Справа № 2а/0370/3910/12
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.

Справа № 876/13896/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Святецького В.В.,
Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 24
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області про скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
яким просив зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити за період його
перебування в розпорядженні
відповідача грошового забезпечення з
розрахунку посадового окладу за
останньою основною штатною посадою
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області, окладу за спеціальним званням,
надбавки за вислугу років та
додаткових видів грошового
забезпечення постійного характеру;
визнати незаконними та скасувати
накази відповідача області від 29.09.2011
року № 392 о/с в частині звільнення його
за п. 45 «а» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (при
скороченні штатів) з посади старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів проти особи і злочинів,
учинених іноземцями та відносно них, і
боротьби з груповою злочинністю
управління карного розшуку Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області, від 31.12.2011 року №
2128 в частині його звільнення з органів
внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння
вчинків, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України та від 31.01.2012
року № 19о/с в частині його звільнення з
органів МВС України за п. 66 (за скоєння
вчинків, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України; поновити
його на посаді старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів проти особи і злочинів,
учинених іноземцями та відносно них, і
боротьби з груповою злочинністю
управління карного розшуку з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року позовну заяву було залишено без
розгляду в частині позовних вимог про
визнання незаконним та скасування
наказу Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області від 29.09.2011 року № 392о/с в частині
звільнення за пунктом 45 «а» (при
скороченні штату) ОСОБА_1 з посади
старшого оперуповноваженого відділу
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року у задоволенні інших позовних
вимог було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року було скасовано та направлено
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду в частині
оскарження наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області від 29.09.2011 року №
392о/с.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 03 січня 2013
року було скасовано і прийнято нову
постанову, якою позов задоволено.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року позов задоволено повністю:
визнано незаконним та скасовано наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області від
29.09.2011 року № 392о/с в частині звільнення
за пунктом 45 «а» (при скороченні штату)
ОСОБА_1 з посади старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів проти особи і злочинів,
учинених іноземцями та відносно них, і
боротьби з груповою злочинністю
управління карного розшуку Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області.

Постанова мотивована тим, що з
порівняльного аналізу витягу із штату
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
затвердженого наказом від 07.07.2011 року
та попереднього штату Управління,
затвердженого наказом від 28.07.2007 року №
305, вбачається, що до 07.07.2011 року у
Відділі розкриття злочинів проти особи
і злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області було передбачено одну посаду
старшого оперуповноваженого, яку і
займав позивач, тоді як новим штатним
розписом у тому ж відділі передбачено
три посади старшого
оперуповноваженого. Відтак посада, яку
займав позивач, не була скорочена при
здійсненні організаційно-штатних змін
в Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області.
Крім того, оскаржуваним наказом
позивач був звільнений із займаної
посади на підставі п. 45 «а» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, відповідно до якого
переміщення осіб середнього, старшого
і вищого начальницького складу з вищих
посад на нижчі провадиться, зокрема,
при скороченні штатів. Як вбачається із
змісту вказаної норми, її приписами в
імперативній формі передбачено лише
переміщення працівників з вищих посад
на нижчі та жодним чином не
регламентовано звільнення працівника
з посади.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач. Вважає, що вказана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області від 07.07.2011 року №
1064дск «Про оголошення штату апарату
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області»
всіх працівників структурних
підрозділів апарату Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області було виведено
поза штат та кожного попереджено про
наступне звільнення із займаної
посади. 11.07.2011 року позивача було
письмово попереджено про наступне
звільнення із займаної посади, про що
свідчить особистий підпис позивача на
попередженні. Під час попередження про
наступне звільнення всім працівникам
доводився перелік вакантних посад.
Оскільки позивач протягом двох місяців
з рапортом про призначення не
звернувся, тому був виданий наказ від
29.09.2011 року № 392/ос про його звільнення
за пунктом 45 «а» (при скороченні штатів)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 з 04 серпня 2010
року проходив службу в органах
внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області від 04 серпня 2010
року позивача прийнято на службу в
органи внутрішніх справ на посаду
слідчого відділу розслідування
дорожньо-транспортних пригод слідчого
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області.

Відповідно до наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області від 10 серпня 2010
року № 324 о/с на позивача покладено
обов'язки начальника відділення
спеціальної міліції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області, а наказом від 16
серпня 2010 року № 330 о/с визнано
попередній наказ від 10 серпня 2010 року
таким, що втратив чинність.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області від 16 вересня 2010 року за № 362о/с
позивача призначено на посаду старшого
оперуповноваженого відділу розкриття
злочинів проти особи і злочинів,
учинених іноземцями та відносно них, і
боротьби з груповою злочинністю
управління карного розшуку Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області.

11 липня 2011 року у зв'язку із
організаційно-штатними змінами та
скороченням чисельності апарату
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області
відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів
про працю України позивача попереджено
про наступне звільнення з посади із 11
вересня 2011 року.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області від 29 вересня 2011 року № 392 о/с
ОСОБА_1 звільнено із вищевказаної
посади за п. 45 «а» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114, і зараховано у
розпорядження Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області.

Колегія суддів вважає правильним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про незаконність
оскаржуваного наказу відповідача з
таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу
Законів про працю України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до п. 45 «а» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114, переміщення осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу з вищих посад на
нижчі провадиться, зокрема, при
скороченні штатів.

У Постанові Пленуму Верховного суду
України від 06.11.1992 року № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» роз'яснено, що суди зобов'язані
при розгляді трудових спорів,
пов'язаних зі звільненням за пунктом 1
статті 40 Кодексу Законів про працю
України, з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Відповідач надав суду витяг із штату
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 02.06.2011
року № 282 дск та витяг із штату
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 28.07.2007
року № 305.

Як вбачається із зазначених штатних
розписів, до 07.07.2011 року у відділі
розкриття злочинів проти особи і
злочинів, учинених іноземцями та
відносно них, і боротьби з груповою
злочинністю управління карного
розшуку Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області було передбачено одну посаду
старшого оперуповноваженого (яку
займав ОСОБА_1В.), а новим штатним
розписом у тому ж відділі передбачено
три посади старшого
оперуповноваженого.

Таким чином, як правильно та достовірно
встановив суд першої інстанції, посада,
яку займав позивач перед звільненням,
не була скорочена при здійсненні
організаційно-штатних змін в
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області, в
зв'язку з чим у відповідача були
відсутні підстави для звільнення
позивача з займаної посади в зв'язку із
скороченням штатів.

Крім того, як вбачається із
оскаржуваного наказу і про це
зазначено вище, ОСОБА_1 був звільнений
із займаної посади на підставі п. 45 «а»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, яким
регулюються питання переміщення осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу з вищих посад на
нижчі, в тому числі і при скороченні
штатів.

Тому застосування відповідачем
зазначеної норми при звільненні
позивача є безпідставним, оскільки
підстави та порядок звільнення
співробітників органів внутрішніх
справ регулюються нормами п. п. 62-74
зазначеного Положення, що також є
доказом незаконності оскаржуваного
наказу Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області залишити без
задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року у справі № 2а-3910/12/0370 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області про скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.В. Святецький

Н.М. Судова-Хомюк