Справа № 2а/0612/9185/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"28" квітня 2014 р.
Справа № 2а/0612/9185/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на ухвалу
Лугинського районного суду
Житомирської області від "23" жовтня 2013
р. про зміну способу та порядку
виконання рішення суду за поданням
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області у справі за
позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 16.07.2012 року
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2012 року
задоволено позов, визнано
протиправними дії відповідача;
зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії позивачу відповідно до ст.39
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.04.2011р. по
22.07.2011р., зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.04.2011р. по
22.07.2011р.

Рішення звернуто до виконання, у справі
видано виконавчий лист.

В вересні 2013 року головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Житомирській області
внесено подання до Лугинського
районного суду про зміну способу та
порядку виконання рішення у справі
№2а/0612/9185/11, в якому заявник просив
змінити спосіб і порядок виконання
вказаної постанови в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
та додаткової пенсії відповідно до
ст.ст.39,51 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та установити в цій частині
спосіб виконання шляхом стягнення з
відповідача доплати в сумі 7471,56 грн.

Ухвалою Лугинського районного суду
від 23 жовтня 2013 року подання державного
виконавця про зміну способу та порядку
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб і порядок виконання постанови
шляхом зміни зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії і додаткової пенсії на
стягнення цих виплат.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
відповідач подав апеляційну в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції з мотивів порушення норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Так, 01.01.2013 набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до ст.. 2 цього Закону,
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч. 1 ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це відсутність коштів
на рахунках територіального
управління пенсійного фонду.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Проте, колегія суддів вважає, що
державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача.
Звертаючись до суду з поданням про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду державний виконавець
посилається лише на лист
територіального управління пенсійного
фонду без надання доказів, зокрема,
розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності на
розрахункових рахунках кошторисних
призначень на виплату вказаних доплат
до пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на ту обставину, що заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що подання органу державної
виконавчої служби є необґрунтованим,
тому не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні
подання про зміну способу виконання
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області задовольнити,
ухвалу Лугинського районного суду
Житомирської області від "23" жовтня 2013
р. про зміну способу та порядку
виконання рішення суду скасувати.

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області про зміну
способу та порядку виконання постанови
Лугинського районного суду від 16
липня 2012 року у справі №2а/0612/9185/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11300

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області вул.
Ольжича,7,м.Житомир,10003

4- Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області, майдан Соборний,
1, м.Житомир, 100014. - ,