Справа № 819/2448/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 876/1644/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Гулида Р.
М., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Гусятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 819/2448/13-а за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Гусятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області, за участю
третьої особи Гримайлівської селищної
ради про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
Гусятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області, яким просить
визнати нечинним і протиправним та
скасувати повідомлення-рішення №
від 29 травня 2013 року.

Позов мотивує тим, що ним було
правильно визначено вид діяльності у
заяві про застосування спрощеної
системи оподаткування, та вважає, що у
разі невірного зазначення ним виду
економічної діяльності, податковий
орган повинен був перевірити
відповідність зазначеного ним коду -
виду діяльності, та в такому разі мав би
відмовити йому у наданні відповідного
статусу. Відповідно, і наслідків у
вигляді фінансових санкцій в такому
випадку до Позивача б не було
застосовано.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року позов задоволено повністю.
Постановлено визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Гусятинської
міжрайонної державної податкової
інспекції Тернопільської області від 29
травня 2013 року № .

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні подання відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що відповідач не міг знати на яких
основах позивач сплачував збір за спец
водокористування та
геологорозвідувальні роботи, чи
укладено ним договір і який саме, чи є
він первинним користувачем, чи
вторинним чи які саме послуги він
надавав. Про всі порушенні відповідачу
стало відомо лише після проведення
перевірки.

Сторони чи їх представники в судове
засідання не з'явилися, тому суд, з
огляду на вимоги статті 197 КАС України
вирішив розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
20 грудня 2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про застосування
спрощеної системи оподаткування (а. с.
58-59).

У пункті 10 поданої заяви - "Обрані види
діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005" було
зазначено - "Код згідно КВЕД" - 36 00, "Назва
згідно КВЕД" - забір, очищення та
постачання води".

В заяві, поданій 24 січня 2012 року у
пункті 10 заяви позивачем було
зазначено "Обрані види діяльності
згідно з КВЕД ДК 009:2005" - "Код згідно КВЕД"
- 41 00, "Назва згідно КВЕД" - забір,
очищення та розподілення води".

На підставі поданих заяв та доданих до
них документів позивачу було видано
свідоцтво платника єдиного податку
серії А № 509607, в якому зазначено, що він
з 1 січня 2012 року переведений на
спрощену систему оподаткування із
ставкою єдиного податку 5 %, третьої
групи. Видом господарської діяльності
визначено - 41 00: збирання, очищення та
розподілення води.

З 18 квітня 2013 року по 24 квітня 2013 року
відповідачем відповідно до
направлення на перевірку № 000193 від 17
квітня 2013 року, та наказів Густинської
МДПІ № 212 від 17 квітня 2013 року та № 225
від 23 квітня 2013 року було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства позивачем. за період з 1
січня 2010 року по 22 квітня 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 7 травня 2013 року № 249/17- в якому
зафіксовано порушення підпункту 291.5.1,
пункту 291.5 статті 291, підпункту 4 пункту
293.4 статті 293 ПК України, та
донараховано 7900 грн єдиного податку за
період з 1 січня 2012 року по 31 березня 2013
року.

На підставі цього акту відповідачем 29
травня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" № .

Це податкове повідомлення-рішення 6
червня 2013 року оскаржено позивачем у
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області, а 7 серпня 2013
року - до Міністерства доходів і зборів
України.

Відповідно до пункту 291.2. статті 291 ПК
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Цією ж статтею закріплено, що юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1
статті 298 ПК України для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до контролюючого органу заяву.

Підпунктом 298.1.4 цієї ж статті
встановлено, що суб'єкт господарювання,
який є платником інших податків і
зборів відповідно до норм цього
Кодексу, може прийняти рішення про
перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Перехід на спрощену систему
оподаткування суб'єкта господарювання,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту, може бути здійснений за
умови, якщо протягом календарного року,
що передує періоду переходу на
спрощену систему оподаткування,
суб'єктом господарювання дотримано
вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу.

До поданої заяви додається розрахунок
доходу за попередній календарний рік,
який визначається з дотриманням вимог,
встановлених цією главою.

Пунктом 291.5 статті 291 ПК України
визначено, що не можуть бути платниками
єдиного податку суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), які
здійснюють видобуток, реалізація
корисних копалин, крім реалізації
корисних копалин місцевого значення.

Пунктом 6 статті 299 ПК України
передбачено вичерпний перелік підстав
для прийняття контролюючим органом
рішення про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку, серед них
невідповідність такого суб'єкта
господарювання вимогам статті 291 цієї
глави, наявність у суб'єкта
господарювання, який утворюється в
результаті реорганізації (крім
перетворення) будь-якого платника
податку, непогашених податкових
зобов'язань чи податкового боргу, що
виникли до такої реорганізації,
недотримання вимог підпункту 298.1.4
пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Оскільки документи на перехід на
спрощену систему оподаткування
відповідачем у позивача було прийнято,
суд приходить до висновку, що позивачем
було подано усі необхідні документи у
формі і в спосіб встановлений
законодавством, що також
підтверджується показами свідка
ОСОБА_2, яка здійснювала перевірку
поданої Позивачем заяви.

Відповідно до підпункту 4 пункту 293.4
статті 293 ПК України встановлена ставка
єдиного податку для платників єдиного
податку першої-третьої і п'ятої груп у
розмірі 15% до доходу, отриманого від
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2
пояснила, що зміст виду діяльності,
визначеному КВЕД-2010: клас 36. 00 - а саме,
забір води з рік, озер, свердловин тощо,
а також КВЕД-2010: клас 41. 00 - видобування,
збирання та очищення прісної води,
частково включає забір або видобування
води із свердловин, чим безпосередньо і
займався Позивач, але водночас,
положення підпункту 291.5.1 пункту 291.5
статті 291 ПК України виключає
можливість перебування Позивача на
спрощеній системі оподаткування із
ставкою 5%.

Проаналізувавши законодавчі положення
та покази свідка суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що з поданих
позивачем документів відповідач міг
встановити той факт, що позивач не може
перебувати на спрощеній системі
оподаткування третьої групи із 5 %
ставкою єдиного податку і відмовити
йому у видачі свідоцтва платника
єдиного податку.

Більше того перевірка документів перед
винесенням рішення про видачу чи
відмову у видачі свідоцтва платника
єдиного податку є обов'язком
відповідача.

Відтак саме помилка відповідача, а не
дії позивача призвела до порушень
виявлених в ході перевірки і прийняття
оскарженого податкового
повідомлення-рішення.

Отже податкове повідомлення-рішення
від 29 травня 2013 року № необхідно
скасувати.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Гусятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі № 819/2448/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Шавель Р.М.

Гулид Р. М.