Справа № 2а-3699/10/1970
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/66540/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2013 року

по справі №2-а-3699/10/1970

за позовом Державного підприємства
«Тернопільське лісове господарство»

до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2010 року позивач звернувся
до суду з позовом, в якому поставлено
питання про визнання незаконними дій
контролюючого органу щодо відмови у
реєстрації ДП «Тернопільське лісове
господарство» в якості суб'єкта
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість, а також
про зобов'язання відповідача
зареєструвати ДП «Тернопільське
лісове господарство» таким суб'єктом
відповідно до поданої заяви від 18.02.2009р.
та видати спеціальне свідоцтво.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 грудня
2010р., залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня
2013р., позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційної
інстанції та прийняти у справі нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, підприємство позивача
перебуває на податковому обліку в
Тернопільській ОДПІ. Видами діяльності
позивача, внесеними до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, є «Лісівництво
та лісозаготівлі» (код згідно з КВЕД
02.01.1); «Надання послуг у лісовому
господарстві» (код згідно з КВЕД 20.10.0).

18.02.2009р. позивач звернувся до
Тернопільської ОДПІ з заявою про
реєстрацію підприємства» як
суб'єкта спеціального режиму
оподаткування.

Натомість, у відповідь листом від
24.02.2009р. Тернопільська ОДПІ залишила
заяву підприємства без задоволення,
посилаючись на те, що основним видом
діяльності ДП
«Тернопільське лісове господарство»
за 9 місяців 2009 року було здійснення
операцій з продажу лісопродукції та
продукції від її переробки (половників,
техсировини, дров, фансировини, пиляних
заготовок, які згідно УКТ ЗЕД Закону
України «Про митний тариф» відносяться
до групи 44 «Деревина і вироби з
деревини, деревне вугілля». Питома вага
сільськогосподарських товарів, що
підпадають до групи 1- 24 УКТ ЗЕД
становить менше 75%, що не дає права
підприємству на спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість згідно ст. 8-1 Закону України
«Про податок на додану вартість».

Так, відповідно до п.8-1.1 ст.8-1 вказаного
Закону резидент, який провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства та відповідає критеріям,
встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті,
може обрати спеціальний режим
оподаткування.

Пунктом 8-1.6 зазначеної норми визначено,
що сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг) становить не менше 75
відсотків вартості всіх товарів
(послуг), поставлених протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів сукупно.

Сільськогосподарськими, відповідно до
пункту 8-1.7 цієї статті, вважаються
товари, зазначені у групах 1 - 24 УКТ ЗЕД
згідно із Законом України «Про Митний
тариф України», якщо такі товари
вирощуються, відгодовуються,
виловлюються або збираються
(заготовляються) безпосередньо
платником податку - суб'єктом
спеціального режиму оподаткування
(крім придбання таких товарів у інших
осіб), а також продукти обробки
(переробки) таких товарів, які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником.

Отже, норма пункту 8-1.7 ст. 8-1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не обмежує коло
сільськогосподарських товарів лише
товарами, зазначеними в групах 1-24 УКТ
ЗЕД, які безпосередньо вирощуються,
відгодовуються, виловлюються або
збираються (заготовлюються) платником
податку, а й включає до
сільськогосподарських товарів
продукти обробки (переробки) товарів,
зазначених в цих товарних групах,
вироблених (продуктів обробки
(переробки)) платником податку.

Діяльність у сфері лісового
господарства (лісництва) підпункт 8-1.15.3
цієї статті визначає як: а) залісення,
вирощування і догляд за деревами або
чагарниками чи вирубування дерев
та/або чагарників; б) збирання
дикорослих грибів та ягід, інших
дикорослих рослин, їх обробка та
консервація.

Обробка чи переробка продукції,
одержаної в результаті діяльності
платника податку у сфері сільського та
лісового господарства і рибальства,
вважається діяльністю у сфері
сільського та лісового господарства і
рибальства за умови, якщо така
продукція вирощується, відгодовується,
виловлюється або збирається
(заготовлюється) безпосередньо
платником податку (крім їх придбання в
інших осіб) (п.п.8-1.15.5 ст. 8-1 Закону
№168/97-ВР).

На виконання п.п. 8-1.15.7 цієї статті
Кабінетом Міністрів України
постановою від 21.01.2009р. №23 затверджено
«Перелік видів діяльності, на які
поширюються норми ст. 8-1 Закону України
«Про податок на додану вартість», до
якого згідно з п.п. 9 та 15 віднесено
лісівництво, лісозаготівлі та надання
послуг у лісовому господарстві, тобто
види діяльності, якими займався
позивач.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що позивачем в 2009 році
реалізовано лісоматеріали круглі - 6740
куб. м., дров'яну деревину для технічних
потреб - 12761 куб.м., дрова для опалення -
8594 куб. м., всього - 28095 куб. м. на загальну
суму 4904100грн., що при загальному
річному обсязі реалізованої продукції
6201100грн., поставленої протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів,
становить 79%.

Таким чином, з огляду на наведені вище
положення нормативних актів, судова
колегія касаційної інстанції
погоджується із висновками судів
попередніх інстанції, що діяльність
позивача підпадає під дію п. 8-1.6 та 8-1.7
ст. 8-1 Закону України «Про податок на
додану вартість», в зв'язку з чим
відмова податкового органу в
реєстрації позивачу як суб'єкта
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість є
неправомірною.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
судів про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області -
залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов