Справа № 2а/447/11,2а-442/7/2013
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Львів Справа № 876/1379/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Левицької Н.Г.,

з участю секретаря - Саламахи О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 23 грудня 2013
року по справі № 2а-447/11 за позовом
ОСОБА_2 до Стебницької міської ради
Львівської області про визнання
протиправними та часткове скасування
рішень, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: відділ
Держземагенства у м. Дрогобичі,
Дрогобицький міський відділ
Львівської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Стебницької міської ради Львівської
області (далі - Стебницька міська рада),
в якому, з урахуванням заяв про
уточнення позовних вимог, просила
визнати протиправним та скасувати
рішення Стебницької міської ради від 14
серпня 2009 року № 386 в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4
земельної ділянки в розмірі 0.1 га для
обслуговування будинковолодіння
АДРЕСА_1, а також визнати протиправним
та скасувати пункт 1.2 рішення
Стебницької міської ради від 22 грудня
2009 року № 450 в частині затвердження
уточнених площ земельних ділянок, які
передані у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 23 грудня
2013 року даний адміністративний
позов залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем без поважних
причин строку звернення до
адміністративного суду.

Позивач оскаржила вказану ухвалу,
посилаючись на те, що вона винесена з
порушенням норм процесуального права,
просить її скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
посиланням на помилковість висновку
суду першої інстанції про пропуск нею
строку звернення до суду без поважних
причин, оскільки про наявність рішення
Стебницької міської ради від 14 серпня
2009 року № 386 вона дізналась лише 15
лютого 2011 року із матеріалів цивільної
справи № 2-663/11 за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 до неї про усунення перешкод в
користуванні проїздом та проходом.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги поданої
позивачем апеляційної скарги та просив
її задовольнити, посилаючись на
викладені в ній доводи.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
ухвалу скасувати та закрити
провадження у справі з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4
мотивувальної частини Рішення від
16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа
про скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 на
підставі рішення Стебницької міської
ради від 14 серпня 2009 року № 386 отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку, а відтак, це рішення,
яке є актом індивідуальної дії,
вичерпало свою юридичну силу після
його реалізації - одержання власником
земельної ділянки документу, що
посвідчує право власності та його
державної реєстрації.

Отже, після оформлення відповідно до
чинного законодавства права власності
на земельну ділянку виникає спір про
право цивільне, а відтак, і захищати
своє права та інтерес позивач повинен у
способи, визначені статтями 152
Земельного кодексу України та 16
Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, висловленою, зокрема, в
постанові від 01 жовтня 2013 року по
справі № 21-228а13.

Таким чином, враховуючи те, що
провадження в адміністративній справі
було відкрито за позовною заявою, яку
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
апеляційної інстанції вважає, що
оскаржувану ухвалу необхідно
скасувати і закрити провадження у
справі.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 203, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 грудня 2013 року по справі
№ 2а-447/11 - скасувати та закрити
провадження в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Стебницької міської ради Львівської
області про визнання протиправними та
часткове скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

Н.Г. Левицька

Повний текст ухвали виготовлено 15
квітня 2014 року.