Справа № 812/2642/14
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2642/14

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Малого приватного
підприємства «ВІКЛІС» про стягнення
заборгованості в сумі 70,38 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Малого приватного підприємства
«ВІКЛІС» про стягнення заборгованості
в сумі 70,38 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що відповідач, як
суб'єкт підприємницької діяльності, що
має найману робочу силу, повинен
нараховувати 1,4% суми фактичних витрат
на оплату праці найманих працівників
та 0,5%-1,0% від суми оплати праці найманих
працівників. Згідно сформованого звіту
ф4 ФСС станом на 01.10.2004 за
страхувальником рахується
заборгованість в сумі 70,38 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до початку
судового засідання надав заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином. Поштове
відправлення направлялось відповідачу
за адресою: 91005, м. Луганськ, вул.Фрунзе,
113-А, однак повернулось до суду з
відміткою відділення поштового зв'язку
- за закінченням терміну зберігання,
тобто ухвала не вручена адресату з
незалежних від суду причин, а тому
відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України вважається, що відповідач
належним чином був повідомлений про
розгляд справи.

Відповідно до частини 6 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних в матеріалах справи
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

08.07.2010 прийнято Закон України № 2464 «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2011.

Пунктом 7 прикінцевих та перехідних
положень Закону України № 2464 від 08.07.2010
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
роботодавець є страхувальником для
осіб, зазначених у ч. 1 ст. 6 цього Закону,
а це особи, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності та господарювання або у
фізичних осіб.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
страхувальник зобов'язаний
нараховувати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок
надходження, обліку та витрачання
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
затвердженою Постановою Правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
26.06.2001 № 16, передбачено, що
страхувальники повинні щомісячно
нараховувати страхові внески в
розмірах, встановлених чинним
законодавством. При цьому не мають
значення джерела фінансування витрат
на оплату праці. Згідно п. 4.4 вказаної
Інструкції перерахування коштів на
рахунки Фонду страхувальниками
здійснюється одночасно з одержанням
коштів на оплату праці в установах
банку.

Судом встановлено, що Мале приватне
підприємство «ВІКЛІС» (код за ) є юридичною особою та знаходиться
на обліку в Жовтневій міжрайонній
виконавчій дирекції Луганського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, персональний
код страхувальника 94.

Судом встановлено, що відповідач має
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності в сумі 70,38 грн.

Вищевказана сума заборгованості
підтверджується звітом Ф4-ФССзТВП про
нараховані внески, перерахування та
витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
дев'ять місяців 2004 року, довідкою
Жовтневої міжрайонної виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності станом на 01.03.2014.

Станом на дату розгляду справи доказів
сплати відповідачем заборгованості в
сумі 70,38 грн. суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено та підписано 12
травня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 17, 87, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луганського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до Малого
приватного підприємства «ВІКЛІС» про
стягнення заборгованості в сумі 70,38
грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства
«ВІКЛІС» (ідентифікаційний код 31996071,
місцезнаходження: м.Луганськ, вул.
Фрунзе, 113А) заборгованість в сумі 70,38
грн. (сімдесят гривень 38 копійок) на
користь виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
перерахувати на р/р0001 в ГУ ДКСУ в
Луганській області, МФО 804013, .

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 12 травня 2014 року.

Суддя
Т.С. Ушаков