Справа № 125/372/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 125/372/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Барському районі Вінницької області на
постанову Барського районного суду
Вінницької області від 25 лютого 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Барському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Барського районного суду Вінницької
області з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Барському
районі Вінницької області про визнання
відмови неправомірною, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії виходячи
з заробітної плати в сумі 2345,71 крб.

Барський районний суд Вінницької
області постановою від 25 лютого 2014 року
позов задовольнив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову Барського
районного суду Вінницької області та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити,
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити, виходячи
з наступного.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в органах Пенсійного Фонду
України. Статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та віднесеної до першої категорії
підтверджується посвідченням позивача
серії НОМЕР_1. Друга група інвалідності
позивача та втрата працездатності у 70%
в зв'язку із виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
підтверджується довідкою МСЕК серії АВ
№ 002316 від 20.03.2007 року, посвідченням
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи - категорії
1, серії НОМЕР_2.

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області з заявою про
перерахунок пенсії відповідно до
довідки №1318 від 02 грудня 2013 року,
виданої КУ "Барська центральна районна
лікарня", про заробітну плату позивача
в сумі 2345,71 крб.

Листом №41/06-27/02 від 16 січня 2014 року
управління Пенсійного фонду України у
Барському районі Вінницької області
позивача повідомлено про те, що пенсія
йому виплачується відповідно до вимог
чинного законодавства України.

Не погодившись з відмовою органу
Пенсійного фонду України, позивач
звернувся з адміністративним позовом
до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
позивач бажає аби йому призначили і
виплачували пенсію із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
в 1986 році, є усі підстави для
задоволення його вимог у відповідності
до ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір
середньомісячної заробітної плати для
обчислення пенсії за роботу в зоні
відчуження у 1986-1990 роках не може
перевищувати 3,0 тис. карбованців.

У всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році: по I групі
інвалідності - 220 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.п. 4 п. 3 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011 р.
N 1210, у разі коли особа пропрацювала у
зоні відчуження: менше календарного
місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням
пенсія може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в період з 30
вересня 1986 року по 30 жовтня 1986 року, що
підтверджується наказом Барської
центральної районної лікарні №100 від
26.09.1986 року та довідкою заступника
начальника оперативного штабу
Міністерства охорони здоров'я СРСР.

За період перебування у зоні
відчуження позивачу нарахована
заробітна плата в розмірі 1127 крб. 10 коп.
на підставі табеля Чорнобильської
вахтової поліклініки, що
підтверджується довідкою профспілки
медпрацівників. В свою чергу в табелі
Чорнобильської вахтової поліклініки
зазначено кількість відпрацьованих
днів та годин перебування в зоні
відчуження.

Довідка КУ "Барська центральна районна
лікарня" №1318 від 02 грудня 2013 року
видана позивачу, оскільки, на думку
підприємства, заробітна плата позивачу
була нарахована неправильно, без
урахування урядових рішень, а тому
повинен бути здійснений перерахунок
заробітної плати.

При цьому перерахунок заробітної плати
КУ "Барська центральна районна лікарня"
здійснений з урахуванням надбавок,
встановлених постановою ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986
року №524-156, розпорядженням Ради
Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року
№530-рс, постановою Держкомпраці СРСР і
Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року
№153/10-43.

Так, п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156
визначено "предоставить право
руководителям предприятий и
организаций производить оплату труда
работников, непосредственно занятых на
работах по устранению последствий
аварии на Чернобыльской АЭС, по
повышенным до 100 процентов тарифным
ставкам (сдельным расценкам) и
должностным окладам. Конкретные
размеры повышения указанных ставок
(расценок) и окладов устанавливаются с
учетом сложности и срочности
выполняемых работ.".

П. 1 розпорядження Ради Міністрів УРСР
від 10 вересня 1986 року №530-рс визначено
"предоставить право министерствам,
ведомствам УССР, облисполкомам,
Киевскому и Севастопольскому
горисполкомам:

а) устанавливать работникам, занятым на
работах в районах, из которых
эвакуировано население в связи с
аварией на Чернобыльской АЭС,
повышенные тарифные ставки
(должностные оклады) и льготы,
предусмотренные постановлением Совета
Министров СССР и ВЦСПС от 5 июня 1986 г. N
665-195 (второй абзац пункта 1, пункты 2, 4, 5 и
подпункты "а", "б" и "в" пункта 8) -
постановление Совета Министров УССР и
Укрсовпрофа от 10 июня 1986 г. N 207-7 (второй
абзац подпункта 1, подпункты 2, 4, 5 и
подпункты 8 "а" - 8 "в" пункта 1);

б) повышать до 25 процентов тарифные
ставки (должностные оклады) работникам,
занятым в районах и на работах с
повышенной радиоактивностью.
Конкретные размеры повышения тарифных
ставок (должностных окладов)
устанавливаются с учетом сложности и
срочности выполняемых работ
руководителями предприятий,
организаций и учреждений.

П. 2 постанови Держкомпраці СРСР і
Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року
№153/10-43 встановлено "разрешить
руководителям предприятий и
организаций, участвующих в работах по
устранения последствий аварии, вводить
для всех категорий работников, занятых
на этих работах, сдельную, аккордную и
другие прогрессивные формы оплаты
труда.

Расценки и размеры поощрения за
срочность выполнения работ
утверждаются руководителем
предприятия, организации по
согласованию с профсоюзным комитетом.".

З аналізу вказаних норм слідує, що
враховані для обчислення заробітної
плати позивача надбавки не є
обов'язковими, оскільки згідно з
визначеним законодавцем порядком вони
встановлюються за рішенням керівників
підприємств, установ, організацій.

В даному випадку, як слідує з довідки
профспілки медпрацівників про
заробітну плату позивача, виданої на
підставі табеля Чорнобильської
вахтової поліклініки, надбавки,
встановлені вказаними вище
нормативно-правовими актами позивачу
не нараховувались.

Оскільки при нарахуванні заробітної
плати позивачу в 1986 році керівником
установи, в якій він працював, рішення
про нарахування йому передбачених
зазначеними вище нормативно-правовими
актами не приймались, то відповідно він
не має права на їх врахування при
новому розрахунку заробітної плати.
Доказів встановлення відповідних
надбавок ні управлінню Пенсійного
фонду України у Барському районі
Вінницької області ні суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що управління Пенсійного фонду
України у Барському районі Вінницької
області обґрунтовано відмовило у
перерахунку пенсії позивача
відповідно до довідки КУ "Барська
центральна районна лікарня" №1318 від 02
грудня 2013 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при вирішенні спору суд першої
інстанції врахував не всі його
обставини, тому висновки суду по суті
справи не в повній мірі відповідають
встановленим у ній обставинам, що
призвело до неправильного її
вирішення, у зв'язку з чим апеляційну
скаргу про скасування оскаржуваного
рішення слід задовольнити з прийняттям
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області
задовольнити.

Постанову Барського районного суду
Вінницької області від 25 лютого 2014 року
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.