Справа № 2а-7163/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
Справа № 9104/145490/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 25
листопада 2011 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про зобов'язання перерахувати
і виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

11.11.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання
перерахувати і виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення.

Посилається на те, що відповідно ст. ч.4
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на щорічну
допомогу на оздоровлення, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, другої категорії, в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за період 2011 року.

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 25
листопада 2011 року позов задоволено.
Зобов`язано управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідач дану постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм матеріально
та процесуального права, просить
скасувати постанову, та прийняти
ухвалу про залишення позову без
розгляду.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що спір про виплату допомоги на
оздоровлення відсутній, оскільки дана
допомога за 2011 рік позивачу ще не
проводилась і на даний момент - час
підписання апеляції, невідомо чи були б
порушені права позивача в майбутньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційного
оскарження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
при вирішенні даного спору підлягає
застосуванню ч.4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, позивач має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти дише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров`я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ІІ категорії виплачується у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Позивач підтверджує, що така допомога
не виплачена. Як стверджує відповідач
допомога на оздоровлення за 2011 рік на
момент подачі апеляційної скарги не
виплачена, однак вказує, що така буде
виплачена в майбутньому.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Отже, виходячи з норм зазначених статей
видно, що предметом судового захисту
можуть бути тільки порушені, невизнані
чи оспорювані права, а на момент
розгляду справи такий факт порушення
права позивача відсутній. Також
неможливо встановити факт порушення
права в майбутньому, а відтак підстав
для задоволення позовних вимог
позивача не має.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Відтак,
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, оскаржувана постанова -
скасуванню з прийняттям нової, якою в
задоволенню позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 160, ст..183-2, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 25
листопада 2011 року у адміністративній
справі №2а-7163/11 скасувати та прийняти
нову постанову якою в позові відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Сапіга В.П.

Судді
Обрізко І.М.

Левицька Н.Г.