Справа № 2а-140/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Справа № 25642/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації на
постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 22 лютого 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату допомоги по догляду за
дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2009 року позивач - ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації, в
якому просить визнати протиправними
дії відповідача щодо виплати їй у
заниженому розмірі допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; зобов'язати
відповідача виплатити їй неодержану
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007
року у загальній сумі 1982,60 грн. Позивач
просить поновити строк звернення до
суду.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 22 липня 2009
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації щодо виплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
заниженому розмірі за період з 9 липня
2007 року до 31 грудня 2007 року. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації
провести перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1
за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня
2007 року включно і виплатити її у
розмірі, визначеному ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач мала право
відповідно до

ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що
обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007
року визнані неконституційними окремі
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
які зменшували розмір оспорюваної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Таким
чином, позивач має право на виплату
недоплаченої суми щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач оскаржив її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Сокальського
районного суду Львівської області від
22 липня 2009 року та винести нову
постанову по справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1
призначена та виплачена вірно. Крім
того, що розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють відповідні видатки за
загальним фондом бюджету тільки в
межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в тій
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1
є працюючою, являється матір'ю
малолітньої дитини - дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 19.10.2006
року, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Сокальського
районного управління юстиції
Львівської області.

Суд апеляційної істанції відзначає, що
згідно з вимогами ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Однак, Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» при визначенні розміру
допомоги не визначив відповідно до
якого прожиткового мінімуму
визначається розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зважаючи на
обумовлене, виходячи з положень ч.7 ст. 9
КАС України, потрібно застосовувати
закон, що регулює подібні
правовідносини, а саме ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008
року), Відповідно до якої допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі,
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років. Допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину, незалежно
від кількості народжених (усиновлених,
взятих під опіку) дітей у сім'ї, по
догляду за якими надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 протягом липня-грудня 2007 року
отримувала щомісячну грошову допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в таких розмірах: за
липень - 129,03 грн., серпень - 132,64 грн.,
вересень - 134,45 грн., жовтень - 136,13 грн.,
листопад - 140,05 грн., грудень - 144,10 грн., що
стверджується довідкою № 296802/2 від
03.09.2009 року, виданою управлінням праці
та соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані
неконституційними положення ст. 56, п.7
ст. 71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» в частині
зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41,43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Дане
рішення Конституційного України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положення
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Згідно з вимогам ст.62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік», розмір прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років становить: з 1
січня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня 2007 року
- 463 грн., з 1 жовтня 2007 року - 470 грн. Отже,
позивачу недоплачена грошова допомога
повинна бути перерахована та виплачена
з врахуванням вимог ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року (Рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007
року №6-рп/2007).

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів. Пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна зі сторін
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Із матеріалів справи не вбачається, що
одна зі сторін наполягала на
застосуванні строків звернення до суду
під час судового розгляду справи в суді
першої інстанції.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач у справі порушив норми
права, які регулюють спірні
правовідносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних
позивачу сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення чи
виплату їх конкретних розмірів.

Згідно Положення про Міністерство
праці та соціальної політики України,
затвердженого Указом Президента
України від 30.08.2000 року за № 1035/2000,
Міністерство праці України є головним
органом у системі органів виконавчої
влади із забезпечення реалізації
державної політики у сфері соціального
захисту населення і соціального
обслуговування населення та згідно ст.
22 Бюджетного кодексу України є
головним розпорядником бюджетних
коштів. Згідно із Положенням про
Міністерство праці та соціальної
політики України відповідно до
покладених на нього завдань здійснює в
межах свої повноважень контроль за
додержанням законодавства щодо
надання пільг, та забезпечує через
систему підпорядкованих йому органів
реалізацію прав громадян на соціальний
захист шляхом своєчасного та адресного
надання соціальної допомоги.
Враховуючи вищенаведене, обов'язок
щодо нарахування і виплату
недоплаченої щомісячної державної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
слід покласти на відповідача у справі -
управління праці та соціального
захисту населення Сокальської
районної державної адміністрації.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що саме на управління
праці та соціального захисту населення
покладено обов'язок проводити виплату
щомісячної державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
перерахування та виплат недоплаченої
грошової допомоги ОСОБА_1 по догляду за
дитиною відповідно до ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.. 198,
п. 1. ч.1 ст. 201, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Сокальської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 22 лютого 2010 року
у справі № 2-а-140/10 змінити, виклавши її
резолютивну частину в наступній
редакції:

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області щодо
не проведення нарахування і виплати
ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної
державної грошової допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року включно, із
врахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на відповідний рік.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області
провести нарахування і виплату ОСОБА_1
недоплаченої щомісячної державної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», за період з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року включно, із
врахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на відповідний рік та
проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник