Справа № 369/3221/14-а
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3221/14-а
Провадження № 2-а/369/200/14
ПОСТАНОВА

іменем України

24.04.2014 року
м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного
суду Медвідь Н.О.

розглянувши у скороченому провадженні
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання протиправною
бездіяльності , про призначення ,
нарахування та виплату одноразової
компенсації за втрату здоров»я ,
одноразової компенсації за втрату
годувальника , та щорічної допомоги на
оздоровлення особи , яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и л
а :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що
вона є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЄС І категорії,
також є дружиною померлого
громадянина із числа ліквідаторів ,
смерть якого пов»язана з
Чорнобильською катастрофою, а тому
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Одноразову компенсацію як інвалід 11
групи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат , та на отримання
одноразової компенсації за втрату
годувальника в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат. Вважає, що виплачена у
вигляді щорічних сум компенсації на
оздоровлення нарахована відповідачем
невірно, всупереч вимогам ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просила визнати протиправну
бездіяльність та зобов»язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з 1996 року по 2013.
Визнати потиправну бездіяльність та
здійснити нарахування виплатити
одноразову компенсацію як інваліду 11
групи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, визнати протиправну
бездіяльність та зобов»язати
відповідача здійснити перерахунок та
вплатити одноразову компенсацію за
втрату годувальника в розмірі 60
мінімальних заробітних плат,
зобов»язати відповідача в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат у
відповідності до ст.. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідач позов не визнав
посилаючись у своїх запереченнях на те,
що відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС» фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією цього Закону
здійснюється за рахунок державного
бюджету. Ст 63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» закріплює
норму , якою встановлюється що
фінансування витрат , пов»язаних з
реалізацією цього закону здійснюється
за рахунок Державного бюджету. Рішення
Конституційного Суду України від
26.12.2011 № 20-рп/2100 підтверджено право
Кабінету Міністрів України як
державного органу , що має
забезпечувати реалізацію
встановлених законами України
соціальних прав громадян на
визначення механізму реалізації
законів України , в тому числі
встановлення порядку та розмір
соціальних виплат . виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету.

Оцінивши повідомлені позивачем , та
відповідачем обставини, вважаю що
наявних підстав достатньо для
прийняття рішення у скороченому
провадженні на підставі ст.. 183-2 ч. 1 п. 2
КАС України.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЄС І категорії, інвалідом 11 групи
, також є дружиною померлого
громадянина із числа ліквідаторів ,
смерть якого пов»язана з
Чорнобильською катастрофою.

На позивача розповсюджуються
соціальні гарантії громадян, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,
передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
право на щорічну допомогу на
оздоровлення як ліквідатор наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії у розмірі
п»яти мінімальних заробітних плат.

Також цим законом передбачено
здійснення компенсаційних виплат у
розмірах, встановлених від мінімальної
заробітної плати.

Відповідач при виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення
керувався постановою Кабінету
Міністрів України "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 562 від 12 липня 2005 року.

Законами України «Про державний
бюджет» на відповідний рік Кабінету
Міністрів України було надано право
встановлювати розміри соціальних
виплат які відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 № 20-рп/2100 щодо відповідності
Конституції України пункту 4 розділу
У11 «Прикінцеві положення « Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» закріплено право Кабінету
Міністрів України як державного
органу , що має забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян на
визначення механізму реалізації
законів України , в тому числі
встановлення порядку та розмір
соціальних виплат . виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету.

Також згідно зі ст.. 22 Загальної
декларації прав людини розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюється з урахуванням
фінансових можливостей держави.
Передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними . Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою .
зокрема через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збережіння балансу інтересів
усього суспільства.. Отже зміна
механізму нарахування певних видів
соціальних виплат та допомоги є
конституційно допустимою.

Отже позивач отримує усі виплати в тому
числі щорічну допомогу згідно чинного
законодавства.

Вимоги позивача про зобов'язання
відповідача в подальшому виплачувати
одноразову щорічну допомогу на
оздоровлення у відповідності до закону
««Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 5
мінімальних заробітних плат не
підлягають задоволенню, оскільки
судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання. Суд не
може обмежувати законодавчий орган в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних правовідносин.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ст. 183-2 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

В позові ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання протиправною
бездіяльності , про призначення ,
нарахування та виплату одноразової
компенсації за втрату здоров»я ,
одноразової компенсації за втрату
годувальника , та щорічної допомоги на
оздоровлення особи , яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя