Справа № 823/923/14
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
справа № 823/923/14

09 год. 05 хв.
м.
Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Черкаси адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі Черкаської області про визнання
дій неправомірними та стягнення
коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі Черкаської області про визнання
дій неправомірними та стягнення коштів
за період з вересня 2013 року по лютий 2014
року на суму 914 грн. 04 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем, в порушення вимог ст.ст.
21, 24, 25 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", не включено до актів
звірок виплачені УПФУ в Шполянському
районі Черкаської області пенсії за
період з вересня 2013 року по лютий 2014р. в
сумі 914 грн. 04 коп., в тому числі:

- 900 грн. 00 коп. - витрати на виплату
пенсій громадянам держав-учасниць СНД,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну;

14 грн. 04 коп. - витрати на доставку
пенсії.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіславши до
суду клопотання про підтримання
позовних вимог та розгляд справи за
відсутності представника управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте, надіслав
до суду заперечення на
адміністративний позов, в якому просив
відмовити в його задоволенні з підстав,
викладених у запереченні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно з актами
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
вересня 2013 року по лютий 2014 року,
позивач поніс грошові витрати на
виплату пенсій (основний розмір);
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття; витрати на виплату і
доставку пенсій на загальну суму 33342
грн. 67 коп.

В подальшому, відповідачем було
прийнято до відшкодування витрати,
понесені позивачем за вищевказаний
період на суму 32 428 грн. 63 коп.

Відповідно до таблиць розбіжностей до
інформації про відшкодування
відповідачем витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності,
нещасного випадку на виробництві або
професійним захворюванням та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень 2013 р. - лютий
2014 року, відповідач не прийняв до
заліку для відшкодування витрати
позивача на виплату та доставку пенсій
громадянам держав-учасниць СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну та витрати
на доставку пенсії. Не погоджуючись з
рішенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі Черкаської області щодо
невідшкодування вказаних витрат,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав та інтересів.

Порядок призначення та виплати пенсій
регулюється Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. № 1058-1У (надалі
- Закон №1058).

Стаття 58 вказаного Закону визначає
обов'язок Пенсійного фонду призначати
пенсії та готувати документи для її
виплати, забезпечувати своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання.

Відповідно до ст. 30 Закону №1058 пенсія
по інвалідності призначається в разі
настання інвалідності, що спричинила
повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства). При цьому передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Умови та порядок загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
регулюються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999р. № 1105-ХІV
(надалі - Закон № 1105).

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодування витрат на
поховання.

Приписами ст. 25 Закону № 1105 обов'язок по
проведенню зазначених страхових
виплат покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

Відповідно до ч. 16 ст. 34 Закону № 1105,
виплата пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених п. 2 ст. 8 та ст. 9 цього
Закону.

Відповідно до п. 5 ст. 24 Закону № 1105, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.
Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Розрахунки між Фондами здійснюються
відповідно до Порядку відшкодування
витрат, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4
(надалі - Порядок).

Пункт 4 Порядку передбачає, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалась пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Проаналізувавши вказані приписи, суд
дійшов висновку, що діючим
законодавством обов'язок призначати та
виплачувати застрахованим особам
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання покладено на органи
Пенсійного фонду, а Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний приймати участь у
фінансуванні витрат на виплату
зазначених пенсій та відшкодовувати
Пенсійному фонду понесені ним
зазначені витрати.

Статтею 2 Закону №1105 визначено, що
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відтак, пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, призначені до набрання
чинності Законом №1105 відповідно до
законодавства СРСР, чи іншого
законодавства України повинні
виплачуватись відповідно до вказаного
Закону органами Пенсійного Фонду
України з послідуючим відшкодуванням
витрат по їх виплаті Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Аналогічна правова позиція з даного
питання викладена в постановах
Верховного Суду України у справах №
21-116а11 від 06.06.2011 р., № 21-361а11 від 21.11.2011 р.
та № 21-333а11 від 05.12.2011 р.

Положеннями ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
призначено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за законодавством
колишнього СРСР 05.05.1989 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він помер. Пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві призначена його дочці -
ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992р. (надалі - Угода), пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Згідно ст. 5 Угоди визначено, що вона
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Угоди,
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

Статтею 7 Угоди передбачено, що при
переселенні пенсіонера в межах держав -
учасниць Угоди виплата пенсії за
попереднім місцем проживання
припиняється, якщо пенсія того ж виду
передбачена законодавством держави за
новим місцем проживання пенсіонера.

Розмір пенсії переглядається
відповідно до законодавства держави -
учасниці Угоди за новим місцем
проживання пенсіонера з дотриманням
умов, передбачених пунктом 3 статті 6
цієї Угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскільки пенсія по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва ОСОБА_1 призначена відповідно
до законодавства СРСР та вказаної
Угоди, витрати на її виплату УПФУ в
Шполянському районі Черкаської
області підлягають до відшкодування
саме виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі. Тобто, відшкодуванню за
вересень 2013 р. - лютий 2014 р. підлягає 914
грн. 04 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати неправомірними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі Черкаської області в частині
відмови у прийнятті до відшкодування
суми коштів на виплату пенсії.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі Черкаської області (20603,
Черкаська область, м. Шпола, вул.
Калініна, 1, ідентифікаційний код 25875142)
на користь управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області (20603, Черкаська
область, м. Шпола, вул. Пролетарська, 59,
ідентифікаційний код 21366745)
заборгованість в сумі 914 (дев'ятсот
чотирнадцять) грн. 04 коп.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.А. Гайдаш