Справа № 2а-11893/11
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
1-й інстанції: Корбут В.М.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області на постанову Богуславського
районного суду Київської області від
27.03.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2
до управління Пенсійного фонду України
у Богуславському районі Київської
області про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання вчинити дії,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 20.04.2011 року звернувся до
Богуславського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до УПФУ у Богуславському
районі Київської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2010
року та в подальшому.

Постановою Богуславського районного
суду Київської області від 27.03.2012 року
позовні вимоги за період з 20.10.2010 року
по 23.07.2011 року задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії. Дана обставина
підтверджується відповідним
посвідченням серія НОМЕР_1.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які проживають на
території в зоні радіологічного
контролю, розмір пенсії підвищується
на одну мінімальну заробітну плату.

Відповідно до ст. 51 цього Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 4
категорії, визначена у розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
вказана пенсія виплачувалася частково
у розмірі, визначеному відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року, що становить 5 % від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а доплата за
проживання на території
радіоекологічного контролю
виплачувалася в сумі 5,20 грн., що
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з
постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року та
постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року,
відповідач неправомірно виплачував
позивачу додаткову пенсію та доплату
за проживання на території
радіоактивного забруднення в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. ст. 39, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного
суду Київської області від 27.03.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
Г.В.Земляна

Є.О.Сорочко

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.