Справа № 872/5891/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/15205/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

представника позивача - Шевченко М.І.
(довіреність від 06.08.2011)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2013 року у справі № 2а/0470/15205/12 за
позовом Закритого акціонерного
товариства "Науково-виробниче
об'єднання "ОРБІТА" до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року Закрите акціонерне
товариство "Науково-виробниче
об'єднання "ОРБІТА" (далі - Позивач)
звернулося з позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Відповідач), у якому просили визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 13.11.2012
р. в частині збільшення суми податку на
додану вартість на суму 499 994, 00 грн. - за
основним платежем, а саме: за січень 2010
року в сумі - 72 500, 00 грн., за лютий 2010 року
в сумі - 74 167, 00 грн., за березень 2010 року в
сумі - 50 000, 00 грн., за квітень 2010 року в
сумі - 50 000, 08 грн., за травень 2010 року в
сумі - 76 600, 00 грн., за червень 2010 року в
сумі - 75 227, 00 грн., за липень 2010 року в
сумі - 101 500, 00 грн., та штрафних санкцій у
розмірі - 124 998, 00 грн., на загальну суму -
624 992, 00 грн.

В обґрунтування вимог
адміністративного позову зазначали, що
висновки податкового органу про
укладення Позивачем нікчемного
правочину по ланцюгу до
«вигодонабувача» є неправомірним,
оскільки чинне законодавство не
передбачає солідарної
відповідальності за дії контрагентів,
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер. При цьому, у
Відповідача відсутнє право в
позасудовому порядку визнавати
правочини нікчемними, а жодні судові
рішення, якими укладені правочини
визнавалися б недійсними, відсутні.
Акти перевірки інших суб'єктів
господарської діяльності не можуть
бути визнані первинними документами та
використовуватися для встановлення
факту порушення. Посилання відповідача
на ненадання ЗАТ «НВО «ОРБІТА» до
перевірки податкових накладних є
безпідставним, адже вони надавались
старшим слідчим СВ ПМСДПІ Корнєєвим
Є.В., при цьому підприємству не відомо,
який саме перелік документів було
надано. Разом з тим, ТОВ «НВО «ОРБІТА»
на момент подання скарги до
податкового органу всі податкові
накладні були подані до податкового
органу.(а.с.2-10)

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2013 року адміністративний позов
Закритого акціонерного товариства
"Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА"
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
частково протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 13.11.2012 року - задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 13.11.2012
року в частині збільшення суми податку
на додану вартість на суму 499 994, 00 грн. -
за основним платежем, а саме: за січень
2010 року в сумі - 72 500, 00 грн., за лютий 2010
року в сумі - 74 167, 00 грн., за березень 2010
року в сумі - 50 000, 00 грн., за квітень 2010
року в сумі - 50 000, 08 грн., за травень 2010
року в сумі - 76 600, 00 грн., за червень 2010
року в сумі - 75 227, 00 грн., за липень 2010
року в сумі - 101 500, 00 грн., та штрафних
санкцій у розмірі - 124 998, 00 грн., на
загальну суму - 624 992, 00 грн.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що законом не
передбачена можливість визначення
контролюючим органом правочину
нікчемним на підставі припущень, що
відповідні господарські операції
проведені з певними контрагентами без
наміру створення правових наслідків,
адже факти недійсності правочину
можуть бути встановлені за рішенням
суду. (а.с.201-205)

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області подала апеляційну скаргу,
відповідно до якої просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2013 року та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
актом перевірки від 25.03.2011 р. №
864/23-02/32197066 встановлено, що контрагент
Позивача ТОВ «Альянс +» здійснювало
діяльність, спрямовану на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам, при
цьому ЗАТ «НВО «ОРБІТА» виступає
«вигодо-набувачем» робіт, отриманих
від ТОВ «Альянс +» в липні 2010 року. Крім
того, Позивач несвоєчасно подавав
податкові декларації з податку на
додану вартість за листопад 2010 року. По
взаємовідносинам ЗАТ «НВО «ОРБІТА» з
ПП «Монтажспецбуд» встановлено
розбіжності між даними,
задекларованими вказаними
підприємствами в результаті
подвійного віднесення податкової
накладної до складу податкового
кредиту. У зв'язку з вищенаведеним,
висновки податкового органу про
нікчемність, укладених ЗАТ «НВО
«ОРБІТА» з контрагентами правочинів, є
правомірними. (а.с.211-214).

ЗАТ «НВО «ОРБІТА» заперечувало проти
задоволення апеляційної скарги.
Просили апеляційну скаргу ДПІ в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.
(а.с.221-222)

У судовому засіданні представник
Позивача просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення з огляду на
безпідставність та необґрунтованість
її доводів.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Закрите
акціонерне товариство
"Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА"
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 19.09.1999
р., (а.с.31-32) перебуває на обліку у
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (а.с.34) та є
платником податку на додану вартість.
(а.с.33)

На підставі направлень від 18.06.2012 №
365/22-5, № 373/22-5, № 367/22-5, № 366/22-5 згідно з п.
75.1 ст. 75, ст. 77 ПК України та наказу від
28.05.2012 № 368 уповноваженими працівниками
ДПІ в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська проведено
документальну планову виїзну
перевірку ЗАТ «НВО «ОРБІТА» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.03.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.03.2012, про що складено акт від 23.07.2012 №
1949/225/30540020. (а.с.12-30)

Перевіркою встановлено порушення ЗАТ
«НВО «ОРБІТА» вимог:

- пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", пп. б) п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, в результаті чого
відповідачем було занижено податок на
додану вартість на суму 582 396, 00 грн., в
тому числі за січень 2010 року в сумі 72 500,
00 грн., за лютий 2010 року в сумі 74 167, 00
грн., за березень 2010 року в сумі 50 000, 00
грн., за квітень 2010 року в сумі 99 959, 00
грн., за травень 2010 року в сумі 76 600, 00
грн., за червень 2010 року в сумі 75 227, 00
грн., за липень 2010 року в сумі 102 658, 00
грн., за грудень 2010 року в сумі 3 101, 00
грн., за січень 2011 року в сумі 14 150, 00 грн.,
за лютий 2011 року в сумі 14 034, 00 грн.;

- абз. а) пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
встановлено несвоєчасне надання
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2010 року;

- пп. 14.1.56, пп. 14.1.180 п. 14 ст. 14, п. 163.1 ст. 163,
пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1, п. 168.3,
пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу
України, в результаті чого не утримано
та не перераховано до бюджету податок з
доходів фізичних осіб з сум виплати
фізичній особі, що призвело до
заниження податку з доходу фізичних
осіб у сумі 1 411, 80 грн.;

- пп. б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 24.12.2010 року № 1020, а саме: при
заповненні та наданні до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська податкових
розрахунків за ф. № 1 ДФ за 1 квартал 2011
року відображено дані не у повному
обсязі.

Позивачем подавалися заперечення № 158
від 20.08.2012 р. до акту перевірки від 23.07.2012
№ 1949/225/30540020 (а.с.55-56), за результатами
розгляду яких ЗАТ «НВО «ОРБІТА» був
надісланий лист від 27.08.2012 р. № 23613/10/22-518,
яким висновки акту перевірки були
залишені без змін. (а.с.57-58)

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
на підставі акту перевірки від 23.07.2012 №
1949/225/.08.2012 було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 721 120,00
грн., в т.ч. 582396,00 грн. за основним
платежем та 138724,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями. (а.с.59)

05.09.2012 ЗАТ «НВО «ОРБІТА» звернулося до
Державної податкової служби у
Дніпропетровської області із скаргою
на податкове повідомлення-рішення ДПІ
у Ленінському районі м. Запоріжжя від
31.08.2012 № . (а.с.60-62) Рішенням
Державної податкової служби у
Дніпропетровської області від 05.11.2012 №
27643/10/10-014 було скасоване податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2012 №
в частині збільшення суми грошового
зобов'язання з основного платежу по
податку на додану вартість у розмірі
49959,00 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 12490,00 грн., в іншій
частині зазначене податкове
повідомлення-рішення залишене без
змін. (а.с.63-65)

На підставі акту перевірки від 23.07.2012 №
1949/225/30540020 податковим органом було
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 13.11.2012 №
, яким Позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 658501,00
грн., в т.ч. 532437,00 грн. за основним
платежем та 126064,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями. (а.с.66)

Підприємство частково визнало
податкове повідомлення-рішення від
13.11.2012 № на суму 32443,00 грн. за
основним платежем (липень 2010 р. - 1158,00
грн., грудень 2010 р., - 3101, 00 грн., січень 2011
р. - 14150,00 грн., лютий 2011 р. - 14034,00 грн.) і
штрафними санкціями у розмірі 1066, 00 грн.
та вказані суми були сплачені
Позивачем до бюджету, що Відповідачем
не заперечується.

16.11.2012 ЗАТ «НВО «ОРБІТА» звернулося до
Державної податкової служби України із
скаргою на податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя від 13.11.2012 №
та просило його скасувати в частині
збільшення суми податку на додану
вартість на суму 499994, 00 грн. та штрафних
санкцій у розмірі 124998,00 грн. (а.с.67-72)

Рішенням Державної податкової служби
України від 06.12.2012 р. № 6695/0/61-12/10-2115
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення було залишено без
змін. (а.с.73-78)

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням від 13.11.2012 №
в частині збільшення суми
податку на додану вартість на загальну
суму - 624 992, 00 грн., Позивач звернувся до
суду з позовом про визнання його
протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги ЗАТ «НВО
«ОРБІТА», суд першої інстанції виходив
з того, що законом не передбачена
можливість визначення контролюючим
органом правочину нікчемним на
підставі припущень, що відповідні
господарські операції проведені з
певними контрагентами без наміру
створення правових наслідків, адже
факти недійсності правочину можуть
бути встановлені за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
заявлених вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пп. 7.4.1 п. 7.4 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР, в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з пп. 7.5.1 Закону (168/97-ВР) датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

У відповідності ж з пп. 7.4.5 ст. 7 Закону
(168/97-ВР) не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Вищевказані положення Закону № 168 не
ставлять у залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання.

В силу пп. 7.2.4 Закону (168/97-ВР) право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку,
передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі - Положення),
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назва документа
(форма), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складення
первинного документа.

Згідно зі ст.204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Необхідними умовами для висновку про
нікчемність угоди згідно до ст.207 ГК
України та ст.228 ЦК України є доведення
факту наявності завідомо суперечної
інтересам держави та суспільства мети
укладення угоди сторонами, а також
наявність вини у формі умислу хоча б у
однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків, причому, склад
правопорушення повинен бути
встановлений компетентним державним
органом і підтверджений законодавчо
визначеними належними засобами
доказування.

За позицією податкового органу ЗАТ
«НВО «ОРБІТА» безпідставно сформувало
податковий кредит по взаємовідносинах
з ТОВ «Альянс +», ТОВ «Будмонополія» та
ПП «Монтажспецбуд», з огляду на
нікчемність укладених правочинів.

Однак, висновки податкового органу
про нікчемність угод, укладених
Позивачем з указаними контрагентами,
зроблені Відповідачем лише виходячи з
даних системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
по ланцюгу постачання та актів
перевірок з інших ДПІ по контрагентах
безпосередніх контрагентів Позивача.
При цьому матеріали зустрічних
перевірок містять лише припущення
податкового органу про те, що у
підприємств відсутні власні основні
засоби, складські приміщення,
транспортне та торгівельне обладнання,
при цьому відповідачем не зазначено
конкретних доказів на підтвердження
таких припущень, як це передбачено
частиною 2 статті 71 КАС України.

В той же час, висновок щодо
відповідності того чи іншого правочину
вимогам закону, а особливо моральним
засадам суспільства, вимагає
серйозного юридичного аналізу, а
фахівці контролюючого органу, з огляду
на обов'язок доказування правомірності
свого рішення, зобов'язані були
з'ясувати всі обставини взаємовідносин
сторін та доводити перед судом їх
переконливість, як то: чи мала місце
господарська операція, чи добросовісно
діяли всі учасники господарських
взаємовідносин, чи припустилися
порушень податкового законодавства
контрагенти позивача, та чи могло бути
відомо позивачу про порушення, які
допускали його контрагенти.

Судом встановлено та Відповідачем не
спростовано, що і позивач і його
контрагенти на час вчинення правочинів
були зареєстровані як платники
податків.

Угоди, укладені ЗАТ «НВО «ОРБІТА» з ТОВ
«Альянс +», ТОВ «Будмонополія» та ПП
«Монтажспецбуд», оформлені належним
чином, заперечення відповідача з цього
приводу відсутні. Дані правочини не
визнані судом недійсними та їх
недійсність прямо не встановлена
законом.

Щодо формування даних податкової
звітності та відповідності податкових
накладних, які були підставою
віднесення Позивачем сум ПДВ до
податкового кредиту, вимогам Закону,
зауважень у фахівців податкового
органу не виникало. Ними ж не
витребовувались і будь-які які інші,
окрім наданих, первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку.

В силу статті 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

В іншому випадку визначення сум
податкового зобов'язання мало б
кратний характер - по ланцюгу до
виробника, що не відповідає принципам
системи оподаткування.

Посилання Відповідача у апеляційній
скарзі як на правомірність прийнятого
рішення, лише на дані Акту перевірки (
розділи 3.2.1; 3.2.2. на а.с. 19 зворот -24) не
може слугувати підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції , оскільки фахівцями
контролюючого органу не спростовано
фактичного здійснення господарських
операцій з придбання товарів чи їх
вірного документального оформлення.

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для зміни
чи скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205,206 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
січня 2013 року у справі № 2а/0470/15205/12 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у порядку і строки, визначені статтею 212
КАС України.

Повний текст ухвали складено 18 квітня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко