Справа № 539/1408/14-а
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1408/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - Павличенко О.А.

розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі про визнання дій
неправомірними та зобовязання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Лубни та Лубенському району
Полтавської області про визнання дій
неправомірними та зобов"язання вчинити
певні дії .

У позові вказав, що він перебуває на
обліку в УПФУ в м.Лубни та Лубенському
району Полтавської області та отримує
довічне грошове утримання, як суддя у
відставці. Відповіднодо довідки
Територіального управління ДСА в
Полтавській області № 2338 від 06.1.2013 року
судівська винагорода голови суду
(посада, на якій працював позивач)
складає 23 142 грн 00 коп. В квітні 2014 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок довічного
грошового утримання з 01.12.2013 року
згідно ст. 129 ЗУ "Про судоустрій та
статус суддів".

Листом від 11.04.2014 року відповідач
відмовив у проведенні такого
перерахунку.

З урахуванням викладеного позивач
прохає визнати неправомірними дії УПФ
України в м. Лубни та Лубенському
районі Полтавської області щодо
відмови у перерахунку довічого
грошового утримання судді у відставці
з 01.12.2013 року та зобов'язати УПФ України
в м. Лубни та Лубенському районі
Полтавської області провести
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013
року.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав, прохав їх
задольнити у повному обсязі, мотивуючи
тим, що від повідач безпідставно
відмовив йому у перерахунку та виплаті
довічного грошового утримання судді.

Відповідач у судове засідання не
з"явився, звернувшись до суду з заявою
згідно якої прохає справу слухати без
свого представника, позов не визнав.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши матеріали, докази справи,
заслухавши пояснення позивача суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач перебуває
на обліку в УПФУ в м.Лубни та
Лубенському району Полтавської
області та отримує довічне грошове
утримання, як суддя у відставці.

В квітні 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
довічного грошового утримання в
зв"язку з підвищенням посадових
окладів суддів місцевого суду з 01.12.2013
року. До заяви позивач додав довідку,
видану територіальним управлінням
Державної судової адміністраціїв
Полтавській області, відповідно до
якої його судівська винагорода, яка
враховується при перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, з 01.12.2013 року складає 23 142 грн
00 коп. (а.с.5-6).

Рішенням відповідача № 161 від 10.04.2014
року позивачу відмовлено в перерахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці осікльки перерахунок пенсії
судді у відставці в звязку з зміною
заробітної плати суддів
законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач
звернувся з адміністративним позовом
до суду.

Вирішуючи даний спір суд виходить з
наступного.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови, порядок нарахування та
розмір пенсій визначаються, зокрема,
Законами України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Для окремих категорій
громадян пенсійне забезпечення
встановлюється іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей умов праці,
характеру виконуваної роботи, її
складності і значущості, ступеня
відповідальності, певних обмежень
конституційних прав і свобод.

Щомісячне довічне грошове утримання -
це спрямована на забезпечення гідного
його статусу життєвого рівня особлива
форма соціального забезпечення суддів,
яка виражається у гарантованій
державою щомісячній звільненій від
сплати податків грошовій виплаті, що
забезпечує їх належне матеріальне
утримання. Особливість щомісячного
довічного грошового утримання
виявляється в тому, що його правове
регулювання і джерела фінансування
визначаються Конституцією України,
Законом України "Про статус суддів",
постановою Верховної Ради України від
15 грудня 1992 року № 2863-ХІІ "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
статус суддів".

Згідно з правовою позицією,
висловленою в рішенні N8-рп/2005
Конституційним Судом України (справа
про рівень пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання), за
змістом статті 126 Конституції України
положення частини третьої статті 11
Закону України "Про статус суддів" у
взаємозв'язку з частиною восьмою
статті 14 Закону України "Про судоустрій
України" треба розуміти як таке, що
гарантує досягнутий рівень
незалежності суддів і забороняє при
прийнятті нових законів та інших
нормативних актів, внесенні змін до них
скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому
числі заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення.

Конституційний Суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року №18-рп/2011, вказав, що
«щомісячне довічне грошове утримання
судді це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу, а
правова природа щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та щомісячного грошового утримання
діючого судді однакова, а самі ці
поняття однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці цю виплату сплачує Пенсійний
фонд України за рахунок коштів
Державного бюджету України,діючому
судді виплачується виключно з
Державного бюджету України».

У цьому ж рішенні Конституційний суд
України вказує про неможливість
звуження змісту та об'єму гарантій
незалежності суддів, а відповідно,
матеріального та соціального
забезпечення.

Виходячи з положень Законів України
«Про судоустрій і статус суддів», «Про
державну службу» розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
і розмір пенсії колишнього державного
службовця, в тому числі і судді,
залежать від суми грошового утримання
діючого судді (заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
державного службовця), з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Так, відповідно частини першої статті
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» судді, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінкам - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (1058-15),
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» (3723-12), або за його
вибором помісячне довічне грошове
утримання.

В силу статей 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного

службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Конституційний Суд України в Рішенні
№3-рп/2013 від 3 червня 2013 року зазначає,
що визначені Конституцією та законами
України гарантії незалежності суддів є
невід`ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.
Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення: суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо) та надання їм у
майбутньому статусу суддів у
відставці. Право судді у відставці на
пенсійне або щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією належного
здійснення правосуддя і незалежності
працюючих суддів та дає підстави
висувати до суддів високі вимоги,
зберігати довіру до їх компетентності
і неупередженості. Щомісячне довічне
грошове утримання судді спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, зокрема обіймати
будь - які інші оплачувані посади,
виконувати іншу оплачувану роботу.
Конституційний принцип незалежності
суддів означає, в тому числі,
конституційно обумовлений імператив
охорони матеріального забезпечення
суддів від його скасування чи зниження
досягнутого рівня без відповідної
компенсації як гарантію недопущення
впливу або втручання у здійснення
правосуддя.

Таким чином, конституційний статус
судді передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи в наслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду і очікують
неупередженого правосуддя.

Враховуючи наведене, суддя у відставці
має право на перерахунок довічного
грошового утримання у випадку зміни
розміру суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді.

Така ж позиція неодноразово
висловлювалась Вищим адміністративним
судом України (справи

№ К/800/56778/13, К/9991/49600/12).

З урахуванням викладеного суд визнає
вимоги ОСОБА_1 правомірними, які
підлягають задоволенню.

Ствердження відповідача, на підставі
якого було відмовлено позивачу в
задоволенні його заяви, виходячи з
вищенаведеного суд оцінює критично і
спростовується нормами чинного
законодавства та відповідною судової
практикою .

Керуючись ст. 19, 22, 58, 106, 124, 128
Конституції України,

ст. 138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів»,

ст. ЗУ «Про
загальнообов»язкове пенсійне
страхування»,

ст.ст. 5, 9-12, 122, 128, 158 -163
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі про визнання дій
неправомірними та зобов"язання вчинити
певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії УПФ України
в м. Лубни та Лубенському районі
Полтавської області про відмову у
перерахунку довічого грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 у
звязку з підвищенням посадових окладів
суддів місцевого суду з 01.12.2013 року
згідно з ст. 129 ЗаконуУкраїни «Про
судоустрій і статус суддів».

Зобов'язати УПФ України в м. Лубни та
Лубенському районі Полтавської
області провести перерахунок ОСОБА_1
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01.12.2013 року відповідно до
довідки Управління Державної судової
адміністрації України в Полтавській
області № 2338 від 06.12.2013 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі на

користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду:
Матвієнко В. М.