, одночасно не
перевищує 20 осіб; обсяг доходу не
перевищує 3000000 гривень.

Обсяг доходу платника єдиного податку
визначається відповідно до ст.292
Податкового кодексу України, якою
встановлено, що доходом платника
єдиного податку є для фізичної
особи-підприємця - дохід, отриманий
протягом податкового (звітного)
періоду в грошовій формі (готівковій
та/або безготівковій); матеріальній або
нематеріальній формі, визначеній
пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до
доходу не включаються отримані такою
фізичною особою пасивні доходи у
вигляді процентів, дивідендів, роялті,
страхові виплати і відшкодування, а
також доходи, отримані від продажу
рухомого та нерухомого майна, яке
належить на праві власності фізичній
особі та використовується в її
господарській діяльності.

Згідно з п.292.3 ст.292 Податкового кодексу
України, до суми доходу платника
єдиного податку включається вартість
безоплатно отриманих протягом
звітного періоду товарів (робіт,
послуг). Безоплатно отриманими
вважаються товари (роботи, послуги),
надані платнику єдиного податку згідно
з письмовими договорами дарування та
іншими письмовими договорами,
укладеними згідно із законодавством,
за якими не передбачено грошової або
іншої компенсації вартості таких
товарів (робіт, послуг) чи їх
повернення, а також товари, передані
платнику єдиного податку на
відповідальне зберігання і
використані таким платником єдиного
податку.

Згідно з п. 292.6 ст. 296 ПК України, датою
отримання доходу платника єдиного
податку є дата надходження коштів
платнику єдиного податку у грошовій
(готівковій або безготівковій) формі,
дата підписання платником єдиного
податку акта приймання-передачі
безоплатно отриманих товарів (робіт,
послуг). Для платника єдиного податку
третьої та п'ятої групи, який є
платником податку на додану вартість,
та платника єдиного податку четвертої
та шостої груп датою отримання доходу є
дата списання кредиторської
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності.

Для платника єдиного податку четвертої
та шостої груп датою отримання доходу
також є дата відвантаження товарів
(виконання робіт, надання послуг), за
які отримана попередня оплата (аванс) у
період сплати інших податків і зборів,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.296.1 ст.296 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку, які обрали I, II та III групу,
ведуть облік у порядку, визначеному
підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 статті 296 Кодексу
шляхом щоденного відображення
отриманих доходів за підсумками
робочого дня у книзі обліку доходів.
Форма книги обліку доходів (для
платників податку першої і другої груп
та платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками ПДВ) та форми
книги обліку доходів та витрат
платників єдиного податку третьої
групи, які є платниками ПДВ, а також
порядок їх ведення затверджені
наказом Міністерства фінансів України
від 15.12.2011 року № 1637 "Про затвердження
форм книги обліку доходів і книги
обліку доходів і витрат та порядок їх
ведення" (далі - Порядок № 1637), який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України від 27.12.2011 року за № 1534/20272.

Згідно п.4 Порядку № 1637, у книзі
відображається фактично отримана сума
доходу від провадження діяльності із
сумарним підсумком за місяць, квартал,
рік. У разі необхідності реєстрації
нової Книги протягом податкового
(звітного) періоду записи в ній
продовжуються наростаючим підсумком, а
попередня Книга залишається у платника
податку.

Пунктом 5 Порядку № 1637 визначено, що
записи у Книзі виконуються за
підсумками робочого дня, протягом
якого отримано дохід, зокрема кошти, що
надійшли на поточний рахунок платника
податку та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги).
Пунктом 6 визначено у якому порядку
заповнюються відомості у графи Книги.

Як встановлено судом вище, відповідач в
обґрунтування правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення посилається, на
те, що ФОП ОСОБА_1 було занижено валовий
дохід за 2013 рік на загальну суму 205693,55
грн., у зв'язку з не включенням вказаних
коштів отриманих в безготівковій формі
у книгу обліку доходів та витрат (ф. №10).

Разом з тим, як пояснив представник
позивача у судовому засіданні, ФОП
ОСОБА_1 отримує доходи як у готівковій,
так і у безготівковій формі.
Безготівкові кошти перераховуються
контрагентами позивача на його
особистий рахунок, останній дізнається
про надходження коштів на його рахунок
після звернення до установи банку з
проханням отримати виписку з його
рахунку. Саме після отримання виписки з
рахунку, позивач дізнається про те, яка
сума коштів зайшла на його рахунок і
може внести її в Книгу обліку доходів, і
відповідно задекларувати та сплатити
податок з отриманого доходу. Як вказує
представник позивача, ФОП ОСОБА_1 не
приховував свій дохід, а вказував усі
отримані кошти у своїй Книзі обліку
доходів, задекларувавши в кінці
кварталу отриманий прибуток, сплатив з
нього податок. Розбіжності у цифрах,
пояснюються тим, що деякі суми біли
вписані позивачем у Книгу обліку
доходів не у день їх надходження на
його рахунок, а кількома днями пізніше,
після того як йому стало відомо про їх
надходження.

При цьому з матеріалів справи, судом
встановлено, що дійсно ФОП ОСОБА_1 у
своїй Книзі обліку доходів за ф. № 10
відобразив усі кошти, які надійшли на
його рахунок протягом 2013 року, у тому
числі і кошти в загальній сумі 205693,55
грн., задекларував їх та сплатив
податок у розмірі 5 %, що
підтверджується копіями аркушів з
Книги обліку доходів ФОП ОСОБА_1,
копіями податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця за 3 квартали 2013 року
та за 2013 рік, платіжними дорученнями та
банківськими виписками (а.с. 29-60, 73-80).

Достовірності даних відображених
позивачем у Книзі обліку доходів і
витрат у 2013 році, деклараціях платника
єдиного податку за 3 квартали 2013 року та
за 2013 рік представником відповідача не
спростовано та під сумнів не
поставлено.

Таким чином, суд вважає, що кошти у
загальній сумі 205693,55 грн., які протягом
2013 року надходили у безготівковій
формі на рахунок позивача були внесені
до податкового та бухгалтерського
обліку останнього, оскільки
відображення вказаних коштів у Книзі
обліку доходів і витрат у 2013 році,
деклараціях платника єдиного податку
за 3 квартали 2013 року та за 2013 рік робить
неможливим ухилення позивача від
сплати податків. Крім того, як
встановлено судом, з вказаних доходів
позивачем був сплачений податок.

Відображення вказаних сум коштів у
Книзі обліку доходів не безпосередньо
в день їх надходження на розрахунковий
рахунок позивача, а кількома днями
пізніше, означає виключно порушення
позивачем порядку ведення Книги обліку
доходів, а не його ухилення від
оподаткування зазначеної суми.

Таким чином, висновок ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
заниження позивачем валового доходу за
2013 рік на загальну суму 205693,55 грн., у
зв'язку з не включенням вказаних коштів
отриманих в безготівковій формі у
Книгу обліку доходів та витрат (ф. №10),
спростовується матеріалами справи.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку про те, що ФОП ОСОБА_1 у межах
встановлених строків виконував свій
обов'язок щодо декларування та сплати
(перерахування) сум єдиного податку з
фізичних осіб, у зв'язку з чим у
контролюючого органу були відсутні
підстави для донарахування позивачу
грошового зобов'язання з єдиного
податку та застосування до нього
штрафних санкцій, передбачених п. 127.1
ст. 127 Податкового кодексу України
згідно податкового повідомлення -
рішення № від 03.04.2014 року, а отже
вказане рішення є протиправним, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Водночас, вимоги позивача про визнання
протиправними дій відповідача щодо
висновків викладених в акті перевірки
№ 664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 21.03.2014 року про
результати документальної планової
виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період
з 01.01.2011 року по 31.12.2013 рік не підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 2 КАС України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суд зазначає, що контролюючий орган не
позбавлений права викладати в акті
перевірки власні висновки щодо
зафіксованих обставин, оцінка акту
перевірки, в тому числі і оцінка дій
посадових осіб щодо викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається
уповноваженими законом органами влади
при вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту, оскільки вчинення дій суб'єктом
владних повноважень в частині
складення акту перевірки та викладення
у ньому висновків перевірки є способом
реалізації наданої законом функції
суб'єкту владних повноважень. За таких
обставин суд вважає необхідним
відмовити в задоволенні вимог в
частині визнання неправомірними дій
контролюючого органу щодо складання
висновків викладених в акті перевірки
№ 664/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 21.03.2014 року.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС
України, згідно якої, усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку наданим доказам, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 03.04.2014 року - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 03.04.2014
року.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 12 травня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов