Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/34810/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача-1: від
відповідача-2:Муравйов О. В. Вербицька
О. В. Маринчак Н. Є. Титенко М. П.
Кальонов Є. А. Маісурадзе З.
А.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скаргиГоловного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області та
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби на
постанову та постанову та касаційну
скаргу на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
15.04.2013 року Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2013 року
Приватного акціонерного товариства
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2013 рокуу
справі№ 812/1695/13-аза позовомПублічного
акціонерного товариства «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія»до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби Головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській
областіпровизнання протиправною
бездіяльності, стягнення бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість, зобов'язання нарахувати
пеню,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013 року
у справі № 812/1695/13-а позов задоволено
частково. Стягнуто з Державного
бюджету України в особі Головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області на
користь ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» суму податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню за
декларацією з податку на додану
вартість за січень 2011 року, в розмірі 1
479 012,00 грн. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2013 року
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
залишено без задоволення. Апеляційні
скарги Головного управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, Публічного
акціонерного товариства «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія»
задоволено частково. Постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013 року
у справі № 812/1695/13-а скасовано. Позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби щодо
ненадання до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області висновку
про відшкодування ПАТ «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія» 1 479 012,00
грн. зменшеного бюджетного
відшкодування. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь Публічного
акціонерного товариства «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія»
бюджетну заборгованість а розмірі 1 479
012,00 грн. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нову постанову про
відмову в задоволенні позову. Свої
вимоги заявник обґрунтовує порушенням
судами норм матеріального права,
зокрема, п. п. 200.7, 200.12, 200.15 ст. 200
Податкового кодексу України.

Податковий орган також оскаржив в
касаційному порядку судові рішення у
справі. Стверджуючи про порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме п. п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заявник просить скасувати
судові рішення у справі та прийняти
нове про відмову в задоволенні позову.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач проти вимог та доводів
відповідача-1 заперечує, просить
залишити скаргу без задоволення.

Позивач оскаржив до Вищого
адміністративного суду України судові
рішення у справі з підстав порушення
судами норм матеріального та
процесуального права: пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54,
п. 109.1 ст. 109, п. 111.2 ст. 111, п. п. 200.12, 200.12, 200.23
ст. 200 Податкового кодексу України, ст.
159 Кодексу адміністративного
судочинства України. У зв'язку із
зазначеним позивач просить їх
скасувати та прийняти нове про
задоволення позову в повному об'ємі

В запереченнях на касаційну скаргу
податковий орган проти вимог та
доводів позивача заперечує, просить
залишити без задоволення касаційну
скаргу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачем до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
20.01.2011 року подана податкова декларація
з податку на додану вартість за грудень
2010 року, в якій платник податку в рядку
22.2 визначив до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду суму 17 843 787,00 грн.

18.02.2011 року ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» до податкового
органу подана податкова декларація з
податку на додану вартість за січень 2011
року, відповідно до рядку 25 та 25.1 якої
позивачем заявлена сума податку на
додану вартість, що підлягає
відшкодуванню на рахунок платника у
банку, у розмірі 17 843 787,00 грн.

До зазначеної податкової декларації з
податку на додану вартість позивач
додав заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування.

Згідно з висновком Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську від 22.04.2011 року № 244 за
декларацією з податку на додану
вартість за січень 2011 року підлягає
автоматичному відшкодуванню з бюджету
сума 17 843 787,00 грн.

20.12.2012 року ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
серпень 2011 року. Відповідно до рядку 23.1
позивачем заявлена сума податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника в банку в розмірі 85 089 656,00 грн.

До вищезазначеного уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок з податку на додану вартість
ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» додано заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування.

За результатами проведеної 18.01.1012 року
податковим органом камеральної
перевірки ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за серпень 2011 року
складено довідку № 169/08-5/32292929, якою
підтверджена відображена позивачем у
декларації за серпень 2011 року сума
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість в сумі 96 608 076,00 грн. (85 089
656,00 грн. заявлена до повернення на
розрахунковий рахунок платника та 1 1518
420,00 грн. заявлена до зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в наступних звітних
(податкових) періодах).

29.03.2012 року податковим органом
проведена документальна позапланова
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на додану вартість за період з
01.12.2010 року по 31.01.2011 року, за
результатами якої складено акт від
29.03.2012 року № 4/23-00/32292929, яким
зафіксовано завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість за
грудень 2010 року в сумі 1 479 012,00 грн., у
заявку з чим зроблено висновок про
завищення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту по податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2010 року (рядок 21) на
суму 1 479 012,00 грн. та завищення
зарахування до складу податкового
кредиту наступного податкового
кредиту (рядок 22) на суму 1 479 012,00 грн.

На підставі акта від 29.03.2012 року
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.04.2012 року №
, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 1 479 012,00 грн.
по декларації з податку на додану
вартість за січень 2011 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 05.06.2012 року
у справі № 2а/1270/3653/2012, залишеною без
змін ухвалами Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2012 року
та Вищого адміністративного суду від
15.10.2012 року, податкове повідомлення -
рішення СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську від
12.04.2012 року № про зменшення ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 1 579 012,00 грн.
скасовано.

Відповідно до пп. 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (пп. 7.7.2
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»).

Підпунктом 7.7.3 пункту 7.7. статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» встановлено, що платник
податку може прийняти самостійне
рішення про зарахування належної йому
повної суми бюджетного відшкодування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
наслідками звітного періоду, в якому
виникає право на подання заяви про
отримання бюджетного відшкодування
згідно з нормами цієї статті. При
прийнятті такого рішення зазначена
сума не враховується при розрахунку
сум бюджетного відшкодування
наступних податкових періодів.

Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. При цьому платник податку в
п'ятиденний термін після подання
декларації податковому органу подає
органу Державного казначейства
України копію декларації, з відміткою
податкового органу про її прийняття,
для ведення реєстру податкових
декларацій у розрізі платників. До
декларації додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування, копії
погашених податкових векселів
(податкових розписок), у разі їх
наявності, та оригіналів п'ятих
основних аркушів (примірників
декларанта) вантажних митних
декларацій, у разі наявності
експортних операцій (пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

На підставі пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» протягом 30 днів, наступних за
днем отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Відповідно до пп. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 цього
Закону на підставі отриманого висновку
відповідного податкового органу орган
державного казначейства надає
платнику податку зазначену у ній суму
бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
якщо за результатами перевірки сум
податку, заявлених до відшкодування,
платник податку або орган державної
податкової служби розпочинає
процедуру адміністративного або
судового оскарження, орган державної
податкової служби не пізніше
наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган
Державного казначейства України. Орган
Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням. Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового
кодексу України передбачено, що суми
податку, не відшкодовані платникам
протягом визначеного цією статтею
строку, вважаються заборгованістю
бюджету з відшкодування податку на
додану вартість. На суму такої
заборгованості нараховується пеня на
рівні 120 відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що в порушення зазначених
норм податковий орган протягом
вказаних строків не подав Головному
управлінню Державної казначейської
служби України у Луганській області
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету в
розмірі 1 479 012,00 грн., а тому позовні
вимоги про стягнення на користь ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» суми податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню за декларацією з податку
на додану вартість за січень 2011 року, в
розмірі 1 479 012,00 грн. підлягають
задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з
доводами апеляційного суду про те, що
сума податку на додану вартість, що
підлягає бюджетному відшкодуванню з
держбюджету, повинна стягуватись в
силу п. п. 200.13, 200.15 ст. 200 Податкового
кодексу України з Державного бюджету
України на користь позивача, а не з
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
не підлягають задоволенню позовні
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби щодо ненадання до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області
висновку про відшкодування ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» 1 479 012,00 грн. зменшеного
бюджетного відшкодування і про
зобов'язання відповідача нарахувати
пеню в розмірі 105 878,06 грн. за
несвоєчасне повернення суми
зменшеного бюджетного відшкодування
та відобразити в картці особового
рахунку ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» нарахованої
суми пені на розмір заборгованості з
бюджетного відшкодування, оскільки
належним способом захисту порушеного
права позивача є вимога про стягнення
відповідних коштів, адже право
платника податку порушується
внаслідок неодержання коштів з
бюджету. Інші заявлені позивачем
вимоги не призводять до захисту його
порушених прав.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.
229 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова
апеляційної інстанції в частині
задоволення позову про визнання
протиправною бездіяльності
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби щодо
ненадання до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області висновку
про відшкодування ПАТ «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія» 1 479 012,00
грн. зменшеного бюджетного
відшкодування підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови в цій
частині про відмову в позові. В іншій
частині оскаржена постанова
залишається без змін.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача задоволенню не підлягає, а
касаційні скарги відповідачів
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області
задовольнити частково.

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби задовольнити частково.

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія»
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2013 року
у справі № 812/1695/13-а скасувати в частині
задоволення позову про визнання
протиправною бездіяльності
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби щодо
ненадання до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Луганській області висновку
про відшкодування ПАТ «Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія» 1 479 012,00
грн. зменшеного бюджетного
відшкодування.

В цій частині прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

В іншій частині постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2013 року у справі № 812/1695/13-а
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак