Справа № 2а/1229/2011(6а/204/0014/2014)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2014 рокусправа №
2а/1229/2011(6а/204/0014/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська

на ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2014 року за поданням Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішень
про зміну порядку та способу виконання
судового рішення у справі № 2а-1229/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги,-

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська (далі - Відповідач), в
якому просила визнати неправомірною
бездіяльність відповідача по
недоплаті підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату підвищення
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбачену ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням норм ч.1 ст. 28
закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31
грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року.(а.с.2-5)

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 лютого 2011 року адміністративний
позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо не нарахування
ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 28.07.2010
року в розмірі 10 % мінімальної пенсії за
віком. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням положень ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 28 липня 2010
року з урахуванням виплачених в
зазначений період коштів. (а.с.17)

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2012 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - залишено без
задоволення, постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 лютого 2011 року -
залишено без змін. Ухвала набрала
законної сили та сторонами не
оскаржувалась. (а.с.31-32)

06 вересня 2013 року по справі № 2а-1229/11
було видано виконавчий лист, строк
пред'явлення якого до виконання - 21.06.2013
року. (а.с.45)

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 вересня
2013 року заяву ОСОБА_1 про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання по справі № 2-а-1229/11 -
задоволено. Поновлено ОСОБА_1
пропущений строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання по
справі № 2-а-1229/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги. (а.с.41-42)

16 січня 2014 року до Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшло подання від старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
про зміну порядку та способу виконання
судового рішення у справі № 2а-1229/11.
(а.с.46-47)

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014
року подання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарова
Ю.В. про зміну порядку та способу
виконання судового рішення -
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 лютого 2011 року, із зобов'язанням
відповідача нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1 пенсію підвищену на
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком з 28 липня 2010 року розрахованої
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши
здійсненні виплати у розмірі 10
відсотків у відповідний період, на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська за рахунок
державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням виплачених сум у розмірі
2042 грн.54коп.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська подало на неї
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2014 року. Зазначають, що в даних
категоріях справ суди повинні не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум, а визнавати дії
неправомірними та зобов'язувати
відповідачів провести нарахування та
виплату належних сум. Крім того,
пенсійним органом було виконано
постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 лютого 2011 року, а саме проведено
перерахунок пенсії. Також оскаржувана
ухвала протирічить позиції Верховного
суду України та Вищого
адміністративного суду України.

Інші особи, які беруть участь у справі,
заперечень на апеляційну скаргу не
подавали, ухвалу суду першої інстанції
не оскаржували.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги позивача та матеріалів справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
держава гарантує виконання рішення
суду, боржником за яким є, зокрема
державний орган, а тому в даному
випадку належне виконання рішення суду
можливе лише у разі зміни зобов'язання
здійснити виплат на стягнення цих
виплат.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду із
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії
(нарахувати та виплатити не
донараховану у зв'язку з
неправомірними діями суб'єкта владних
повноважень певну (не визначену) суму,
як і було зазначено у позові) на
стягнення уже конкретної суми (що стала
відомою лише після виконання
вищевказаного рішення суду).

Зазначене свідчить про те, що вимоги,
вказані у заяві про зміну порядку і
способу виконання судового рішення , не
узгоджуються зі приписами ст. 263 КАС
України, оскільки по своїй суті є
іншими позовними вимогами, які
позивачем не заявлялись та не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, відповідно до яких
приймалось рішення.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в даному випадку не вбачається
наявності обставин, що перешкоджають
належним чином виконати рішення суду .

Крім того, задоволення заяв про зміну
способу та порядку його виконання
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або його членів сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачеві, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту.

Всі позовні вимоги ОСОБА_1 були
розглянуті судами першої та другої
інстанції. У вказаних судових рішеннях
конкретно відображено аналіз обставин
справи, проаналізовано надані та
добуті судом докази, по всім заявленим
позовним вимогам надано висновок суду
та в постанові суду містяться
посилання на відповідні норми
матеріального та процесуального права
.

А зміна способу і порядку виконання
рішення суду з урахуванням вимог
подання державного виконавця,
фактично потягне за собою як зміну
резолютивної частини судового рішення,
що знаходиться на примусовому
виконання, так і спонукає суд фактично
досліджувати нові обставини та вимоги,
що не були заявлені Позивачем і не були
предметом судового розгляду, а саме -
досліджувати розпорядження пенсійного
органу, прийняте ним на виконання
рішення суду, що набрало законної сили,
відносно донарахування конкретних сум
та перевіряти правильність і
обґрунтованість донарахованих сум,
адже згідно заяви Позивача
пропонується стягнути конкретні суми
виплати, правильність розміру яких не
досліджувалась та не перевірялась.

Вказаної правової позиції
дотримується і Вищий адміністративний
суд України, що викладено в ухвалі від 12
лютого 2014 року по справі № К/800/598/14.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь-яких законних підстав для
задоволення даного подання.

Приймаючи рішення по суті заявлених
апеляційних вимог, колегія суддів
також приймає до уваги й те, що
відповідно до інформаційного листа
Вищого Адміністративного Суду Україна
від 13 червня 2013 року за вх.№ 1483/12/13-12 та
до постанови Верховного Суду України
від 28 жовтня 2008 року , а саме, що згідно
ст.ст.21,105, 162 КАС України,
адміністративні суди повинні
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Колегія суддів також враховує довідку
Вищого адміністративного Суду України
від 20 лютого 2012 року про узагальнення
та вивчення практики розгляду і
вирішення адміністративними судами
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
якій зазначено, що «з огляду на
положення ст.ст.21,105,162 КАС України у
досліджуваній категорії справ суд,
встановивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, визнає такі дії незаконними
і, зобов'язує відповідачів провести
нарахування та здійснити виплату (а не
стягнути суму) належних сум для
усунення наслідків протиправних дій».

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга з
вимогою про скасування ухвали підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню,
з прийняттям нової ухвали про відмову в
задоволенні заяви про зміну порядку та
способу виконання судового рішення.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 199, п.4 ч.1 ст. 202, 205,206
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2014
року - скасувати та прийняти нову.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
про зміну порядку та способу виконання
судового рішення у справі № 2а-1229/11 -
відмовити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
, в порядку та у строки, передбачені
статтею 212 КАС України.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко