Справа № 9101/6539/2012
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2013 рокусправа № 2а-9735/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області

на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06 травня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання виконати
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 28.03.2011 року до
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій
неправомірними щодо перерахунку та
виплати пенсії, як примусово
переселеному члену сім'ї
реабілітованих громадян. Просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо не проведення йому, як примусово
переселеному члену сім'ї
реабілітованих громадян перерахунку
та виплати щомісячного підвищення до
пенсії з 13.07.2009 року по 01.02.2011 року,
відповідно до ст.77 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» з підвищенням на 25%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії,
встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; стягнути з відповідача
2194,34грн. у якості виплати недоплаченого
підвищення до пенсії, а також
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату вказаного
підвищення до пенсії, та здійснювати в
подальшому вказане підвищення.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06 травня 2011 року, прийнятою
в скорченому провадженні, даний позов
задоволений частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо нездійснення
перерахунку та виплати позивачу
підвищення до пенсії за період з 13.07.2009
року по 01.02.2011 року, обчислюючи її з
урахуванням підвищення в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком та
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача
відповідно до п. «г» ст.77 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» за вказаний
період з урахуванням виплачених сум. В
частині позову про стягнення
підвищення пенсії на майбутнє -
відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції не
обґрунтував (а.с. 16).

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Посилається на п 9 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою КМУ від 24.10.2007 року № 1261,
передбачено вичерпний перелік
напрямків використання коштів
Пенсійного фонду України, які
використовуються винятково за
призначенням і вилученню не
підлягають. Зазначає, що відповідно до
ст. 77 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»
громадянам, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані, призначені пенсії
підвищуються на 50%, а членам їх сімей,
яких було примусово переселено - на 25%
мінімальної пенсії за віком. Однак, п. 2
ст. 4 постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654
встановлено: громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачуються
замість пенсії, підвищення проводиться
в розмірі 54,50грн., а члени їх сімей, яких
було примусово переселено, - 43,52грн.
Тому вимоги позивача є безпідставними.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Позивач є членом родини
реабілітованих громадян, яких
примусово переселено. Йому призначена
пенсія за віком з 01.02.2011 року, розмір
пенсії складає 992,83грн. В розмір
вказаної пенсії включено підвищення
відповідно до п. «г» ст.77 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення», підвищення
складає 43,52грн.

Однак позивач вважає, що підвищення в
сумі 43,52грн. з значно меншим, ніж
встановлено п. «г» ст.77 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії підвищуються на 50%, а
членам їх сімей, яких було примусово
переселено - на 25% мінімальної пенсії
за віком.

Пунктом 2 ст. 4 постанови КМУ від 16.07.2008
року № 654 встановлено: громадянам, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачуються
замість пенсії, підвищення проводиться
в розмірі 54,50грн., а члени їх сімей, яких
було примусово переселено, - 43,52грн.

Зазначена Постанова КМУ є підзаконним
нормативним актом, тому не повинна
застосовуватися всупереч Закону, який
має вищу юридичну силу.

Поняття «мінімальна пенсія» визначено
у ст. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», саме -
це державна соціальна гарантія, розмір
якої визначається цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 5, ч. 1 ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового розміру
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, підвищення до пенсії членам
сімей, яких було примусово переселено
повинно складати, відповідно до п. «г»
ст.77 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,- на
25% мінімальної пенсії за віком, а не
43,52грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
також вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 99 КАС України (в
редакції, на час подачі апеляційної
скарги), адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється (з 31.07.2010р.)
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Відповідно до
статті 100 КАС України, адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Провадження в адміністративних
справах, в силу статті 5 цього Кодексу,
здійснюється відповідно до закону,
чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

На думку колегії судів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції не
правильно застосував норми
процесуального закону не залишивши без
розгляду вимоги позивача, що
знаходяться за межами строку звернення
до суду, чим порушив вимоги ст. 99, 100 КАС
України.

Отже вимогу позивача, за період з 13.07.2009
року до 27.09.2010 року слід залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду, а
вимогу за період з 28.09.2010 року -
задовольнити.

Приймаючи нову постанову, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає за
необхідне роз'яснити, що пенсійні
виплати мають постійний характер, тому
не можуть обмежуватися в часі, крім
випадків змін в законодавстві; суд не
може перебирати на себе повноваження
органу, який здійснює підрахунок суми
виплати.

Таким чином суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи, що у відповідності
до ст. 202 КАС України є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового рішення.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 198, статтями 202, 205, 207
КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області - задовольнити частковою.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 06 травня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання виконати
певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області щодо нездійснення перерахунку
та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1,
як примусово переселеному члену сім'ї
реабілітованого громадянина, в
розмірі, встановленому пунктом «г» ст.77
ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ( 25%
мінімальної пенсії за віком), починаючи
з 28.09.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Мелітопольському
районі Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії ОСОБА_1, як примусово
переселеному члену сім'ї
реабілітованого громадянина, в
розмірі, встановленому пунктом «г» ст.77
ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (25%
мінімальної пенсії за віком), починаючи
з 28.09.2010 року і до змін в законодавстві,
з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 13.07.2009 року
до 27.09.2010 року - залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак