Справа № 1170/2а-1534/11
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/48984/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.
В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Світловодському районі
Кіровоградської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Світловодському
районі Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в
Світловодському районі
Кіровоградської області звернулось до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Світловодському районі
Кіровоградської області про визнання
незаконними дій відповідача щодо
відмови в узгодженні раніше прийнятих
до заліку сум витрат щомісячної
адресної допомоги до пенсії, що
підлягає відшкодуванню в сумі 80 286,69
грн. Ці суми просило включити в акт
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих за квітень 2010 року
- березень 2011 року.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від
21 лютого 2012 року, позивачу
відмовлено у задоволенні позову.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати зазначені судові рішення по
справі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до статті 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Статтею 81 вказаного Закону
передбачено, що призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від (надалі Закон № 1105)
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
№ 1105 якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних
послуг між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися
до відповідного страховика з інших
видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону
України „Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі -Закон № 2272)
Фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 1 квітня 2001 року, з
того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються
Фондом у рахунок його страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування
і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

На виконання Закону № 1105 та Закону № 2272
Правлінням Пенсійного фонду України та
Правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
якою затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії
у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання (додаток 1),
та списку померлих осіб і осіб,
знятих з обліку з інших причин, які
отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним
управлінням Пенсійного фонду України
в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

Враховуючи вищенаведене, суди дійшли
правильного висновку про те, що
підписання актів та включення до них
витрат за особовими справами
потерпілих не є способом захисту
порушеного права на отримання
виплачених сум, оскільки таким
способом є виключно вимога про
стягнення, яка позивачем заявлена не
була.

Крім того, слід також зазначити, що
відповідно до п. 4 цього Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, тільки вищеперелічені
виплати підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування, а тому
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли правильного висновку про
необґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення адресної допомоги та
підвищення до пенсії, оскільки адресна
допомога та підвищення до пенсії не
включається до основного розміру
пенсії, а є додатковою допомогою до
пенсії, тобто самостійним видом
пенсійних виплат.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області
залишити без задоволення, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Світловодському районі
Кіровоградської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Світловодському
районі Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній