Справа № 2а-6735/11 2а/0915/942/12
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа №
876/1615/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 07
лютого 2012 року за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення та перерахунок соціальних
виплат, -

в с т а н о в и в :

17.11.2011 р. позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області (далі -
Управління праці та соціального
захисту населення Тисменицької РДА) в
якому просив визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачену щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік у
відповідності до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 07
лютого 2012 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірною
бездіяльність управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької РДА Івано-Франківської
області у невиплаті ОСОБА_1 разової
грошової допомоги як інваліду війни
третьої групи у повному розмірі
відповідно до ч.3 ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2011 рік,
зобов'язано відповідача нарахувати
позивачу разову грошову вказану
допомогу, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленому ст.21
Закону України «Про державний бюджет
на 2011 рік» та виплатити йому
невиплачену суму разової грошової
допомоги, з урахуванням виплаченої
суми.

Не погодившись з даною постановою, її
оскаржила Управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької РДА. Вважає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставин
справи та порушив норми матеріального
і процесуального права, а тому просить
її скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.
Одночасно він просить звільнити його
від сплати судового збору.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Як встановлено, судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач є інвалідом війни 3 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 17.10.1996 р., та відповідно до ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» має право на отримання
разової грошової допомоги у розмірі,
встановленому Законом.

Відповідно, до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу
України, при здійсненні бюджетного
процесу в Україні, положення
нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій
вони не суперечать Конституції
України, Бюджетного кодексу України та
Закону України «Про державний бюджет
України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10 рп/2008 - нормою Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік» зупинено на 2008 рік дію ст.ст.
12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту».

При цьому, відповідно до ч.2 ст.152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Тобто
рішення Конституційного Суду України
не має зворотної дії в часі.

Оскільки, норми Законів, якими
обмежувалась дія ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» 3551-XII від 22.10.1993
р. визнані неконституційними і
втратили свою чинність, то у 2011 році ст.
13 цього Закону діяла у редакції
відповідно до якої, щорічно до 5 травня
інвалідам війни 3 групи, виплачується
разова грошова допомога.

Розмір вказаної допомоги,
регламентується ст. 13 вищенаведеного
закону, яка встановлює, що щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам I групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними нормативними
актами, при вирішенні даного спору, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що у 2011 році виплата
такої допомоги здійснювалась
відповідачем у невідповідності до
чинного законодавства.

Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» нормативні акти органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені
цим Законом, є недійсними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що при
нарахуванні та виплаті щорічної
одноразової грошової допомоги,
позивачу слід виходити із розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Положення, ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача,
щодо стягнення недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги до 5-го
травня як інваліду війни за 2011 рік в
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу
адміністративного суду України суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою зменшити розмір належних
до оплати судових витрат чи звільнити
від їх оплати повністю або частково, чи
відстрочити або розстрочити сплату
судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вище зазначене, апеляційний
суд вважає за можливе звільнити праці
та соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області від оплати судового збору за
розгляд апеляційної скарги на
постанову Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від
07.02.2012р.

Керуючись ст. 195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Тисменицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 07
лютого 2012 року без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський