Справа № 2а-12958/12/2070
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/24255/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,

суддів:Олексієнка М.М.,Тракало В.В.,

при секретарі - Буденку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, третя особа: Південна
митниця про зобов'язання вчинити певні
дії та стягнення шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року і ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 8 квітня 2013 року,-

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до Державної митної служби
України, третя особа - Південна митниця,
в якому просила зобов'язати
відповідача надати інформацію про
підстави затримання вантажу і
транспортного засобу в період з 13
червня по 4 липня 2012 року на митному
посту Одеса - порт Південної митниці, а
також скасувати постанову про
порушення митних правил № 1268/50006/12 від 18
липня 2012 року та стягнути на
відшкодування моральної шкоди 200 000
гривень.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2012
року позовну заяву ОСОБА_4, в частині
скасування постанови про порушення
митних правил № 1268/50006/12 від 18 липня 2012
року, повернуто позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідач в порушення вимог статей 15,
19 Закону України «Про звернення
громадян» не надав їй належної
відповіді на звернення від 26 липня 2012
року, 3 і 7 жовтня 2012 року чим заподіяв
моральну шкоду, розмір якої визначила у
200 000 гривень.

Вважаючи це порушенням своїх прав,
ОСОБА_4 просила про задоволення позову.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 8 квітня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та задовольнити
позов.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд на
підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що в діях відповідача відсутні
порушення Закону України «Про
звернення громадян», порядку та
терміну розгляду звернень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована
як суб'єкт підприємницької діяльності.

26 липня 2012 року позивач зверталася до
відповідача із заявою, в якій просила
скасувати протокол про порушення
митних правил № 1268/50006/12 від 4 липня 2012
року та здійснити дії щодо митного
оформлення товару, на яку останній 10
серпня 2012 року надав відповідь.

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_4 3 жовтня 2012 року вдруге
звернулася до Державної митної служби
України із заявою та просила
компенсувати заподіяну працівниками
Південної митниці і Державної митної
служби України матеріальну та моральну
шкоду.

Звернення від 10 жовтня 2012 року
аналогічне попередньому.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про звернення
громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР
(далі - Закон №393/96-ВР, в редакції
спірного періоду).

Відповідно до статті 1 Закону №393/96-ВР,
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

За приписами статті 15 Закону №393/96-ВР,
органи державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до статей 18, 19 Закону
№393/96-ВР громадянин, який звернувся із
заявою чи скаргою до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, засобів масової інформації,
посадових осіб має право: особисто
викласти аргументи особі, що
перевіряла заяву чи скаргу, та брати
участь у перевірці поданої скарги чи
заяви; знайомитися з матеріалами
перевірки; подавати додаткові
матеріали або наполягати на їх запиті
органом, який розглядає заяву чи
скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги; користуватися
послугами адвоката або представника
трудового колективу, організації, яка
здійснює правозахисну функцію,
оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку,
одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу
щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги, вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень.

Органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги, письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги.

Статтею 20 Закону №393/96-ВР визначено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

За приписами частини 4 статті 15 Закону
№393/96-ВР, рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні) доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що Державна
митна служба України розглянула
звернення ОСОБА_4 у відповідності до
вимог Закону №393/96-ВР, тобто відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та Законом
України.

З огляду на викладене, підстав для
задоволення позову у судів не було.

Рішення судів відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За приписами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року і ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 8 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.І. Мойсюк

Судді: М.М. Олексієнко

В.В. Тракало