Справа № 825/1230/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1230/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

відповідача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
Київського міського центру зайнятості
до ОСОБА_1, за участю третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Приватне підприємство «ДІСЛАВ» про
стягнення матеріального забезпечення
на випадок безробіття,-

В С Т А Н О В И В:

15.04.2014 Київський міський центр
зайнятості звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1) про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 14103,32 грн. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідачка з
20.05.2013 по 13.11.2013 перебувала у
Дніпровському районному центрі
зайнятості в м. Києві як безробітна і
отримувала соціальні послуги та
забезпечення у відповідності до статті
7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». При цьому, під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, у відповідності до
пункту 5 частини 2 статті 12 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», посадовою особою
Святошинського районного центру
зайнятості в м. Києві встановлено, що в
період перебування на обліку як
безробітної в Дніпровському районному
центрі зайнятості в м. Києві ОСОБА_1
перебувала у трудових відносинах з
Приватним підприємством «ДІСЛАВ» та
отримувала дохід, про що не повідомила
позивача. Відповідно до
довідки-розрахунку від 16.01.2014 №230-06/23
загальна сума матеріального
забезпечення, виплаченого
відповідачці з моменту виникнення
обставин, що впливають на умови виплати
їй забезпечення, становить 14103,32 грн.
15.01.2014 директором Дніпровського
районного центру зайнятості в м. Києві
винесено наказ №13 «Про повернення
незаконно отриманих коштів, виплачених
як допомога по безробіттю». Листом від
16.01.2014 №236-07/23 Дніпровський районний
центр зайнятості в м. Києві звертався
до ОСОБА_1 з пропозицією добровільно
повернути заборгованість, але до цього
часу кошти відповідачкою повернуті не
були.

Протокольною ухвалою суду від 24.04.2014 до
участі у справі залучено третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Приватне підприємство «ДІСЛАВ».

Представник позивача в судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідачка в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
заперечувала в повному обсязі, просила
у їх задоволенні відмовити, оскільки у
трудових відносинах, а також у
будь-яких інших відносинах з Приватним
підприємством «ДІСЛАВ» вона не
перебувала, заяву про прийняття її на
роботу та про звільнення з роботи не
підписувала, жодних коштів від
підприємства не отримувала. Крім того
зазначила, що роботодавець
зобов'язаний ознайомити працівника під
підпис з наказом про прийняття його на
роботу та про звільнення, однак
вищевказані накази не містять її
підпис. Також, відповідачкою на адресу
Приватного підприємства «ДІСЛАВ» був
скерований лист з вимогою надати
пояснення щодо викладеної в акті від
06.12.2013 №356 інформації стосовно
перебування її у трудових відносинах з
Приватним підприємством «ДІСЛАВ»,
однак, жодної відповіді відповідачкою
отримано не було.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Приватне підприємство «ДІСЛАВ» в
судове засіданні не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
відповідачки, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню повністю
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.05.2013 по
13.11.2013 перебувала у Дніпровському
районному центрі зайнятості в м. Києві
як безробітна і отримувала соціальні
послуги та забезпечення у
відповідності до статті 7 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовою особою Святошинського
районного центру зайнятості в м. Києві,
06.12.2013 проведено розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення. За
результатами розслідування був
складений акт №356, яким встановлено, що
ОСОБА_1 в період перебування на обліку
як безробітна в Дніпровському
районному центрі зайнятості в м. Києві,
перебувала у трудових відносинах з
Приватним підприємством «ДІСЛАВ» з
26.09.2012 по 31.05.2013 та отримувала дохід
(а.с.8).

15.01.2014 директором Дніпровського
районного центру зайнятості в м. Києві
Ляхом Г.Г. прийнято наказ №13 «Про
повернення незаконно отриманих коштів,
виплачених як допомога по безробіттю»
(а.с.12) та листом від 16.01.2014 №236-07/23
запропоновано ОСОБА_1 добровільно
повернути незаконно отримані кошти
(а.с.14).

Згідно з довідкою-розрахунком від
16.01.2014 №230-06/23, загальна сума
матеріального забезпечення
виплаченого ОСОБА_1 з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення
становить 14103,32 грн. (а.с.13).

Станом на час звернення Дніпровського
районного центру зайнятості в м. Києві
до суду відповідачкою сума незаконно
отриманої допомоги по безробіттю
позивачу повернута не була.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 1
Закону України від 05.07.2012 №5067-VI «Про
зайнятість населення» (далі - Закон
№5067-VI) безробітний - це особа віком від
15 до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи.

Відповідно до статті 4 Закону №5067-VI до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Пунктом 1.2. Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 р. №307,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за № 915/5136
(далі - Порядок №307) допомога по
безробіттю, у тому числі одноразова її
виплата для організації безробітними
підприємницької діяльності надається
застрахованим та незастрахованим
особам, визнаним у встановленому
порядку безробітними.

Згідно пункту 5.5. Порядку №307 виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до статті 36 Закону України
від 02.03.2000 №1533-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14. Порядку №307 передбачено, що
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Відповідно до пункту 37 Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 березня 2013 року № 198
територіальний орган припиняє
реєстрацію з дня, зокрема,
працевлаштування за наймом на умовах
трудового договору (контракту).

З аналізу вищевказаних норм
вбачається, що припиненню виплати
допомоги по безробіттю передує факт
працевлаштування безробітного за
трудовим договором.

Відповідно статті до 48 Кодексу законів
про працю України основним документом
про трудову діяльність працівника є
трудова книжка.

Трудові книжки ведуться на всіх
працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
або у фізичної особи понад п'ять днів.
Трудові книжки ведуться також на
позаштатних працівників при умові,
якщо вони підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Абзацом 2 пункту 2.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженою наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року
№58 та зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 року за №110
(далі - Інструкція №58) передбачено, що
до трудової книжки вносяться, зокрема,
відомості про роботу, переведення на
іншу постійну роботу, звільнення.

Тобто, вищевказаною нормою передбачено
фіксування інформації щодо кожного
місця роботи особи та інформації щодо
звільнення особи від виконання нею
трудових функцій.

Однак, як вбачається з копії трудової
книжки ОСОБА_1, наявної в матеріалах
справи (а.с.36), у ній відсутні відомості
щодо перебування відповідачки у
трудових відносинах з приватним
підприємством «ДІСЛАВ», як це
передбачено абзацом 2 пункту 2.2
Інструкції №58.

Натомість, в трудовій книжці
відповідачки міститься запис, що
свідчить про те, що в період видання
наказу Приватного підприємства
«ДІСЛАВ» від 26.09.2012 №18 про прийняття на
роботу ОСОБА_1 (а.с.9), вона вже була
працевлаштована до Державного
підприємства «Національний центр
ділового та культурного
співробітництва «Український дім» на
посаду провідного юрисконсульта
юридичного відділу, відповідно до
наказу №25-к від 21.03.2012 та наказом №21-к
від 17.05.2013 була звільнена з посади за
угодою сторін.

Крім того, відповідно до статті 24
Кодексу законів про працю України
трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі та
оформлюється наказом чи
розпорядженням власника (стаття 24
Кодексу законів про працю України).

Наказом Державного комітету
статистики України від 05.12.2008 №489 «Про
затвердження типових форм первинної
облікової документації зі статистики
праці» затверджена типова форма №П-1
наказів (розпоряджень) про прийняття на
роботу та про припинення трудового
договору (контракту), в яких повинен
міститься запис про те, що працівник
ознайомлений з наказом.

Однак, як вбачається з копій наказів
про прийняття ОСОБА_1 на посаду юриста
консультанта у Приватному
підприємстві «ДІСЛАВ» від 26.09.2012 №18 та
про звільнення останньої з займаної
посади від 31.05.2013 №42 вони не містять
інформації щодо ознайомлення з ними
ОСОБА_1

Позивачем не надано до суду жодного
доказу, який підтверджував би
перебування відповідачки у трудових
відносинах з приватним підприємством
«ДІСЛАВ».

Крім того, проведення Святошинським
районним центром зайнятості в м. Києві
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення ОСОБА_1, яким встановлено
перебування відповідачки у трудових
відносинах з Приватним підприємством
«ДІСЛАВ» та отримання нею доходу, суд
вважає таким, що проведено не
об'єктивно та не в повному обсязі,
оскільки Святошинським районним
центром зайнятості в м. Києві не було
встановлено яку саме суму коштів було
отримано ОСОБА_1О від Приватного
підприємства «ДІСЛАВ» та у якому
розмірі податковим органом було
здійснено оподаткування.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Київського міського
центру зайнятості до ОСОБА_1, за участю
третьої особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Приватне підприємство
«ДІСЛАВ» про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю не
підлягають задоволенню за
необґрунтованістю.

Керуючись статями 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Київського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1, за участю третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Приватне підприємство «ДІСЛАВ»
про стягнення матеріального
забезпечення на випадок безробіття
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно

Суддя: В.І. Д'яков