Справа № 803/524/14
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Справа № 803/524/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання
Веремчуку В.В.,

за участю представника позивача
Климюк Н. В.,

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
прокурора міста Луцька до Луцької
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_2,
про визнання протиправним та
скасування рішення від 29 січня 2014 року
№ 52/113 "Про надання громадянину ОСОБА_2
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1",

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Луцька звернувся з
адміністративним позовом до Луцької
міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
від 29 січня 2014 року № 52/113 "Про надання
громадянину ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1".

Ухвалою суду від 26 березня 2014 року
залучено до участі у справі як третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_2.

Позовні вимоги обгрунтовано
наступними обставинами.

Проведеною прокуратурою міста Луцька
перевіркою дотримання вимог
земельного, природоохоронного та
іншого законодавства в діяльності
Луцької міської ради та її
уповноважених органів було виявлено,
що рішенням Луцької міської ради від 29
січня 2014 року № 52/113 "Про надання
громадянину ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1" надано ОСОБА_2 дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1 орієнтовною площею
0,13 га з земель комунальної власності.

Прокурор вважає, що рішення є
протиправним і підлягає скасуванню,
оскільки прийняте в порушення вимог
статті 39 Земельного кодексу України,
статей 5, 8 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
статті 17 Закону України "Про основи
містобудування". Так, рішенням надано
дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на території, де згідно з
генеральним планом міста Луцька,
затвердженим рішенням Луцької міської
ради № 42/1 від 24 червня 2009 року,
передбачена територія інженерних
споруд. Відповідно до Державного
класифікатора будівель та споруд ДК
018-000, затвердженого наказом Державного
комітету України по стандартизації,
метрології та сертифікації від 17
серпня 2000 року № 507, інженерними
спорудами є об'ємні, площинні або
лінійні наземні, надземні або підземні
будівельні системи, що складаються з
несучих та в окремих випадках
огороджувальних конструкцій і
призначені для виконання виробничих
процесів різних видів, розміщення
устаткування, матеріалів та виробів,
для тимчасового перебування і
пересування людей, транспортних
засобів, вантажів, переміщення рідких
та газоподібних продуктів тощо. Листом
управління містобудування і
архітектури Луцької міської ради від 07
лютого 2014 року № 20-10 підтверджено, що
будівництво індивідуального житлового
будинку на місці колишньої котельні
ДКП "Луцьктепло" на АДРЕСА_1 не
відповідає вимогам генплану міста
Луцька, згідно з яким вказана споруда
знаходиться на території інженерних
споруд. Зазначена обставина
підтверджується також актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства у Волинській
області № 000075 від 04 березня 2014 року.

В письмових запереченнях проти
адміністративного позову від 09 квітня
2014 року № 3-29/79 (а.с. 44-46) відповідач
просив відмовити в задоволенні позову
повністю з таких мотивів.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до статті 59 Закону рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради. При
встановленні результатів голосування
до загального складу ради включається
голова, якщо він бере участь у
пленарному засіданні ради, і
враховується його голос.

Питання про надання дозволу на
розробку проекту відведення земельної
ділянки ОСОБА_2попередньо розглядалося
профільною постійною комісією міської
ради з прийняттям рекомендації, а потім
на сесії міської ради рішення
підтримане більшістю голосів від
загального складу ради.

Отже, процедура прийняття рішення,
встановлена статтею 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
міською радою не порушена.

Крім того, відповідно до частин п'ятої і
шостої статті 60 Закону органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.
Доцільність, порядок та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою.

Згідно із статтею 123 Земельного кодексу
України міська рада зобов'язана
розглянути клопотання (заяву) і надати
згоду (дозвіл) на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Рішення міської ради від 29 січня 2014
року № 52/113 є лише процесуальним
документом, який надає право
громадянину розробити проект
землеустрою і погодити його у
встановленому законом порядку.

Даний проект землеустрою підлягає
затвердженню шляхом прийняття рішення
на сесії міської ради про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. Тільки на підставі
такого рішення можлива державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про землеустрій" проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки - це
документ, що розробляється фізичними
або юридичними особами, які мають
ліцензію на проведення робіт із
землеустрою і включає в себе текстові
та графічні матеріали, обов'язкові
положення, встановлені завданням на
розроблення проекту, інші дані,
необхідні для вирішення питання щодо
відведення земельної ділянки та
складається у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляються у разі
виділення фізичній особі земельної
ділянки, межі якої не встановлені, із
земель комунальної власності, або
зміни цільового призначення земельної
ділянки. Тобто, проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється на кожну новоутворену
земельну ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача Климюк Н.В. адміністративний
позов підтримує повністю, з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Луцької
міської ради в судове засідання не
прибув, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином
(а.с.71).

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд вважає, що справу можна вирішити за
відсутності представника відповідача,
на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув, про дату, час і місце
судового розгляду повідомлений
належним чином (а.с.71).

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти позову
заперечує. Суду пояснив, що 14 жовтня 2013
року ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу придбав нежитлове
приміщення, що знаходиться за адресою:
Волинська область, АДРЕСА_1. Власник має
намір провести реконструкцію будівлі
під житловий будинок. Для цього він
звернувся до відповідача з заявами про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
розміром 0,1 га і про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд розміром 0, 13 га із земель
комунальної власності. Рішеннями
Луцької міської ради від 29 січня 2014
року дозволи на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок надано. Приймаючи рішення
Луцька міська рада діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому відсутні підстави для
визнання протиправним і скасування
рішення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши всі
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною третьою статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оскаржуване рішення відповідача
перевірялося судом на відповідність
вимогам частини третьої статті 2 КАС
України.

Відповідно до пункту 5 частини другої
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Як передбачено частиною другою статті
60 КАС України, з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням) для представництва
інтересів громадянина або держави.
Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Відповідно до частин першої і п'ятої
статті 23 Закону України "Про
прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №
1789-XII прокурор вправі внести подання
на виявлені порушення закону з вимогою
(вимогами), зокрема, щодо скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом.

У разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Звертаючись до суду з вимогами,
передбаченими частиною п'ятою статті 23
Закону України "Про прокуратуру",
здійснюючи надані законом функції,
прокурор реалізує покладені на нього
від імені держави повноваження по
захисту державних інтересів і
відповідно до пункту 8 частини першої
статті 3 КАС України є позивачем в
адміністративній справі, діє як
посадова особа органу державної влади.

З огляду на зазначене такі справи,
незалежно від статусу відповідача,
предметно підсудні окружним
адміністративним судам.

Згідно із частиною десятою статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Отже, прокурор має право звертатися до
адміністративного суду з позовом про
визнання незаконними актів органів
місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що третя особа
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 14 жовтня 2013 року
придбав у власність нежитлове
приміщення, що знаходиться за адресою:
Волинська область, АДРЕСА_1. Державну
реєстрацію права власності на
нежитлове приміщення проведено в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 14 жовтня 2013 року, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності.
Нежитлове приміщення належало
продавцю на праві приватної власності
на підставі договору купівлі-продажу
від 05 жовтня 2011 року, укладеного між
Луцькою міською радою і ОСОБА_3 (а.с.66-68).

Для проведення реконструкції
приміщення з нежитлового в житлове,
одержання земельної ділянки у
власність чи користування ОСОБА_2
звернувся до Луцької міської ради з
заявами про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
розміром 0,1 га і про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд розміром 0, 13 га із земель
комунальної власності (а.с.36).

На засіданні постійної комісії Луцької
міської ради з питань земельних
відносин та земельного кадастру 22
січня 2014 року (в присутності начальника
управління земельних ресурсів Шабали
С.О. і заступника міського голови
Соколовської Л.М.) розглядалися
питання про надання громадянину ОСОБА_2
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
розміром 0,1 га і про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд розміром 0, 13 га із земель
комунальної власності на АДРЕСА_1.
Комісією підготовлено позитивні
проекти рішень з даних питань і
рекомендовано міській раді підтримати
запропоновані комісією проекти рішень.
З витягу з протоколу засідання
постійної комісії вбачається, що при
обговоренні заяв ОСОБА_2 у членів
комісії і запрошених на її засідання не
виникало питання про підстави відмови
в наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а.с.39, 40).

Як встановлено з витягу з протоколу
п'ятдесят другої сесії Луцької міської
ради VI скликання від 29 січня 2014 року, на
сесії розглядалися питання про надання
громадянину ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
розміром 0,1 га і про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд розміром 0, 13 га із земель
комунальної власності на АДРЕСА_1. За
прийняття рішення проголосували
одноголосно по кожному питанню
відповідно 35 і 31 депутатів від
загального складу ради - 50 депутатів
(а.с.41, 42).

Рішенням Луцької міської ради від 29
січня 2014 року № 52/113 "Про надання
громадянину ОСОБА_2 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1" надано ОСОБА_2 дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1 орієнтовною площею
0,13 га, з земель комунальної власності.
Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки слід подати для
розгляду та затвердження у
встановленому порядку (а.с.5).

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Відповідно до статті 59 Закону рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради. При
встановленні результатів голосування
до загального складу ради включається
голова, якщо він бере участь у
пленарному засіданні ради, і
враховується його голос.

Отже, оскаржуване рішення прийняте
відповідачем з дотриманням процедури
прийняття рішення органом місцевого
самоврядування, встановленої статтею 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Статтею 50 Закону України "Про
землеустрій" від 22 травня 2003 року № 858- IV
визначено, що проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється у разі формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання) або зміни цільового
призначення земельної ділянки. Проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок погоджуються та
затверджуються в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України. Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
включають: завдання на розроблення
проекту землеустрою; пояснювальну
записку; копію клопотання (заяви) про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (у разі формування та/або зміни
цільового призначення земельної
ділянки за рахунок земель державної чи
комунальної власності); рішення
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (у
випадках, передбачених законом);
письмову згоду землевласника
(землекористувача), засвідчену
нотаріально (у разі викупу (вилучення)
земельної ділянки в порядку,
встановленому законодавством), або
рішення суду; довідку з державної
статистичної звітності про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами, угіддями;
матеріали геодезичних вишукувань та
землевпорядного проектування (у разі
формування земельної ділянки);
відомості про обчислення площі
земельної ділянки (у разі формування
земельної ділянки); копії
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельній ділянці (за наявності
таких об'єктів); розрахунок розміру
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (у
випадках, передбачених законом);
розрахунок розміру збитків власників
землі та землекористувачів (у випадках,
передбачених законом); акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки); акт перенесення в
натуру (на місцевість) меж охоронних
зон, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності (у разі формування
земельної ділянки); перелік обмежень у
використанні земельних ділянок;
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки (у разі
формування земельної ділянки);
кадастровий план земельної ділянки;
матеріали перенесення меж земельної
ділянки в натуру (на місцевість) (у разі
формування земельної ділянки);
матеріали погодження проекту
землеустрою.

Отже, оскаржуване рішення органу
місцевого самоврядування про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки є лише частиною проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відповідно до частини першої статті 122
Земельного кодексу України сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування визначено статтею 123
Земельного кодексу України. Надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, не надав дозволу на
розроблення документації із
землеустрою або мотивовану відмову у
його наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
документації із землеустрою без
надання такого дозволу, про що письмово
повідомляє орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Як вбачається з листа заступника
міського голови Л.М.Соколовської від 19
лютого 2014 року № 1.1-9/905 (а.с.13), акта 000075
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 04 березня 2014 року,
складеного Державною інспекцією
сільського господарства у Волинській
області (а.с.9), листа управління
містобудування та архітектури Луцької
міської ради від 07 лютого 2014 року №
20-10/73 (а.с.7), земельна ділянка на АДРЕСА_1
у місті Луцьку є територією інженерних
споруд відповідно до генерального
плану міста Луцька, затвердженого
рішенням Луцької міської ради від 24
червня 2009 року № 42/1.

Згідно з частиною першою статті 19
Земельного кодексу України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії:

а) землі сільськогосподарського
призначення;

б) землі житлової та громадської
забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного
призначення;

е) землі лісогосподарського
призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Відповідно до статті 38 Земельного
кодексу України до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Отже, оскільки відповідно до
генерального плану міста Луцька
земельна ділянка на АДРЕСА_1 є
територією інженерних споруд, то ця
земельна ділянка за цільовим
призначенням належить не до земель
житлової та громадської забудови, а до
земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Відповідно до частин першої і другої
статті 20 Земельного кодексу України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням положень
статті 50 Закону України "Про
землеустрій" про те, що проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розробляється у разі
формування нової земельної ділянки
(крім поділу та об'єднання) або зміни
цільового призначення земельної
ділянки, з урахуванням положень статті
20 Земельного кодексу України про те, що
зміна цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться, в тому числі,
органами місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування, суд приходить до
висновку, що третій особі ОСОБА_2 для
проведення реконструкції будівлі, що
належить йому на праві приватної
власності, для її обслуговування
необхідно отримати у власність чи у
користування земельну ділянку, а для
цього необхідно змінити цільове
призначення земельної ділянки.

З наведених підстав суд приходить до
висновку, що відповідачем правомірно
прийнято рішення про надання ОСОБА_2
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,13 га, з
земель комунальної власності, а тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Земельного
кодексу України, Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Закону України "Про основи
містобудування", Закону України "Про
землеустрій", Закону України "Про
прокуратуру", Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову прокурора міста Луцька до
Луцької міської ради, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_2, про визнання протиправним та
скасування рішення від 29 січня 2014 року
№ 52/113 "Про надання громадянину ОСОБА_2
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 05 травня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
М.А. Александрова