Справа № К/9991/51291/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/51291/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Малиніна В.В.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області про виплату грошової допомоги
на оздоровлення за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Торезького міського
суду Донецької області від 2 червня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

11 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 2, тому відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Проте управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області виплатило цю
допомогу за 2009-2010 роки в розмірі лише 200
грн. Просив зобов'язати відповідача
виплатити суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009- 2010 роки в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат за ці
роки.

Ухвалою Торезького міського суду
Донецької області від 2 червня 2011 року
позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області нарахувати та
виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2009 рік відповідно до
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої відповідним Законом
України «Про Державний бюджет на 2010
рік», залишено без розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 липня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а ухвалу Торезького
міського суду Донецької області від 2
червня 2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України у в редакції від 7 липня 2010 року
(набрала чинності з 30 липня 2010 року).
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
пропущення позивачем строку звернення
до суду, оскільки щорічну допомогу на
оздоровлення за 2009 рік у розмірі 100 грн
позивач отримав, як це встановлено
судами, 27 січня 2010 року, а звернувся до
суду з позовом 11 березня 2011 року, тобто
з пропущенням встановленого статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строку звернення до суду.
Підстав, які би перешкоджали позивачу у
встановлені строки звернутись до суду
з відповідним позовом, позивачем не
надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовується,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Торезького
міського суду Донецької області від 2
червня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 8 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Малинін В.В.