Справа № 2а-2544/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Справа № 37402/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Затолочного В.С. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова на
постанову Личаківського районного
суду м.Львова від 14.11.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання провести
перерахунок та виплату основної і
додаткової пенсій,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.03.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова,
починаючи з 22.05.2008р., щодо відмови йому в
здійсненні перерахунку пенсії у
відповідності до вимог ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
по ІІІ групі інвалідності у розмірі
шести мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50
відсотків від мінімальної пенсії за
віком; зобов'язати пенсійний орган
здійснити, починаючи з 22.05.2008р.,
перерахунок пенсії та нарахувати йому
пенсію у відповідності до вимог ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по ІІІ групі інвалідності
у розмірі шести мінімальних пенсій за
віком та провести її виплату;
зобов'язати пенсійний орган здійснити,
починаючи з 22.05.2008р., нарахування йому
додаткової пенсії, як інваліду ІІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у розмірі 50 відсотків від
мінімальної пенсії за віком та
провести її виплату (а.с.1-4).

Ухвалою суду від 05.04.2011р. поновлено
позивачу строк звернення до суду із
розглядуваним позовом, при цьому суд
покликався на приписи ст.76 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку» (а.с.22).

Постановою Личаківського районного
суду м.Львова від 14.11.2011р. заявлений
позов задоволено; визнано протиправною
бездіяльність відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова в
частині непроведення та відмови
позивачу в нарахуванні та виплаті
пенсій відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано пенсійний орган провести
перерахунок та виплату позивачу
основної і додаткової пенсій позивачу
як інваліду ІІІ групи за період з
22.05.2008р. по 21.03.2011р. відповідно до ст.ст.50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (а.с.33-36).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова, який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову (а.с.37-40).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не Пенсійного Фонду України.

Окрім цього, відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Також законодавцем не вносилися
відповідні зміни до Законів України
про Державний бюджет на відповідний
рік, через що нарахування і виплата
пенсії позивачу правомірно
здійснювалися із врахуванням вимог,
передбачених постановами КМ України №
530 від 28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
скарга підлягає до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд виходив з того, що проведення
перерахунку пенсії позивача згідно
постанов КМ України є безпідставним і
звужує обсяг передбачених законом прав
позивача; вихідним критерієм для
розрахунку державної (основної) та
додаткової пенсій виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої відповідно
до ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

При цьому, судом визначено конкретний
строк проведення нарахування та
виплати спірних пенсій.

Між тим, на думку колегії суддів,
наведені висновки лише частково
відповідають вимогам чинного
законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, являється
інвалідом ІІІ групи, захворювання
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується копіями відповідних
посвідчень (а.с.5-8, 12-14).

Позивач отримує пенсію відповідно до
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по ІІІ групі інвалідності
як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, а
також додаткову пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю (а.с.10).

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими шести мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від
16.07.2008р. (а.с.11).

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому шести мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин відмова пенсійного
органу у проведенні наведеного
перерахунку у разі встановлення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний був виплатити позивачу
державну пенсію та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Разом з тим, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України, останнім
під час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску, також
обґрунтовані підстави для поновлення
вказаного строку не вказані судом
першої інстанції у судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом (21.03.2011р.), відсутність
обґрунтованих підстав для поновлення
пропущеного строку звернення до суду
із розглядуваним позовом, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
лише за період, починаючи з 21.09.2010р.

При цьому, позовні вимоги про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату основної та додаткової пенсії
по інвалідності за період з 22.05.2008р. до
20.09.2010р. включно належить залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Покликання ж суду на приписи ст.76
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку»
колегія суддів вважає помилковими,
оскільки останні розглядувані
правовідносини не регулюють.

Водночас, нормами п.7 ч.1 Закону
України від 14.06.2011р. «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано КМ України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
судам необхідно надавати перевагу тій
із них, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону КМ
України прийнято постанову № 745 від
06.07.2011р. «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою КМ України,
тобто до 23.07.2011р., застосуванню
підлягають норми ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

При цьому колегія суддів зазначає про
те, що, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплачувати належні платежі, суд, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання спірних державної та
додаткової пенсій або встановлення
такого права в судовому порядку, не має
підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Оскільки вказані зміни у законодавстві
відбулися, тому слід визначити
кінцевий строк проведення нарахування
та виплати спірних пенсій, тобто,
період з 21.09.2010р. до 22.07.2011р. включно.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, а саме у частині визнання
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі
м.Львова щодо незабезпечення
нарахування та виплати на користь
ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи,
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
пенсій у відповідності до вимог ст.ст.50
та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком, та з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправною;
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату на корить
позивача державної (основної) пенсії з
розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
за період з 21.09.2010р. до 22.07.2011р. включно,
виходячи із мінімального розміру
пенсії за віком згідно з вимогами ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та з урахуванням
проведених виплат за вказаний період;
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату на корить
позивача додаткової щомісячної пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
50 (п'ятдесят) відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 21.09.2010р. до
22.07.2011р. включно, виходячи із
мінімального розміру пенсії за віком
згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період; позовні вимоги про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної (основної) пенсії та
додаткової щомісячної пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за період з 22.05.2008р.
до 20.09.2010р. включно слід залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду; у задоволенні решти
позовних вимог належить відмовити.

При цьому понесені судові витрати,
пов'язані із розглядом справи, слід
віднести в порядку ст.94 КАС України за
рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову із
залишенням частини позовних вимог без
розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, ч.3 ст.160, ст.ст.195,
196, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2
ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
задоволити частково.

Постанову Личаківського районного
суду м.Львова від 14.11.2011р. скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова щодо
незабезпечення нарахування та виплати
на користь ОСОБА_1, як інваліду ІІІ
групи, захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, пенсій у відповідності
до вимог ст.ст.50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
та з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату на корить ОСОБА_1 державної
(основної) пенсії з розрахунку 6 (шість)
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 21.09.2010р. до
22.07.2011р. включно, виходячи із
мінімального розміру пенсії за віком
згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату на корить ОСОБА_1 додаткової
щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 (п'ятдесят)
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 21.09.2010р. до 22.07.2011р. включно, виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Позовні вимоги про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної (основної) пенсії та
додаткової щомісячної пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за період з 22.05.2008р.
до 20.09.2010р. включно - залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Понесені судові витрати, пов'язані із
розглядом справи, віднести за рахунок
держави.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

Н.В.Савицька