Справа № 872/11141/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 804/2378/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання:
Корнієнко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року у справі № 804/2378/13-а за позовом
Спільного українсько - німецького
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземною
інвестицією „Кершер" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-німецьке
Товариство з обмеженою
відповідальністю з
іноземною інвестицією „Кершер"
звернулось до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області, в якому просило визнати
протиправною та скасувати постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області № 755 від 20.12.2012 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправною та
скасовано постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області № 755 від
20.12.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги позивач,
посилаючись на її безпідставність,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін як законне та
обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області проведено
планову перевірку АЗК №03001/0 СП ТОВ
„Кершер", розташованої за адресою м.
Дніпропетровськ вул. Набережна
Перемоги 5а щодо дотримання
законодавства про захист прав
споживачів у IV кварталі 2012 року, під час
якої були відібрані зразки продукції,
зокрема, бензину автомобільного А-95
„green" (Євро) виробництва АТ „Орлен
Летува", Литва.

Відібрані зразки продукції були
досліджені ДП
„Дніпростандартметрологія".
Відповідно до висновків дослідження
встановлено, що зразок бензину
автомобільного А-95 „green" (Євро)
виробництва АТ „Орлен Летува", Литва не
відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007 та ДСТУ
4063-2001 за показником „концентрація
фактичних смол", про що складено
Протокол випробувань №12440-4-НП від
12.12.2012 року.

За наслідками лабораторного
дослідження, на підставі протоколу
випробувань, 12.12.2012 року, Інспекцією з
питань захисту прав споживачів було
винесено постанову №755 про накладення
на СП ТОВ „Кершер" стягнення,
передбаченого ст. 23 Закону України
„Про захист прав споживачів", у вигляді
штрафу в сумі 184432 грн. 95 коп.

Пунктом 3 статті 14 Закону України „Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V
передбачено, що правила відбору
зразків продукції затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення органами
державного нагляду (контролю) відбору
зразків продукції у суб'єктів
господарювання для проведення
експертизи (випробування) визначений
Порядком відбору зразків продукції для
визначення її якісних показників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 31.10.2007 року № 1280.

При цьому, відповідно до абз.2 п.1
Порядку №1280 особливості відбору
зразків окремих видів продукції
визначаються іншими
нормативно-правовими актами. Зокрема,
такими нормативними актами є
Інструкція №271/121 та ДСТУ 4488:2005 „Нафта
і нафтопродукти. Методи відбирання
проб". Інструкція встановлює єдиний
порядок організації та проведення
робіт, пов'язаних з контролюванням
якості товарної нафти та
нафтопродуктів під час їх приймання,
зберігання, транспортування та
відпуску. Дія Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України поширюється на
всі групи, класи, типи і види нафти та
типи, марки і види нафтопродуктів.

Відповідно до абз.4 ст.1 Інструкції
№271/121 вимоги цієї Інструкції є
обов'язковими для всіх підприємств,
установ та організацій незалежно від
форм власності, фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
(далі - підприємства), які займаються
хоча б одним із таких видів діяльності,
як зберігання, транспортування та
відпуск нафти і нафтопродуктів, а також
органів виконавчої влади.

Пунктом 4.2 Інструкції регулюється
порядок відбирання проб, де зазначено,
що передача відібраних проб для
проведення лабораторних досліджень
повинна здійснюватись відповідно до
цього наказу та вимог ДСТУ 4488 „Нафта і
нафтопродукти. Методи відбирання проб".

Статтею 18 Закону № 877 встановлено право
суб'єкта господарювання у разі незгоди
з результатами експертизи
(випробування), за своєю ініціативою
провести експертизу (випробування)
зразка, що залишився в нього, за своїм
вибором в уповноваженій та/або
акредитованій організації.

Згідно вимог ДСТУ 4488, арбітражні зразки
підлягають оскарженню у термін 45 діб.

Відповідно до п. 4.2.7 Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
Наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04.06.2007 N 271/121 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за
№ 762/14029, у разі відбирання проби для
випробування в сторонній лабораторії
або державними органами контролю пробу
відбирають в об'ємі не менше 3 літрів,
яку поділяють на три рівні частини, з
яких перша (для випробувань) і друга
(арбітражна) направляються до
сторонньої випробувальної
лабораторії. Третя (арбітражна)
залишається на підприємстві.
Випробування арбітражних проб
здійснюються в лабораторії за згодою і
в присутності всіх зацікавлених
сторін, які письмово повідомляються
про місце і дату проведення
арбітражних випробувань їх
ініціатором.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач своїм правом на
оскарження результатів лабораторних
досліджень не скористався. Будь-яких
доказів оскарження в судовому порядку
результатів експертизи, встановлених
протоколом випробувань №12440-4 НП
проведеної акредитованим
випробувальним та науково-дослідним
центром промислової продукції
позивачем не надано.

Крім того, повторне дослідження зразка,
що залишився у нього за ініціативою
позивача не проводилось, та про намір
проведення такого дослідження позивач
Інспекцію з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області не повідомляв.

Доводи позивача, з якими погодився суд
першої інстанції, що паливо, до якого
додано мийні присадки та барвники не
підлягає повторній (додатковій)
сертифікації на відповідність вимогам
ДСТУ не можуть бути визнані
обґрунтованими зважаючи на те, що
штрафні санкції на позивача накладено
за реалізацію продукції, яка не
відповідає вимогам
нормативно-правових актів, що
встановлено результатами лабораторних
досліджень.

Відповідно до статті 6 Закону України
„Про захист прав споживачів" продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію.

Зважаючи на встановлення протоколом
випробувань невідповідності зразку
бензину вимогам ДСТУ 4839:2007 та ДСТУ 4063-2001
за показником „концентрація фактичних
смол", відповідачем правомірно
прийнято рішення про накладення
стягнення, розмір якого відповідає
вимогам статті 23 Закону України „Про
захист прав споживачів".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для скасування оскаржуваної
постанови Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що допущене
судом першої інстанції порушення норм
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи є підставою, для скасування
оскаржуваної постанови суду з
прийняттям нової постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог з
наведених підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст198, п. 4 ч. 1 ст.202, 205, 207
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2013 року у справі № 804/2378/13-а -
скасувати із прийняттям нової
постанови.

В задоволенні позову Спільного
українсько - німецького Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією „Кершер" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про скасування постанови -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров