Справа № 241/154/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скудін В.Є.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
справа №241/154/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Першотравневої
районної державної адміністрації
Донецької області на постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області від 06 березня 2014 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 27.12.2012 р. по 31.01.2014 р., розмір
якої розраховується як різниця між
встановленим законом прожитковим
мінімумом для працездатних осіб за
відповідні періоди та фактично
виплаченими розмірами допомоги;
зобов'язати відповідача призначити їй
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
виплатами, зумовленими народженням та
похованням», в розмірі прожиткового
мінімуму встановленому для
працездатних осіб, з 01 лютого 2014 року, з
наступним підвищенням розміру
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб до закінчення строку
передбаченого законом виплати по 10
листопада 2015 року; звернути до
негайного виконання рішення суду за її
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області про
відмову щодо перерахунку допомоги на
дитину до досягнення нею трирічного
віку і зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 06 березня 2014
року позов задоволено частково, а саме:
стягнуто з управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області на
користь ОСОБА_3, за рахунок коштів
Державного бюджету України, суми
перерахованої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.08.2013 р. по
день винесення рішення, до досягнення
дитиною трирічного віку у розмірі
прожиткового мінімуму відповідно до
ст. 43 Закону України № 2240-111 з
урахуванням проведених виплат, в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що нарахування і виплата
позивачці допомоги, відповідають
чинному законодавству та є
правомірними, крім того, зауважує, що
органи соціального захисту населення
не уповноважені чинними законодавчими
актами на призначення та виплату видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка є
матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, знаходиться на обліку
у відповідача та отримує грошову
допомогу як застрахована особа у
розмірі 130,00 грн. щомісяця.

Позивачка вважає, що відповідачем не
доплачена державна допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у встановленому
законодавством розмірі, у зв'язку з чим,
звернулася до суду з даним позовом.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачці
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-х років
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
розмір якої визначено відповідно до
Порядку призначення і виплати допомоги
державної допомоги сім'ям з дітьми»,
затвердженому постановою КМУ №1751 від
27.12.2001 року.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12. 2007
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"
(далі-Закон№107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VIне приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

В подальшому, ані Законом України «Про
Державний бюджет на 2012 рік», ані
Законом України «Про Державний бюджет
на 2013 рік», ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Задовольняючи частково позовні вимоги
за період з 01.08.2013 року по день
винесення рішення (06.03.2014 р.), суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що спір виник щодо виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(Закон № 2240-III), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
відповідач, виплачуючи позивачці
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми", діяв
неправомірно, і вважає, що судом першої
інстанції справу вирішено правильно у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Доводи апелянта стосовно того, що
відповідачем по справі повинно було
виступати підприємство, в якому згідно
наказу позивач перебуває у відпустці
по догляду за дитиною або Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є хибними,
оскільки обов'язок призначення і
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
законодавцем покладено саме на органи
соціального захисту населення, які
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 195,197,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області на
постанову Першотравневого районного
суду Донецької області від 06 березня 2014
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення, а постанову
суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко