Справа № 2а-12578/12/2670
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2014 р. м. Київ
К/800/14099/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.,розглянувши у
попередньому судовому
засіданнікасаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю «Комплект
маркет»на постановуОкружного
адміністративного суду м. Києва від
05.11.2012та ухвалуКиївського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013у
справі № 2а-12578/12/2670за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Комплект
маркет»доДержавної податкової служби
Українипровизнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комплект маркет»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової служби
України, в якому просило:

- визнати протиправними дії ДПС України
щодо внесення до пп.4.4 ст.4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом ДПА України від
22.04.2011 року № 236, повноважень органам
податкової служби складати акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки;

- зобов'язати ДПС України видалити з
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА України від 22.04.2011 року № 236,
пп.4.4 ст.4;

- зобов'язати ДПС України привести
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА України від 22.04.2011 року № 236,
у відповідність згідно з вимогами
чинного законодавства.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.11.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013, у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Комплект маркет» подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.11.2012 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013 скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

У письмовому заперечені на касаційну
скаргу відповідач, посилаючись на те,
що вимоги касаційної скарги є
необґрунтованими, просить у
задоволенні касаційної скарги
відмовити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що службовою
особою ДПІ у Деснянському районі м.
Києва ДПС було складено акт № 371/22-1/37502002
від 14.06.2012 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Комплект
маркет» щодо підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту та податкового зобов'язання із
платниками податків, реальності
здійснення фінансово-господарської
діяльності та повноти відображення в
обліку за період з 01.08.2011 по 31.08.2011 та з
01.12.2011 по 31.01.2012.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до п.7
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок за
результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, однак,
відповідачем, в порушення вимог
Податкового кодексу України, було
складено акт, складання якого
передбачено пп.4.4 ст.4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом ДПА України від
22.04.2011 року № 236. Позивач вважає, що
розробивши Методичні рекомендації,
відповідач всупереч встановлених норм
чинного законодавства здійснив дії
зобов'язального характеру для ДПІ у
Деснянському районі м. Києва ДПС,
керуючись якими податковий орган
нижчого рівня порушує права позивача.

Звертаючись до адміністративного суду
з вимогами про визнання протиправними
дій контролюючого органу, позивач
скористався гарантованим Конституцією
України правом на звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в ч.1 ст.6
Кодексу адміністративного суду
України, в якій зазначено, що кожна
особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень.

Проте, ці рішення, дія або
бездіяльність у будь-якому випадку
повинні бути такими, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанцій, з яким погодився суд
апеляційної інстанцій, мотивував своє
рішення тим, що позивачем не наведено
переконливих доводів та не надано
доказів на підтвердження того, що
оскаржуваними діями Державної
податкової служби України щодо
зазначення в пункті 4.4 Методичних
рекомендацій порядку дій органів
державної податкової служби у разі
неможливості проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
порушено його права, свободи чи
інтереси.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Державна податкова служба України
утворена відповідно до Указу
Президента України «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади» шляхом
реорганізації Державної податкової
адміністрації України.

Отже, Державна податкова служба
України є правонаступником Державної
податкової адміністрації України.

За змістом пунктів 1, 2 ст.8 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (чинного на момент
оспорюваних дій) Державна податкова
адміністрація України здійснює,
зокрема, такі функції: виконує
безпосередньо, а також організовує
роботу державних податкових
адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану із: здійсненням
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів); видає у випадках,
передбачених законом,
нормативно-правові акти і методичні
рекомендації з питань оподаткування,
які підлягають обов'язковому
опублікуванню.

Згідно п.73.5 ст.73 Податкового кодексу
України з метою отримання податкової
інформації органи державної
податкової служби мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Абзацом 3 пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України
встановлено, що зустрічні звірки не є
перевірками та проводяться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вимог Податкового кодексу
України постановою Кабінету Міністрів
України № 1232 від 27.12.2010 затверджено
Порядок проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок.

Відповідно до п.73.5 ст.73 Податкового
кодексу України та ст.8 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» з метою впровадження єдиного
порядку направлення та обліку запитів
на проведення зустрічних звірок,
оформлення, накопичення та реалізації
їх матеріалів органами державної
податкової служби наказом Державної
податкової адміністрації України «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок» від 22.04.2011 року №236
було затверджено Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок.

За змістом п.4.4 цих Методичних
рекомендацій у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема, у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

При подальшому залученні суб'єкта
господарювання (посадових осіб
суб'єкта господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу ДПС забезпечує
проведення такої звірки.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про безпідставність посилань позивача
на те, що п.4.4 Методичних рекомендацій
розширює повноваження органів
державної податкової служби при
виконанні ним зустрічних звірок (а
саме, надає повноваження складати акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки) та суперечить
нормативно-правовим актам, які
регламентують діяльність органів
державної податкової служби, оскільки
Методичні рекомендації стосуються
обмеженого кола осіб, носять
рекомендаційний та інформативний
характер, і, крім того, не встановлюють
ніяких обов'язків для платників
податків.

Між тим, судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
ухвали Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.09.2012 про відкриття
провадження в адміністративній справі
№ 2а-12548/12/2670 позивач використав
можливість захисту свого порушеного
права шляхом оскарження до Окружного
адміністративного суду м. Києва дій
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва Державної
податкової служби щодо проведення
зустрічної звірки.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що суди
попередніх інстанцій, встановивши факт
відсутності порушеного права позивача,
дійшли правильного, не спростованого
доводами касаційної скарги, висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних судових рішень судами
попередніх інстанції були порушені
норми матеріального чи процесуального
права.

Відповідно до ст.224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які могли б
призвести до скасування оскаржуваних
судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплект
маркет» залишити без задоволення.

2. Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.11.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, передбачених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, у порядку та в строки,
встановлені статтями 236 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В.
Кошіль

О.А. Моторний