Справа № 2а-1670/1980/12
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Полтава Справа №
2а-1670/1980/12

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дрижирук М.І.,

представника позивача - Фещенка І.О.,

представника відповідача - Касумова
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Латифа" про визнання
протиправними та нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2012 року Публічне акціонерне
товариство "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен" /далі - ПАТ "ККФ "Рошен",
позивач/ звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої є Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області) /далі - Кременчуцька ОДПІ,
відповідач/ про визнання протиправними
та нечинними податкових
повідомлень-рішень №/286 від 26.03.2012
та №/287 від 26.03.2012.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.05.2012,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2012,
позовні вимоги ПАТ "ККФ "Рошен"
задоволено, визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ №/286 від 26.03.2012 та №/287
від 26.03.2012.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.02.2014 скасовано постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.05.2012 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2012, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014
справу прийнято до провадження
Полтавського окружного
адміністративного суду.

В ході судового розгляду справи в
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що висновок Кременчуцької
ОДПІ про заниження податку на додану
вартість за вересень 2011 року на 3202,00
грн та заниження податку на прибуток за
ІІ-ІІІ квартали 2011 року загалом на 3682,00
грн є необґрунтованим та протиправним,
оскільки правомірність віднесення до
складу витрат операційної діяльності
та до податкового кредиту відповідних
сум підтверджується належним чином
оформленими первинними документами.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях
№б/н від 04.09.2012 (а.с. 79-81).

Третьою особою - ТОВ "Латифа" явку
уповноваженого представника в судове
засідання забезпечено не було, не
зважаючи на належне повідомлення судом
про дату, час та місце судового
розгляду справи, поштові відправлення
на адресу ТОВ "Латифа", що внесена до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
повернулися до суду з відміткою пошти
"за закінченням терміну зберігання".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ПАТ "ККФ "Рошен"
(ідентифікаційний код 00382191)
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області
20.04.1998. Позивач перебуває на обліку в
якості платника податків в
Кременчуцькій ОДПІ з 14.05.1998 та
відповідно до свідоцтва №100325946 є
платником податку на додану вартість
(том 1 а.с. 29-34).

У період з 27.02.2012 по 02.03.2012 Кременчуцькою
ОДПІ проведено позапланову
документальну виїзну перевірку ПАТ
"ККФ "Рошен" з питання взаємовідносин з
ТОВ "Латифа" за період з 01.12.2009 по 31.12.2011.

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами перевірки
контролюючим органом 12.03.2012 складено
акт №136/23-309/00382191 (том 1 а.с. 82-85), в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог:

- пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті
201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 3202,00
грн, в тому числі за вересень 2011 року в
сумі 3202,00 грн;

- підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135,
пункту 137.10 статті 137, підпункту 138.1.1
пункту 138.1 статті 138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 3682,00 грн, в тому числі за
ІІ-ІІІ квартали 2011 року в сумі 3682,00 грн.

На підставі акта перевірки №136/23-309/00382191
від 12.03.2012, Кременчуцькою ОДПІ 26.03.2012
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- №/286, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у розмірі 3682,00
грн, в тому числі 3682,00 грн за
основним платежем (том 1 а.с. 9);

- №/287, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість у
розмірі 4803,00 грн, в тому числі 3202,00 грн -
за основним платежем та 1601,00 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями (том 1
а.с. 10).

Позивач, не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
звернувся до суду з вимогою про
визнання їх протиправними та
нечинними.

Надаючи оцінку спірним податковим
повідомленням-рішенням, суд виходить з
наступного.

Як слідує зі змісту акту перевірки
№136/23-309/00382191 від 12.03.2012, письмових
заперечень №б/н від 04.09.2012 та усних
пояснень представника відповідача,
висновок про порушення ПАТ "ККФ "Рошен"
вимог податкового законодавства
перевіряючі обґрунтовують тим, що у
вересні 2011 року підприємство мало
взаємовідносини з ТОВ "Латифа". Слідчим
відділом податкової міліції ДПА в
Луганській області проводилось
досудове слідство у кримінальній
справі №41/11/8074 за обвинуваченням
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за частиною 3
статті 212, частиною 2 статті 205
Кримінального кодексу України. В ході
слідства встановлено, що ОСОБА_3, діючи
за попередньою змовою з ОСОБА_4
зареєстрували на підставну особу
ОСОБА_5 юридичну особу ТОВ "Латифа" з
метою прикриття незаконної діяльності,
пов'язаної з умисним ухиленням від
сплати податків і фактично керуючи
діями ОСОБА_5, а також керуючи
діяльністю вказаної юридичної особи, у
податковому періоді червні 2011 року,
шляхом відображення у бухгалтерському
звіті й податковій звітності
придбання товарів, робіт, послуг в
ПП "Тиссона", які фактично не
здійснювалися, в порушення вимог
податкового законодавства умисно
ухилилися від сплати в бюджет податку
на додану вартість на суму 2554569 грн.

Вказана кримінальна справа була
направлена до суду в порядку статті 225
КПК України для вирішення її по суті.

Вироком Артемівського районного суду
м. Луганська від 19.08.2013 ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні
злочинів, передбачених частинами 2, 3
статті 27, частиною 3 статті 28, частиною 1
статті 366 КК України та засуджено до
покарання у вигляді накладення
відповідного штрафу та позбавлення
права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
функцій в установах та організаціях
будь-якої форми власності строком на 1
рік.

З огляду на викладене, на думку
відповідача, ПАТ "ККФ "Рошен" здійснило
видимість придбання товарів (робіт,
послуг) від ТОВ "Латифа", які в дійсності
не реалізувалися вказаним
підприємством, а лише полягали в
документальному їх оформленні (шляхом
складання договорів, актів
прийому-передачі, рахунків-фактур,
видаткових накладних, податкових
накладних та інших документів), з метою
ухилення від сплати податків та
обов'язкових платежів.

Отже, ПАТ "ККФ "Рошен" шляхом
незаконного формування податкового
кредиту по податковим накладним та
витрат операційної діяльності по актам
виконаних робіт, оформлених ТОВ
"Латифа" по фактично неіснуючим
фінансово-господарським операціям, які
були незаконно відображені в
бухгалтерському та податковому
обліках підприємства, було порушено
положення Податкового кодексу України.

Як визначено підпунктом 14.1.54
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
дохід з джерелом їх походження з
України - будь-який дохід, отриманий
резидентами або нерезидентами, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
на території України.

Згідно з підпунктом 14.1.127 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

При цьому, в силу підпункту 14.1.36 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Порядок визначення доходів та витрат
платника податку врегульовано
розділом ІІІ Податкового кодексу
України.

За приписами пункту 135.1 статті 135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5
статті 135 Податкового кодексу України
інші доходи включають вартість
товарів, робіт, послуг, безоплатно
отриманих платником податку у звітному
періоді, визначена на рівні не нижче
звичайної ціни, суми безповоротної
фінансової допомоги, отриманої
платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Згідно з пунктом 137.10 статті 137
Податкового кодексу України суми
безповоротної фінансової допомоги та
безоплатно отримані товари (роботи,
послуги) вважаються доходами на дату
фактичного отримання платником
податку товарів (робіт, послуг) або за
датою надходження коштів на
банківський рахунок чи в касу платника
податку, якщо інше не передбачено цим
розділом.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Посилаючись на вищезазначені
положення Податкового кодексу України
Кременчуцька ОДПІ фактично стверджує
про те, що сума понесених ПАТ "ККФ
"Рошен" витрат у зв'язку з придбанням у
ТОВ "Латифа" у вересні 2011 року робіт по
очистці каналізаційних мереж на
загальну суму 16010,44 грн має бути
віднесена до доходів платника податків
за звітний період, оскільки понесення
таких витрат не підтверджено
відповідними документами первинного
бухгалтерського обліку.

Як визначено підпунктом 134.1.1 пункту 134.1
статті 134 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відповідач
дійшов висновку про заниження
позивачем податку на прибуток по
вищезгаданій господарській операції
на суму 3682,00 грн (16010,44 грн х 23% - ставка
податку).

Крім того, згідно з підпунктом 14.1.181
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

За приписами підпункту "а" пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198
вказаного Кодексу датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В силу пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

При цьому, згідно з пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Зважаючи на вказані норми Податкового
кодексу України, посилаючись на те, що
ПАТ "ККФ "Рошен" здійснило "видимість"
придбання робіт у ТОВ "Латифа",
оскільки, на думку контролюючого
органу, такі роботи фактично
контрагентом позивача не виконувалися,
а лише полягали у їх документальному
оформленні з метою ухилення від сплати
податків, відповідач стверджує про
заниження платником податків ПДВ за
вересень 2011 року на 3202,00 грн.

Оцінюючи правомірність вказаних
висновків відповідача, суд виходить з
наступного.

Так, судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 12.09.2011 між ПАТ
"ККФ "Рошен" (замовник) та ТОВ "Латифа"
(виконавець) укладено договір №15/08-Б.О
(том 1 а.с. 35-37), за умовами якого
виконавець зобов'язується виконати
роботи з очистки каналізаційних мереж
в об'ємах і кількості згідно
кошторисної документації, а замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи в установленому порядку та
провести розрахунок згідно з актом
виконаних робіт, що являється
невід'ємною частиною даного договору
(форма КБ-2в).

На виконання умов даного договору ТОВ
"Латифа" у вересні 2011 року виконано на
користь ПАТ "ККФ "Рошен" роботи з
очистки каналізаційних трубопроводів
і колекторів в об'ємах, визначених у
дефектному акті та локальному
кошторисі №2-1-1 (том 1 а.с. 38-40).

На підтвердження реальності
здійснення вказаної господарської
операції позивачем до матеріалів
справи надано копії рахунку-фактури
№21/09-Б.О. від 21.09.2011 та податкової
накладної №111 від 27.09.2011 (том 1 а.с. 53-54).

Дослідивши податкову накладну,
виписану ТОВ "Латифа" на користь ПАТ
"ККФ "Рошен" в результаті здійснення
вказаної господарської операції, суд
не має підстав для визнання її такою, що
не відповідає вимогам оформлення
первинних документів бухгалтерської
та податкової звітності, а саме, вона
містить адресу місцезнаходження
покупця та продавця, одиниці виміру
товару, кількість (об'єм, обсяг), ціну
продажу. Будь-яких порушень щодо
оформлення податкової накладної судом
не встановлено, зауваження до змісту та
форми зазначеного документу у
контролюючого органу відсутні.

Відповідачем не оспорюється той факт,
що на момент виписки вказаної
податкової накладної ТОВ "Латифа" мало
статус платника податку на додану
вартість та було зареєстроване як
юридична особа у встановленому
законодавством порядку (том 1 а.с. 44-46).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до приписів частини 2 статті
3 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Суд зазначає, що згідно договору від
12.09.2011 №15/08-Б.О на виконання зобов'язань
за даним договором сторони складають
та передають одна одній наступні
документи: кошторисну документацію,
акт виконаних робіт (типова форма КБ-2в).

Позивачем до матеріалів
адміністративної справи надано копії
дефектного акту, локального кошторису
№2-1-1, розрахунку загальновиробничих
витрат, підсумкової відомості
ресурсів, акту приймання виконаних
робіт за вересень 2011 року, договірної
ціни, довідки про вартість виконаних
робіт /та витрати/ (том 1 а.с. 38-43, 47-52).

Дослідивши зазначені документи судом
встановлено, що вони відповідають
вимогам Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704, наказу Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 04 грудня 2009 року №554, тобто
є первинними документами
бухгалтерського обліку в розумінні
частини 1 статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та в силу положень
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України приймаються судом
як належний доказ у справі.

Оплату виконаних робіт позивачем
проведено у повному обсязі шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок ТОВ "Латифа", що
підтверджується випискою ПАТ "ІНГ Банк
України" за 29.09.2011 (том 1 а.с. 55).

Зі змісту долученої представником
позивача до матеріалів справи довідки
від 02.08.2012 №764/04 за підписом голови
правління ПАТ "ККФ "Рошен" Ананченко О.В.
слідує, що на балансі товариства з
01.01.1931 за інвентарним номером №111
знаходиться каналізаційна сітка
первісною вартістю 11511,47 грн та
залишковою вартістю станом на 01.08.2012 в
сумі 930,70 грн (том 1 а.с. 235).

Окрім цього, позивачем було також
надано суду "Схему каналізаційної
сітки інв№111 на ПАТ "ККФ "Рошен" по вул.
Жовтнева, 57", довідку б/н та дати щодо
обліку на ПАТ "ККФ "Рошен" основних
засобів /каналізаційної сітки/,
матеріали "Обстеження та вирішення
питання каналізації" (том 1 а.с. 236, том 2
а.с. 73, 75-81).

На підтвердження перебування у вересні
2011 року на території підприємства ПАТ
"ККФ "Рошен" працівників ТОВ "Латифа",
які здійснювали роботи з очистки
каналізаційних мереж, до матеріалів
справи долучено журнал реєстрації руху
автотранспорту, журнал реєстрації
ввідного інструктажу по охороні праці,
журнал інструктажу по "Правилам
внутрішнього трудового розпорядку" та
службову записку від 19.09.2011 з проханням
оформити працівникам ТОВ "Латифа"
пропуски на територію підприємства
(том 1 а.с. 82-91).

Судом також встановлено, що ПАТ "ККФ
"Рошен" суму ПДВ в розмірі 3202,09 грн
згідно податкової накладної №111 від
27.09.2011 віднесено до податкового кредиту
не у вересні 2011 року, як зазначено в
акті перевірки, а в жовтні 2011 року, що
підтверджується податковою
декларацією з ПДВ за жовтень 2011 року,
додатком №5 до неї, а також реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних за жовтень 2011 року (том 2 а.с.
32-61). Вказане спростовує висновок
відповідача щодо заниження ПАТ "ККФ
"Рошен" ПДВ на суму 3202,09 грн саме за
вересень 2011 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що на підставі податкової
накладної, виписаної ТОВ "Латифа", та
інших первинних бухгалтерських
документів, позивачем правомірно
включено суму податку на додану
вартість в розмірі 3202,09 грн до складу
податкового кредиту за жовтень 2011 року
та відображено у податковій декларації
з податку на додану вартість за
вказаний період, а витрати по придбанню
робіт (послуг) в розмірі 16010,44 грн
правомірно віднесено до складу витрат
операційної діяльності.

Відтак, суд вважає, що в діях ПАТ "ККФ
"Рошен" відсутні порушення податкового
законодавства, визначені актом
перевірки №136/23-309/00382191 від 12.03.2012, на
підставі висновків якого
Кременчуцькою ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення від 26.03.2012
№/286 та №/287.

Також судом враховано, що позапланова
документальна виїзна перевірка ПАТ
"ККФ "Рошен" з питання взаємовідносин з
ТОВ "Латифа" за період з 01.12.2009 по 31.12.2011,
результати якої оформлені актом
№136/23-309/00382191 від 12.03.2012, проведена
Кременчуцькою ОДПІ відповідно до
підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України на
підставі постанови старшого слідчого з
ОВС СВ ПМ ДПА в Луганській області
старшого лейтенанта податкової
міліції Шершенькова Д.М. про
призначення документальної перевірки
від 11.01.2012 у зв'язку проведенням слідчим
відділом податкової міліції ДПА у
Луганській області досудового
слідства у кримінальній справі №41/11/8074
у відношенні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за
ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України (том 1 а.с. 86).

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України (в
редакції, чинній станом на дату
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень) документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з обставин, визначених даною
правовою нормою, зокрема, у разі якщо
отримано постанову суду (ухвалу суду)
про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

Згідно з вимогами пункту 58.4 статті 58
Податкового кодексу України у разі,
коли судом за результатами розгляду
кримінальної справи про злочини,
предметом якої є податки, збори,
винесено обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або винесено
рішення про закриття кримінальної
справи за нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених ПКУ.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86
Податкового кодексу України у разі,
якщо грошове зобов'язання
розраховується органом державної
податкової служби за результатами
перевірки, призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Таким чином, за результатами перевірок
платників податків, призначених в
рамках порушеної кримінальної справи
про злочини, предметом якої є податки,
збори (стаття 212 КК України),
контролюючий орган визначає суми
грошових зобов'язань, але податкове
повідомлення-рішення не приймає.

Однак Кременчуцькою ОДПІ не було
дотримано приписів пункту 86.9 статті 86
Податкового кодексу України та за
наслідками позапланової
документальної виїзної перевірки ПАТ
"ККФ "Рошен", призначеної в рамках
порушеної кримінальної справи №41/11/8074
за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 за ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України,
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 26.03.2012
№/286 та №/287, не зважаючи на
відсутність на момент їх прийняття
відповідного рішення суду, що набрало
законної сили.

Посилання представника відповідача на
проведення розслідування кримінальної
справи не щодо посадових осіб ПАТ "ККФ
"Рошен", яке перевірялось, а щодо
посадових осіб його контрагента, що не
потребувало попереднього отримання
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувального
вироку, ухвали про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами), що
набрало законної сили, як обов'язкової
умови прийняття податкових
повідомлень-рішень про нарахування
податкових зобов'язань, є
неспроможними. Так, в новій редакції
пункт 86.9 статті 86 Податкового кодексу
України, яка передбачає наведений
представником відповідача порядок
нарахування органом державної
податкової служби грошових зобов'язань
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу,
викладено Законом України від 20.11.2012 №
5503-VI, який набрав чинності 04.01.2013, тобто
після прийняття в березні 2012 року
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Вирок Артемівського районного суду м.
Луганська від 19.08.2013 (том 1 а.с. 223-227), яким
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними
у вчиненні злочинів, передбачених
частинами 2, 3 статті 27, частиною 3 статті
28, частиною 1 статті 366 КК України, на
який також посилався представник
відповідача, скасовано ухвалою
Апеляційного суду Луганської області
від 26.11.2013, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції (том 2
а.с. 93-100).

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду
справи правомірності прийнятих
податкових повідомлень-рішень від
26.03.2012 №/286 та №/287 не довів, а
відтак позовні вимоги ПАТ "ККФ "Рошен" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Зважаючи на те, що податкове
повідомлення-рішення є правовим актом
індивідуальної дії, та згідно частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі його
неправомірності, визнається судом
протиправним і скасовується, суд
вважає за необхідне, згідно частини 2
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вийти за межі
позовних вимог про визнання
протиправними та нечинними податкових
повідомлень-рішень та визнати
протиправними і скасувати податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ від 26.03.2012 №/286 та №/287.

Суд зазначає, що виконуючи вимоги
Вищого адміністративного суду України,
викладені в ухвалі від 03.02.2014 про
направлення справи на новий судовий
розгляд, ухвалою суду від 11.03.2014 та
повторно ухвалою від 31.03.2014 у ТОВ
"Латифа" витребовувались письмові
пояснення (з підтверджуючими
документами) щодо наявності у
останнього трудових ресурсів та
засобів виробництва, які б
забезпечували можливість виконання
робіт, передбачених умовами договору
№15/08-Б.О. від 12.09.2011, укладеного з ПАТ
"ККФ "Рошен". Ухвали суду направлялись
ТОВ "Латифа" за адресою: вул. Леніна, буд.
38, село Бобриця, Києво-Святошинський
район, Київська область, 08142, яка
внесена до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, однак повернулись до
суду без вручення адресату з відміткою
пошти "за закінченням терміну
зберігання". В зв'язку з цим, рішення у
даній справі прийнято судом без
виконання вимог ухвал щодо надання
відповідних документів та підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Підпунктом 3 частини 9 Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України встановлено, що у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відображає в обліку
відповідні бюджетні зобов'язання
розпорядника бюджетних коштів, з вини
якого виникли такі зобов'язання.
Погашення таких бюджетних зобов'язань
здійснюється виключно за рахунок
бюджетних асигнувань цього
розпорядника бюджетних коштів.
Одночасно розпорядник бюджетних
коштів зобов'язаний привести у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Кременчуцька
кондитерська фабрика "Рошен"
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 26 березня 2012
року №/286 та №/287.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на користь Публічного
акціонерного товариства "Кременчуцька
кондитерська фабрика "Рошен"
(ідентифікаційний код 00382191) судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
107 (сто сім) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 05
травня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава