Справа № 607/20423/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа №
876/15387/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 25 листопада
2013 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача УПФУ в м.
Тернополі, в якому, просив : - визнати
незаконними (протиправними) дії
відповідача щодо відмови у проведенні
перерахунку щомісячного грошового
утримання позивача; - зобов'язати
відповідача провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу у відповідності до
діючого законодавства з 01.10.2013 р., а саме
: з моменту значного збільшення розміру
оплати праці працюючого судді.

Відповідач в суді першої інстанції
позовних вимог не визнав, подав
заперечення, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25.11.2013 року позов
задоволено. Визнано протиправним дії
УПФ України в м. Тернополі щодо відмови
ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного
грошового довічного утримання судді у
відставці. Зобов'язано УПФ України в м.
Тернополі здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці,
виходячи з розміру суддівської
винагороди працюючого судді на
відповідній посаді з 01.10.2013 р. у розмірі
90 % суддівської винагороди, без
обмеження граничного розміру
грошового довічного утримання, з
врахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції від 25.11.2013 року
відповідач оскаржив її в апеляційному
порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що ст. 129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», чинною з 01.01.2012 року,
передбачено поетапне підвищення
посадового окладу суддям місцевого
суду. Проте, ч. 4 ст. 138 цього Закону
визначено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного Суду України. Вважає
апелянт, що оскільки Законом
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання лише
суддям Конституційного Суду України, і
не передбачено проведення такого
перерахунку суддям місцевих судів,
тому позивач права на перерахунок
немає.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду від 25.11.2013 р. та винести постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Позивач ОСОБА_1 подав заперечення на
апеляційну скаргу, в якому просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
таку апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
копією посвідчення НОМЕР_1 від 28.02.2001 р.,
що позивач отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці
(а.с. 7).

Відповідно до довідки апеляційного
суду Тернопільської області № 78 від
23.10.2013 р. про складові заробітної плати,
що подається для перерахунку пенсії,
позивач працював в Апеляційному суді
Тернопільської області на посаді судді
до 17.12.1986 р., заробітна плата, судді за
аналогічною посадою станом на 01.10.2013 р.
становить 21448,90 грн., в тому числі 12617
грн. посадового окладу та 8831,90 грн.
надбавка за вислугу років (70 %) (а.с. 9).

На звернення позивача про проведення
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді у відставці,
відповідачем у задоволенні такого
відмовлено (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді з урахуванням положень
рішення Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03.06.2013 р..

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, з врахуванням
наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 47 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
незалежність судді забезпечується
окремим порядком фінансування та
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим
законом, належним матеріальним та
соціальним забезпеченням суддів.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться відповідно до ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Згідно ч.3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону від 03.06.2013 року) щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80 %
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, який
працює на відповідній посаді. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 2%
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

З аналізу наведених вище норм видно, що
в усіх випадках розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці залежить від розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді. При цьому,
розмір довічного грошового утримання
судді у відставці не обмежується
розміром грошового утримання
працюючого судді, діючим на дату
призначення судді у відставці
грошового довічного утримання.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03.06.2013 року (справа щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) визнане таким, що не
відповідає Конституції (є
неконституційним) частину третю, перше,
друге, третє речення частини п'ятої
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

В наведеному вище рішенні
Конституційного Суду України
зазначено, що визначений Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», внаслідок чого зменшено
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів.
Закон України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
звузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання та скасувавши право суддів
на одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року
положення Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Отже, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
залежить від суми грошового утримання
діючого судді, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
виходячи з принципу єдності статусу
суддів, у разі підвищення розміру
грошового утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Крім цього, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, п. 3 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
384/2011, та з урахуванням пп. 3, 2.1 Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30 квітня 2002 року № 8-2 ( у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 25 лютого 2008 року № 5-5)
передбачено, що серед основних завдань
і функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також, відповідно до додатку № 2
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
грошового довічного утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 січня 2008 року №3-1, встановлена форма
довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці,
у якій зокрема зазначаються відомості,
про заробітну плату судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного грошового
довічного утримання суддям у
відставці.

Таким чином, відповідач безпідставно
відмовив позивачу в перерахунку
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з урахуванням зміни розміру щомісячної
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді адміністративної справи
всебічно і об'єктивно встановлено
обставини справи, висновки суду
відповідають обставинам справи,
постанова суду винесена з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому немає підстав для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25 листопада 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк