Справа № 813/8345/13-а
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/8345/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Лунь З.І.,
секретаря судового засідання Леніва
представника позивача: ОСОБА_2
представника відповідача:
Краснопольської Ю.Р.
розглянув в судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про визнання незаконним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
В провадженні Львівського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської
митниці Міндоходів про визнання
незаконним та скасування наказу
Львівської митниці Міндоходів № 495-о
від 01.10.2013 року "Про звільнення ОСОБА_1",
поновлення на посаді провідного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушення митних
правил Львівської митниці Міндоходів
або на рівнозначній їй; стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
Позовні вимоги мотивовані тим, що
наказом начальника Львівської митниці
Міндоходів від 01.10.2013 року № 495-о «Про
звільнення ОСОБА_1» позивача було
звільнено 1 жовтня 2013 року із займаної
посади провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Львівської митниці,
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
Львівської митниці. Як підставу
звільнення зазначено передавальний
акт, попередження про наступне
вивільнення. Позивач вважає зазначений
наказ незаконним та таким, що прийнятий
з порушенням норм матеріального права,
оскільки згідно з ч. 2 ст. 492 КЗпП України
встановлено, що при вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Під час вирішення
переважного права на залишенні на
роботі відповідачем жодним чином не
здійснювалося порівняння, хто з
працівників має вищу кваліфікацію, не
було враховано відповідачем
тривалість безперервного стажу роботи
позивача в митних органах, наявності в
позивача на утриманні двох дітей та
дружини, яка перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до трьох років, той
факт, що інших осіб в сім'ї, які б мали
самостійний заробіток немає, тому
роботодавцем при винесенні наказу про
звільнення не враховано переважне
право ОСОБА_1 на залишенні на роботи,
визначене ст. 42 КЗпП. України, а
відповідачем було прийнято рішення про
звільнення, що призвело до порушення
трудових прав ОСОБА_1 Позивач зазначає,
що станом на 01.10.2013 року у відділі
провадження у справах про порушення
митних правил Управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Львівської митниці
Міндоходів була одна вакантна посада
головного інспектора, яку позивачу
запропоновано не було. Також позивач
посилається і на той факт, що з
припиненням Львівської митниці
Держмитслужби України як юридичної
особи завершився процес її
реорганізації шляхом приєднання до
Львівської митниці Міндоходів. Після
припинення Львівської митниці
Держмитслужби України (21.08.2013 року)
позивач був фактично допущений до
роботи на Львівській митниці
Міндоходів, де виконував свої обов'язки
до 01.10.2013 року, отримував заробітну
плату. Відсторонений від роботи після
припинення Львівської митниці ДМС
України не був. Фактично трудові
відносини з позивачем було продовжено.
В судовому засіданні позивач та
представник позивача вимоги позовної
заяви підтримали, просили суд позов
задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
мотивів, викладених у письмовому
запереченні на позовну заяву (а.с. 41). У
своїх запереченнях посилається на те,
позивача наказом Львівської митниці
Міндоходів України від 01.10.2013 року №
495-о звільнено із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Відповідач
посилається на те, що скорочення
чисельності працівників
підтверджується штатним розписом
Львівської митниці Міндоходів на 11.09.2013
року, який введений в дію наказом
Львівської митниці Міндоходів від
22.10.2013 року № 237 «Про введення в дію
тимчасового розпису Львівської
митниці Міндоходів на 2013 рік станом на
11.09.2013». При реорганізації Львівської
митниці відбулося скорочення штатної
чисельності працівників з 1014 до 903.
Відповідач посилається на те, що
відповідно до п. 9 наказу Міністерства
доходів і зборів України від 18.10.2013 року
№ 599 «Про затвердження Змін до
Структури Міністерства доходів і
зборів України» у складі митниць
ліквідовано підрозділи боротьби з
контрабандою та митним
правопорушеннями, де працював позивач.
Відповідач посилається на те, що за час
проходження служби в митних органах
ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної
відповідальності, неодноразово був
позбавлений премій та надбавок, а з
часу поновлення ОСОБА_1 на посаді
провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил СБК та ПМП до
дати звільнення позивач перебував
тривалий час у стані тимчасової
непрацездатності. Відтак, на думку
відповідача, сукупність вказаних
обставин не може характеризувати
позивача як сумлінного працівника.
Відтак, вважає наказ Львівської
митниці Міндоходів від 01.10.2013 року №
495-о «Про звільнення ОСОБА_1» таким, що
винесено з дотриманням норм чинного
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд
Наказом начальника Львівської митниці
Міндоходів від 01.10.2013 року № 495-о «Про
звільнення ОСОБА_1» позивача було
звільнено 1 жовтня 2013 року із займаної
посади провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Львівської митниці,
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
Львівської митниці, відповідно до
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 26.04.2013 року № 80 «Про
затвердження чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів» та
штатного розпису Львівської митниці
Міндоходів, затвердженого 07.05.2013 року
та введеного в дію наказом Львівської
митниці Міндоходів від 08.05.2013 року № 1
«Про введення в дію тимчасової
організаційної структури та
тимчасового штатного розпису
Львівської митниці Міндоходів на 2013
Як підставу звільнення зазначено
передавальний акт, попередження про
наступне вивільнення.
При прийнятті постанови суд виходив з
Статтею 43 Конституції України
громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про
працю України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках, зокрема, змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників. При
цьому звільнення з підстав, зазначених
у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.1992 року
№ 9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів», який передбачає, що
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення. При
реорганізації підприємства або при
його перепрофілюванні звільнення за п.
1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
Відповідно до ст. 492 Кодексу законів про
працю України про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці. Одночасно
з попередженням про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.
Сторонами по справі не оспорюється той
факт, що про можливе вивільнення
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
Львівської митниці ОСОБА_1 було
повідомлено за два місяці.
Як вбачається з Тимчасового штатного
розпису на 2013 рік Львівської митниці
Міндоходів, була скорочена лише одна
посада провідного інспектора відділу
Статтею 42 Кодексу законів про працю
України визначено, що при скороченні
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
Відповідач посилається на те, що за час
проходження служби в митних органах
ОСОБА_1 неодноразово був позбавлений
премій та надбавок, притягувався до
дисциплінарної відповідальності. В
судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що позивач мав
нижчу продуктивність праці, порівняно
з іншими працівниками, відтак, вважає
наказ Львівської митниці Міндоходів
від 01.10.2013 року № 495-о «Про звільнення
ОСОБА_1» таким, що винесено з
дотриманням норм чинного
законодавства. Зазначене судом не
береться до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
професійний розвиток працівників» від
12.01.2013 року № 4312- VІ атестація
працівників - процедура оцінки
професійного рівня працівників
кваліфікаційним вимогам і посадовим
обов'язкам, проведення оцінки їх
Відповідно до Положення про проведення
атестації державних службовців, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2000 р. N 1922 (далі - Положення)
з метою підвищення ефективності
діяльності державних службовців та
відповідальності за доручену справу в
державних органах один раз на три роки
проводиться їх атестація, під час якої
оцінюються результати роботи, ділові
та професійні якості, виявлені
працівниками при виконанні службових
обов'язків, визначених типовими
професійно-кваліфікаційними
характеристиками посад і відображених
у посадових інструкціях, що
затверджуються керівниками державних
органів відповідно до Закону України
"Про державну службу" та інших
нормативно-правових актів.
Відповідно до п. 11 Положення, із
наступними змінами та доповненнями, на
підставі всебічного аналізу виконання
основних обов'язків, складності
виконуваної роботи та її
результативності, знання та
користування державною мовою під час
виконання службових обов'язків комісія
приймає одне з таких рішень: відповідає
займаній посаді; відповідає займаній
посаді за умови виконання рекомендацій
щодо підвищення кваліфікації з певного
фахового напряму, набуття навичок
роботи на комп'ютері тощо; не
відповідає займаній посаді.
Атестованими вважаються державні
службовці, визнані комісією такими, що
відповідають займаній посаді, або
відповідають займаній посаді за певних
У разі прийняття рішення про
невідповідність державного службовця
займаній посаді комісія рекомендує
керівникові перевести цього
державного службовця за його згодою на
іншу посаду, що відповідає його
професійному рівню, або звільнити із
займаної посади (абз. 3 п. 12 Положення).
Таким чином, в системному тлумаченні
зазначених вище норм, єдиним способом
оцінки кваліфікації працівника є
Так, судом встановлено, що позивач,
працюючи в митних органах з 16.08.1994 року,
згідно з щорічними оцінками виконання
працівником покладених на нього
обов'язків, якості виконаної роботи,
позивач в повній мірі виконував
покладені на нього обов'язки та
завдання, характеризувався як такий, що
якісно володіє навичками й уміннями по
організації виконання поставлених
завдань, володіє високим рівнем знань,
умінь. Позивач за результатами
підвищення кваліфікації, які відбулись
в період з 24.09.1994 року по 03.11.1994 року,
склав іспит на оцінку «добре». В період
з 02.06.1997 року по 13.06.1997 року позивач
пройшов навчання з курсу підвищення
кваліфікації дізнавачів митних
установ України, за результатами якого
отримав оцінку«добре». Також, за
результатами індивідуального плану
стажування, що відбувалося в період з
19.05.2009 року по 24.05.2009 року, позивача
переведено на вишу посаду (до уваги
було взято рівень теоретичної та
практичної підготовки, особисті та
ділові якості позивача). Крім цього, в
період служби у митних органах за
результатами атестацій позивач завжди
відповідав займаній посаді. 16.01.2006 року
за досягнуті результати у роботі в 2005
році позивача нагороджено відповідною
грамотою. Також, відповідно до наказу
«Про проведення перевірки знань» від
04.07.2013 року, 13.09.2013 року позивач склав
іспит на оцінку «добре», наведене
підтверджує той факт, що позивач
володіє високим рівнем знань та умінь,
має високу продуктивність праці.
Як вбачається з матеріалами справи
станом на 07.06.2013 року у Львівській
митниці Міндоходів була 71 вакансія,
станом на 01.10.2013 року - 33 вакансії,
жодної вакансії позивачу не було
Так, згідно з службовою запискою від
20.11.2013 року № 4/40-276-ЕП (а.с. 44) серед
вільних вакансій до звільнення
позивача була вакансія головного
інспектора відділу провадження у
справах про порушення митних правил
Управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Львівської
Згідно з порівняльним аналізом змісту
Положення про відділ дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці, затв.
наказом львівської митниці 20.08.2012 року
№ 593 та Положення про відділ
провадження у справах про порушення
митних правил управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Львівської митниці
Міндоходів, затв. в.о. начальника
Львівської митниці Міндоходів 05.06.2013
року можна зробити висновок про
тотожність завдань, повноважень
відділу, повноважень та
відповідальність посадових осіб
відділу. Єдиною суттєвою відмінністю
Положень про відділи є те, що завданням
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Львівської
митниці є здійснення провадження у
справах про порушення митних правил і
проведення дізнання у кримінальних
справах про контрабанду, а відділу
провадження у справах про порушення
митних правил управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Львівської митниці
Міндоходів - є лише здійснення
провадження у справах про порушення
Аналіз змісту Посадової інструкції
провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушеннями
митних правил Львівської митниці та
Посадової інструкції головного
державного інспектора відділу
провадження у справах про порушення
митних правил управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Львівської митниці
Міндоходів дозволяє дійти висновку про
тотожність вимог до посад, службових
обов'язків та прав інспекторів, їх
Позивач покликається на те, що на
офіційному сайті Львівської митниці
Міндоходів було оголошено про набір на
вищевказану вакантну посаду з
вимогами: повна вища освіта, стаж
роботи за фахом на посаді провідного
інспектора або провідного спеціаліста
не менше 1 року чи на посадах нижчого
рівня не менше 2 років. Відповідачем
даної вакансії позивачу не було
запропоновано. Вказане свідчить, що
Львівська митниця Міндоходів фактично
не здійснювала порівняння
кваліфікацій та продуктивності праці
працівників Львівської митниці, а
здійснювала набір нових працівників,
що призвело до порушення трудових прав
Більше того, відповідачем не було взято
до уваги тривалий безперервний стаж
роботи позивача в митних органах, а
саме: з 1994 року, наявності в позивача на
утриманні двох дітей та дружини, яка
перебувала у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років та той факт, що
інших осіб в сім'ї, які б мали
самостійний заробіток немає.
Таким чином, зважаючи на викладене
вище, суд дійшов висновку про порушення
відповідачем трудових прав позивача,
не запропонувавши йому вакантної
При цьому суд бере до уваги наявність у
відповідача вакантних посад в тому
числі в Управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Львівської митниці
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від
06.11.1992 року № 9 у випадках зміни
власника підприємства (установи,
організації) чи його реорганізації
(злиття з іншим підприємством,
приєднання до іншого підприємства,
поділу підприємства, виділення з нього
одного або кількох нових підприємств,
перетворення одного підприємства в
інше, наприклад, державного
підприємства в орендне підприємство
або підприємства в господарське
товариство) дія трудового договору
працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП
в редакції від 19 січня 1995 року). При
реорганізації підприємства або при
його перепрофілюванні звільнення за п.
1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.
З припиненням Львівської митниці
Держмитслужби України як юридичної
особи завершився процес її
реорганізації шляхом приєднання до
Львівської митниці Міндоходів. Після
припинення Львівської митниці
Держмитслужби України (21.08.2013 року)
позивач був фактично допущений до
роботи на Львівській митниці
Міндоходів, де виконував свої обов'язки
до 01.10.2013 року, отримував заробітну
плату. Відсторонений від роботи після
припинення Львівської митниці ДМС
України не був, фактично трудові
відносини з позивачем було продовжено.
Відтак, з огляду на все викладене, суд
дійшов висновку, що Львівською
митницею Міндоходів не було виконано
вимоги законодавства в частині
процедури звільнення позивача,
оскільки ОСОБА_1 не запропоновано
посаду у новоствореній установі, яка
виконуватиме функції ліквідованої.
Більше того, відповідачем не надано
доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від
переведення на іншу роботу або що
Львівська митниця Міндоходів не мала
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу, чим порушено його
трудові гарантії як працівника.
Згідно із ст. 162 КАС України суд вправі
постановою визнати протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремі його положення, дії чи
бездіяльність і скасувати або визнати
нечинним рішення чи окремі його
положення. Суд також може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод чи
інтересів суб'єкта у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що звільнення відповідачем
ОСОБА_1 проведено не на підставі, не у
межах повноважень та не у спосіб, що
передбачені законами України, а
оскаржуваний наказ прийнято
необґрунтовано, що є порушенням вимог
ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 235 Кодексу
законів про працю України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, що
розглядає трудовий спір.

Таким чином, позовні вимоги про
скасування наказу Львівської митниці
Міндоходів від 01.10.2013 року № 495-о «Про
звільнення ОСОБА_1» є обґрунтованими і
підлягають задоволенню, а позивач
підлягає поновленню на займаній до
звільнення посаді провідного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил Львівської митниці з 01.10.2013 року
або рівнозначній їй.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП
України, при винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Середньомісячна заробітна плата
позивача згідно з довідкою Львівської
митниці від 15.11.2013 року № 5/13-272 (а.с.62) на
день звільнення 01.10.2013 року становила
1987,70 грн., середньоденна заробітна
плата - 118,59 грн., відтак за час
вимушеного прогулу позивачу належить
до виплати 14 197,85 грн.

Згідно зі ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови суду про поновлення на
посаді у відносинах публічної служби
та присудження заробітної плати у
відносинах публічної служби у межах
суми стягнення за один місяць
виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 158, 160-163, 167, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати
наказ Львівської Митниці Міністерства
доходів і зборів України № 495-о від 01
жовтня 2013 року "Про звільнення ОСОБА_1".

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді
провідного інспектора відділу
дізнання та провадження у справах про
порушення митних правил служби
боротьби з контрабандою та порушення
митних правил Львівської митниці
Міндоходів або рівнозначній їй. В
частині поновлення на роботі постанова
суду виконується негайно.

Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 01 жовтня 2013 року по 07 травня 2014
року в сумі 14197 (чотирнадцять тисяч сто
дев'яносто сім) гривень 85 копійок. В
частині стягнення заробітної плати за
один місяць в сумі 1987 (одна тисяча
дев'ятсот вісімдесят сім) гривень 70
копійок постанова суду виконується
негайно.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду в строк та в
порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Постанова в повному обсязі складена
12.05.2014 року.

Суддя
Лунь З.І.