Справа № П/808/175/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

24 квітня 2014 року (15 год. 30 хв.) Справа №
П/808/175/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Кай К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Жмурко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

10.01.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач)
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - відповідач),
в якому позивач просить: визнати
незаконним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
23.12.2013 № про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 6800 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що за наслідками проведеної
Вільнянським РВ ГУМВС України в
Запорізькій області перевірки у
магазині позивача було складено
протокол про адміністративне
правопорушення від 03.09.2013 ЗП №125243, за
фактом продажу неповнолітньому бокалу
пива продавцем позивача. На підставі
протоколу 23.10.2013 було складено
постанову про адміністративне
правопорушення, за яким притягнено до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу 527,00 грн. продавця
позивача ОСОБА_4 На підставі
зазначеного протоколу та постанови
відповідачем було складене податкове
повідомлення-рішення форми «С» від
23.12.2013 №. Позивач вважає висновки
відповідача щодо наявності з боку
позивача порушень вимог законодавства
необґрунтованими та безпідставними, а
тому оскаржуване рішення є таким, що
підлягає скасуванню. Враховуючи
викладене, просив задовольнити позов.

Ухвалою від 13.01.2014 позов, через його
невідповідність вимогам ст. 106 КАС
України, був залишений без руху,
позивачу наданий строк для усунення
недоліків позову до 27.01.2014.

У визначений судом строк позивач
усунув недоліки позову.

Ухвалою судді від 29.01.2014 провадження у
справі було відкрите, судове засідання
призначене на 10.02.2014.

У судове засідання 10.02.2014 представники
сторін не прибули.

Станом на 10.02.2014 у суду були відсутні
відомості про вручення позивачу
повістки про виклик до суду на 10.02.2014.

Ухвалою від 10.02.2014 за клопотанням
відповідача провадження у справі було
зупинене до 25.02.2014.

У судове засідання, призначене на
25.02.2014, представники сторін, належним
чином повідомлених про дату, час та
місце судового засідання, не прибули.

Ухвалою від 25.02.2014 судовий розгляд був
відкладений на 07.03.2014.

У судове засідання 07.03.2014 представники
сторін не прибули.

Ухвалою від 07.03.2014 за клопотаннями
сторін провадження у справі було
зупинене до 01.04.2014.

Ухвалою від 01.04.2014 провадження у справі
поновлене, судове засідання призначене
на 01.04.2014.

У судове засідання 01.04.2014 представники
сторін не прибули.

Ухвалою від 01.04.2014 за клопотанням
представника позивача провадження у
справі було зупинене до 10.04.2014.

Ухвалою від 10.04.2014 провадження у справі
поновлене, судове засідання призначене
на 10.04.2014.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва до 24.04.2014.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, зокрема зазначивши, що
позивачем не продаються алкогольні
напої особам, що не досягли 18 років.
Зазначив, що до оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення не
було додано розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних санкцій, а
також що прийняте податкове
повідомлення-рішення не відповідає
затвердженій законодавством формі.
Крім того, зазначив, що оскаржуване
рішення податкового органу про
застосування штрафних санкцій
прийнято на підставі перевірки іншого
органу без дотримання вимог
податкового законодавства, а тому
протокол не може бути доказом вчинення
правопорушення, так як факт
правопорушення встановлений не у
спосіб, передбачений Податковим
кодексом України. Вважає, що протокол
про адміністративне правопорушення
направлено неналежному контролюючому
органу, оскільки ліцензію видає
Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, який
уповноважений розглядати
адміністративні матеріали та
застосовувати штрафні санкції шляхом
прийняття податкових
повідомлень-рішень. Крім того,
зазначила, що на момент складання
протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_4 не працювала
продавцем у позивача. Тому, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
відповідача є неправомірним та
підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог з підстав викладених у
запереченнях проти позову, зокрема
зазначивши, що факт реалізації пива
особі, що не досягла 18 років
встановлений не під час перевірок,
передбачених Податковим кодексом
України, а при виявлені ознак
адміністративного правопорушення, за
яке продавця магазина позивача,
протоколом адміністративної комісії,
було притягнуто до адміністративної
відповідальності, за порушення ч. 2 ст.
156 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 527,00
грн. Зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте
уповноваженим органом, оскільки
відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами доходів і зборів
та/або органом, який видав ліцензію на
право виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України. Під час продажу
неповнолітньому алкогольного напою
фіскальний чек продавцем не видавався.

У судовому засіданні була допитана в
якості свідка гр. ОСОБА_4 Зазначила, що
вона працювала продавцем у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить позивачу з
червня по липень 2013 року. На час
виявлення співробітниками
Вільнянського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області правопорушення
вона вже не була працівником позивача.
При цьому товарно-матеріальні цінності
не приймала, документів від імені
позивача щодо приймання таких
цінностей не підписувала. Зазначила, що
03.09.2013 вдень сиділа на майданчику біля
магазину та вживала квас, який придбала
в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2». До неї
підійшов хлопець, який повідомив, що
його батьку погано та попросив води.
Свідок придбала в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2» пляшку квасу та
переливши його до бокалу ємністю 0,5 л
дала хлопцеві. Після чого до неї
підійшли співробітники міліції та
повідомили про скоєне правопорушення,
а саме продаж пива особі, що не досягла
18 років. Наголосила, що хлопець, який
звернувся до неї за допомогою був не
місцевий та на вигляд мав 18-19 років.
Свідок, повідомила співробітників
міліції, що вона не є продавцем
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та не продавала
хлопцеві ні пиво, ні квасу. Зазначила,
що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» пиво та
квас продаються лише у пляшках. Свідок
зазначила, що складений протокол про
адміністративне правопорушення
підписала під тиском, через погрози
співробітників міліції. А на засіданні
адміністративної комісії не стала
відстоювати свою позицію, оскільки не
мала свідків, які могли б підтвердити
її слова, вважала що це марно.

У судовому засіданні був допитаний в
якості свідка старший
оперуповноважений Вільнянського РВ
ГУМВС України в Запорізькій області
старший лейтенант міліції ОСОБА_5, який
повідомив, що 03.09.2013 ним було складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно гр. ОСОБА_4
Повідомив, що у с.
Вільноандріївка, в центрі міста,
знаходиться магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
який нібито не працював 03.09.2013, проте
біля нього продавали пиво на розлив.
Зазначив, що побачив як невідомий
хлопець придбавав бокал пива та коли
підійшов до нього з'ясувалося, що
хлопцеві 15 років. Підійшов до продавця
та спитав чому вона продала хлопцеві
пиво, на що вона відповіла, що вважала,
що йому вже виповнилося 18 років.
Зазначив, що гр. ОСОБА_4 пояснила, що
працює в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
зазначила, що магазин взагалі то не
працює, проте його відкрили щоб
допродати кілька кег залишків
розливного пива. В подальшому, під час
розгляду адміністративною комісією
адміністративного матеріалу стосовно
вчинення ОСОБА_4 адміністративного
проступку, ця особа стала відмовлятися
від того, що вона працювала у позивача
03.09.2013, але з пояснень свідків, які
мешкають на прилеглій до магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2» території було
встановлено, що ця особа декілька років
працює продавцем у цьому магазині і
продовжувала працювати на момент
опитування свідків.

Допитати в якості свідка ОСОБА_6 не
виявилося можливим, оскільки
встановити особу цього свідка за
відсутності документа, який посвідчує
особу, не виявилося можливим. Жодного
дійсного документа, який дозволяє
ідентифікувати особу, ОСОБА_6 не має,
всі документи нею втрачено.

У судовому засіданні 24.04.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, показання
свідків, розглянувши матеріали і
з'ясувавши обставини адміністративної
справи та дослідивши наявні у справі
докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи позивача 06.05.1999 зареєстровано
Вільнянською районною державною
адміністрацією Запорізької області як
фізичну особу-підприємця.

03.09.2013 співробітниками Вільнянського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить
позивачу, було встановлено факт
продажу, продавцем позивача ОСОБА_4,
неповнолітньому гр. ОСОБА_7 пива, чим
порушено ст. 15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

За встановленим фактом 03.09.2013
співробітниками Вільнянського РВ
ГУМВС України в Запорізькій області
було складено протокол про
адміністративне правопорушення ЗП
№125243.

На підставі зазначеного протоколу
Адміністративною комісією при
виконавчому комітеті Михайлівської
сільської ради продавця магазина
«ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4, за вчинення
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу 527,00 грн., про що 23.10.2013
було складено постанову про
адміністративне правопорушення.

Згідно банківської виписки 07.11.2013 гр.
ОСОБА_4 сплатила суму штрафу у розмірі
527,00 грн.

На підставі зазначеного протоколу та
постанови відповідачем було складене
податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 23.12.2013 №, яким до позивача
на підставі п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України, згідно ст.
17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» за порушення встановлене ст.
15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» було застосовано штрафні
(фінансові) санкції - 6800,00 грн.

Не погодившись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач звернувся до суду із цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підставою для прийняття оскаржуваного
рішення було порушення позивачем вимог
ст. 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», відповідно до якої
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

З матеріалів про адміністративне
правопорушення та постанови від 23.10.2013
вбачається, що гр. ОСОБА_4, яка працює
продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
належить позивачу та розташований в
АДРЕСА_1, продала неповнолітньому
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 бокал пива ємністю
0,5 л марки «Оболонь світле», чим
порушила вимоги ч. 2 ст. 156 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. Факт вчинення
адміністративного правопорушення
підтверджується письмовими
поясненнями ОСОБА_7 З письмових
пояснень гр. ОСОБА_4 вбачається, що вона
працює в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» та
03.09.2013 близько 13-55 години вона дійсно
продала бокал пива ємністю 0,5 л марки
«Оболонь світле» невідомому хлопцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» за порушення норм
цього Закону щодо виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідачем, на
підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», за порушення вимог
ст. 15-3 цього Закону до позивача було
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» роздрібна торгівля
алкогольними напоями (крім столових
вин) або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Судом встановлено, що позивач має
ліцензію на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями Серія АБ №2250225
(дійсна з 16.06.2013 по 16.06.2014).

Суд зазначає, що позивачем до суду були
надані фіскальні чеки за 03.09.2013, з яких
вбачається, що продаж 03.09.2013 бокалу пива
ємністю 0,5 л марки «Оболонь світле» не
здійснювався. Згідно зазначених
фіскальних чеків загальна сума
реалізованих товарів за 03.09.2013 складає
93,95 грн. Зазначене підтверджується
денним Z-звітом за 03.09.2013, згідно якого
загальна сума реалізованих товарів за
03.09.2013 складає 93,95 грн.

Позивач та свідок ОСОБА_4 стверджують,
що гр. ОСОБА_4 працювала у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2» продавцем в період з
червня по липень 2013 року та на час
виявлення співробітниками
Вільнянського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області правопорушення не
була працівником позивача.

На підтвердження зазначених доводів
позивачем було надано: заяву ОСОБА_4 про
прийняття на роботу в якості продавця
від 09.06.2013; трудовий контракт від 09.06.2013,
за яким позивач прийняла на роботу в
якості продавця гр. ОСОБА_4 строком з
09.06.2013 по 28.07.2013; угоду про розірвання
трудового договору (контракту) від
28.07.2013, за якою трудовий договір від
09.06.2013 було розірвано за власним
бажанням, звільнено гр. ОСОБА_4 з посади
продавця.

Суд наголошує, що зазначений трудовий
контракт від 09.06.2013 та угода про
розірвання трудового договору
(контракту) від 28.07.2013 не були
зареєстровані у встановленому законом
України порядку, а тому не можуть
свідчити про виникнення та припинення
трудових відносин між позивачем та
ОСОБА_4 саме в зазначений у цих
документах період.

Позивач у судовому засіданні
зазначила, що на час виявлення
правопорушення в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2» працювала продавець
ОСОБА_6, що підтверджується заявою
ОСОБА_6 про прийняття на роботу в якості
продавця від 17.04.2013 та трудовим
контрактом від 17.04.2013, за яким позивач
прийняла на роботу в якості продавця
гр. ОСОБА_6 з 17.04.2013, який також не
зареєстрований у встановленому
законодавством порядку.

Наданим Актом приймання-передачі від
28.07.2013 позивач стверджує, що 28.07.2013
ОСОБА_4 здала зміну, а ОСОБА_6 прийняла
зміну.

На підтвердження того, що 03.09.2013 у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» працювала
продавець ОСОБА_6 позивачем було надано
товарно-транспортні накладні та
видаткові накладні, за якими ОСОБА_6
03.09.2013 приймала товар в магазині
позивача.

Суд зазначає, з пояснень свідка ОСОБА_4
вбачається, що в трудовій книжці
останньої відсутній запис про
прийняття на роботу, в якості продавця
в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», та звільнення
з зазначеної роботи.

Отже, гр. ОСОБА_4 не була офіційно
працевлаштована у позивача, як того
вимагає Кодекс законів про працю
України. Тому посилання на будь-які
документи, оформлені без додержання
вимог законодавства України, щодо
існування протягом певного проміжку
часу між позивачем та ОСОБА_4 трудових
відносин та їх припинення станом на
03.09.2013 суд не приймає.

Разом з тим, ч. 3 ст. 128 Господарського
кодексу України визначено, що
громадянин може здійснювати
підприємницьку діяльність із
залученням або без залучення найманої
праці.

З пояснень позивача та ОСОБА_4 судом
встановлено, що позивачем було
здійснено фактичний допуск до
виконання функцій продавця магазину, в
якому здійснює свою діяльність
позивач, ОСОБА_4 При цьому з показань
свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що
вона не приймала товарно-матеріальні
цінності в період роботи у позивача та
не розписувалась в прийманні таких
цінностей, тому суд не приймає до уваги
твердження позивача про те, що ОСОБА_4
станом на 03.09.2013 була звільнена з
роботи.

Суд критично ставиться до показів
свідка ОСОБА_4 та не приймає їх як
беззаперечний доказ, оскільки
матеріалами про адміністративне
правопорушення, письмовими
поясненнями ОСОБА_4, постановою
Адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Михайлівської
сільської ради від 23.10.2013 та показами
старшого оперуповноваженого
Вільнянського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_5
підтверджується факт продажу 03.09.2013 гр.
ОСОБА_4 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2»
неповнолітньому ОСОБА_7, бокалу пива
ємністю 0,5 л. Факт роботи ОСОБА_4 в цьому
магазині 03.09.2013 підтверджується
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення, під
час складання яких були опитані в
якості свідків мешканці села
Вільноандріївка.

Стосовно посилань позивача, що
відповідач не уповноважений приймати
оскаржуване рішення, що протокол про
адміністративне правопорушення
направлено неналежному контролюючому
органу, оскільки ліцензію видає
Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, який
уповноважений розглядати
адміністративні матеріали та
застосовувати штрафні санкції шляхом
прийняття податкових
повідомлень-рішень, суд зазначає
наступне.

За приписами ст. 16 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Відповідно до ч. 4 ст.17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами доходів і зборів
та/або органом, який видав ліцензію на
право виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

З зазначеної норми вбачається, що
відповідач (орган доходів і зборів)
наділений повноваженнями щодо
контролю за дотриманням норм цього
Закону та прийняття рішень про
стягнення штрафів, що передбачені ч. 2
ст.17 Закону.

Відповідно до п. 111.1 ст. 111 Податкового
кодексу України за порушення законів з
питань оподаткування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються такі види юридичної
відповідальності: фінансова,
адміністративна,кримінальна.

Фінансова відповідальність за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства
встановлюється та застосовується
згідно з цим Кодексом та іншими
законами. Фінансова відповідальність
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені.

Згідно п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу
України штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) за порушення норм законів з
питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Застосування за порушення норм законів
з питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів),
не передбачених цим Кодексом та іншими
законами України, не дозволяється.

За приписами п. 116.1 ст. 116 Податкового
кодексу України у разі застосування
контролюючими органами до платника
податків штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) за порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Отже, відповідачу надано право на
застосування до суб'єктів
господарської діяльності фінансових
санкцій, що оформлюються відповідним
податковим повідомленням-рішенням, за
порушення іншого законодавства, до
якого відноситься безпосередньо і
Закон України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

З наведених вище підстав, суд доходить
висновку, що в діях відповідача при
прийнятті оскаржуваного рішення
відсутні порушення чинного
законодавства, рішення було прийнято
правомірно, а отже у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі
30.04.2014.