Справа № 809/922/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р.
Справа № 809/922/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Скільський І.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в особі Калуської
міської виконавчої дирекції до
Відкритого акціонерного товариства
«Калуська автобаза» про стягнення
заборгованості в сумі 12600,53 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
особі Калуської міської виконавчої
дирекції (далі - позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Калуська автобаза» (далі - відповідач)
про стягнення заборгованості в сумі
12600,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем в порушення Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" від 18.01.2001 року
допущено заборгованість по сплаті
страхових внесків на загальну суму
12600,53 грн. за 2013 рік. На даний час в
добровільному порядку вказана
заборгованість не сплачена.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності уповноваженого
представника, згідно з яким Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності
Івано-Франківського обласного
відділення позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

Враховуючи наявність у матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4 ст.122, ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
(далі-КАС) України суд визнав можливим
розглянути дану адміністративну
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності сторін.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, хоча і не
прибули всі належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду
особи, які беруть участь у справі, то
відповідно до ч.6 ст.128 КАС України суд
прийняв рішення про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи позивача, дослідивши та
оцінивши в їх сукупності подані докази,
суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, тому
останні підлягають до задоволення з
наступних мотивів.

08.08.1996 року відповідач зареєстрований
як юридична особа та взятий на облік як
страхувальник Івано-Франківською
міською виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду.

Суд зазначає, що правовідносини з
приводу предмету адміністративного
позову між позивачем та відповідачем
були врегульовані положеннями Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" в редакції,
чинній на час дії спірних
правовідносин.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
суб'єктами загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
є застрахована особа, страхувальник та
страховик. Страхувальником відповідно
до цього Закону є роботодавець для
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) на підприємствах,
в установах, організаціях незалежно
від форм власності та господарювання
або у фізичних осіб, у тому числі в
іноземних дипломатичних та
консульських установах, інших
представництвах нерезидентів, а також
обрані на виборні посади в органах
державної влади, органах місцевого
самоврядування та в інших органах.

Згідно статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
платниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням є
страхувальники та застраховані особи.

Положенням частини 1 статті 9 вказаного
Закону передбачено, що Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Фонд
належить до цільових позабюджетних
страхових фондів.

За приписами пункту 3 частини 2 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
страховик (Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності) зобов'язаний
здійснювати контроль за правильним
нарахуванням, своєчасною сплатою
страхувальником страхових внесків, а
також обґрунтованістю проведених ним
витрат страхових коштів.

Згідно статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
розмір страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
щорічно за поданням Кабінету Міністрів
України встановлюється Верховною
Радою України відповідно для
роботодавців і застрахованих осіб у
відсотках: для роботодавців - до сум
фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що підлягають
обкладенню податком з доходів фізичних
осіб.

Статтею 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
визначено порядок і строки сплати
страхових внесків.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням"
страхувальники-роботодавці сплачують
до Фонду різницю між нарахованими для
роботодавців і найманих працівників
страховими внесками та витратами,
пов'язаними з наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам відповідно до
цього Закону. Перерахування зазначених
сум шляхом безготівкових розрахунків
здійснюється
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 27
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
відповідач будучи страхувальником,
зобов'язаний нараховувати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески .

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач на підставі статті 22
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням на
якого покладено обов'язок нараховувати
та сплачувати страхові внески у
відповідності до пункту 2 частини 2
статті 27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Як вбачається з матеріалів справи
виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду 20.01.2014 року проведено
звірку взаємних розрахунків з ВАТ
«Калуська автобаза» станом на 01.01.2014
року. За результатами проведеної
перевірки складено акт від 20.01.2014 р., в
якому відображено виявлену
прострочену заборгованість в розмірі
12600,54 грн.

Крім того, факт несплати
заборгованості ВАТ «Калуська
автобаза» в сумі 12600,53 грн.,
підтверджується довідкою Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності
Івано-Франківського обласного
відділення Калуської міської
виконавчої дирекції №01-15/77 від 14.03.2014
року. (а.с.12).

Відповідно пункту 7 Розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Доказів, які б свідчили про погашення
заборгованості або ж спростували
доводи позивача, суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158 -163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Калуська автобаза»
(ідентифікаційний код 01268673, вул.
Литвина, 13, м. Калуш, Івано-Франківська
область) на користь Калуської міської
виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності страхові внески в
розмірі 12600 (дванадцять тисяч шістсот
гривень) 53 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Скільський
І.І.