Справа № К/9991/24628/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/24628/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
на постанову Селидівського міського
суду Донецької області від 9 грудня 2010
року і ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернулася із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що отримує пенсію у зв'язку з втратою
годувальника постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліда 3-ої групи, яка повинна
обчислюватись на підставі статті 36
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV) у розмірах, встановлених статтею
54 Закону України від 28 лютого 1991
року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон № 796-ХІІ).

Окрім цього, має право на отримання
щомісячної компенсації у зв'язку з
втратою годувальника, передбаченої
статтею 52 Закону № 796-ХІІ, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Посилаючись на те, що відповідач не
виплачує їй щомісячну компенсацію у
зв'язку з втратою годувальника, а
розміри призначеної і виплачуваної їй
пенсії не відповідають розмірам
передбаченим цим Законом, і на відмову
відповідача привести їх у
відповідність з його вимогами, позивач
просила зобов'язати усунути зазначені
порушення, провівши вказані
перерахунки та виплату компенсації.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 9 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправними дії та
зобов'язано відповідача провести
перерахунок і виплату позивачу пенсії,
передбаченої статтею 54 Закону № 796-ХІІ
в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та щомісячну компенсацію у
зв'язку з втратою годувальника
відповідно до статті 52 Закону № 796-ХІІ,
в розмірі 50 процентів мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 1 жовтня 2008
року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані рішення скасувати та
відмовити у позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій на підставі наявних у справі
даних встановили і правильно виходили
з того, що позивач має право на
перерахунок та виплату пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
щомісячної компенсації, передбачених
статтями 52, 54 Закону № 796-ХІІ, а при їх
обчисленні застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Так, статтею 36 Закону № 1058-IV пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

Розмір пенсії у зв'язку з втратою
годувальника встановлюється статтею 37
Закону № 1058-IV, а розмір пенсії у зв'язку
з втратою годувальника наслідок
Чорнобильської катастрофи також
регламентується статтею 54 Закону №
796-ХІІ, якою передбачено, що пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні (при цьому дітям
пенсія призначається незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника), у розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника; на двох та
більше непрацездатних членів сім'ї - 100
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника, визначеної
згідно із зазначеною статтею, що
розподіляється між ними рівними
частками.

Судами встановлено, що позивач є
донькою померлого годувальника, який
був постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
ліквідатором наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, інвалідом 3-ої
групи, та одержує пенсію у зв'язку з
втратою годувальника на підставі
статті 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Крім того, позивач має право на
одержання щомісячної компенсації в
разі втрати годувальника встановленої
статтею 52 Закону № 796-ХІІ згідно з якою,
така призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

У відповідності з частиною четвертою
статті 54 Закону № 796, в усіх випадках
розміри пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими - по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку пенсії у зв'язку з втратою
годувальника та щомісячної
компенсації виступає мінімальна
пенсія за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком згідно статті 28 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 1997 року
№ 523.

Ця Постанова була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсії
відповідають положенням статті 54
Закону України № 796-ХІІ.

Тому, суди правильно виходили із
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, а їх
висновок, що при розрахунку пенсії та
компенсації передбачених статтями 52, 54
Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, є обґрунтованим.

Суди правильно виходили також з того,
що норми Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в частині змін до
Закону №796-ХІІ, не підлягають
застосуванню до даного спору, оскільки
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року вони визнані
неконституційними.

Окрім того, Законами України «Про
державний бюджет України на 2009 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» Кабінету Міністрів України надано
право у 2009-2010 роках встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Проте, названа норма передбачає
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно її дія не поширюється на
спірні відносини сторін, оскільки
розмір зазначених соціальних виплат
згідно із Законом № 796-ХІІ залежить від
розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, висновки судів щодо перерахунку
пенсії та компенсації позивачу
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права.

Разом з тим, визначаючи період
перерахунку пенсії і компенсації суди
не звернули уваги на ту обставину, що із
заявою про такий позивач звернулася
12 жовтня 2009 року - (а.с.37), а тому з огляду
на вимоги пункту 5 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846, з цього періоду і підлягає
відновлення порушеного права, у звязку
з чим судові рішення слід змінити.

За приписами статті 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 9 грудня 2010 року і
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10
березня 2011 року, у частині періоду
перерахунку пенсії і компенсації,
змінити, визнати початком перерахунку
пенсії і компенсації - 12 жовтня 2009 року.

В решті касаційну скаргу залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало