Справа № 826/9931/13-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2014 року № 826/9931/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Федорчука А.Б.,
розглянувши адміністративну справу у
письмовому провадженні
за позовомОСОБА_1до третя
особаІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Товариство з обмеженою
відповідальністю «Старкада»
провизнання протиправною відмови,
скасування реєстрації
На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд
розглядає справу у письмовому
Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі по
тексту Позивач), звернувся до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (надалі по
тексту Відповідач), третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Старкада» (надалі по
тексту третя особа) про визнання
протиправною відмову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві у скасуванні
реєстрації Декларації про початок
від 28.03.2013, викладену у листі від 06.06.2013
року №7/26-26/0606/10; скасувати реєстрацію
Декларації про початок виконання
28.03.2013р., подану товариством з обмеженою
відповідальністю «Старкада», щодо
проведення підготовчих робіт на
земельній ділянці по вул.
Тимірязєвській, 36 у Печерському районі
Позивач в обґрунтування позовних
вимог зазначає, що в діях Відповідача
порушено вимоги законодавства,
оскільки Інспекцією не вчинені жодні
дії щодо скасування реєстрації
Декларації про початок виконання
28.03.2013р., поданої Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Старкада», щодо проведення
підготовчих робіт на земельній ділянці
по вул. Тимірязєвській, 36 у Печерському
районі м. Києва, з підстав того, що
договір оренди земельної ділянки
Відповідач проти позовних вимог
заперечує в повному обсязі, з підстав
викладених в запереченнях на позовну
Третя особа проти позовних вимог
У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
Судом встановлено, що Рішенням
Київської міської ради від 25 грудня 2008
року N1024/1024 було поновлено Товариству з
обмеженою відповідальністю "Старкада"
договір оренди земельної ділянки від
експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі адміністративного
призначення з автомобільним паркінгом
на вул. Тимірязєвській, 36 у Печерському
У відповідності до п. 1 вищезазначеного
Рішення, поновити на 5 років з 25.05.2008
договір оренди земельної ділянки на
вул. Тимірязєвській, 36 у Печерському
районі м. Києва від 24.05.2007 N 82-6-00420,
укладений між Київською міською радою
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Старкада" на
підставі рішення Київської міської
ради від 22.02.2007 N 191/852 "Про передачу
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю "Старкада"
для будівництва, експлуатації та
обслуговування нежитлової будівлі
адміністративного призначення з
автомобільним паркінгом на вул.
Тимірязєвській, 36 у Печерському районі
м. Києва".

Згідно п. 1 Договору про поновлення
оренди земельної ділянки від 03.07.2009 р.
за номером ВМЕ№642915, поновити договір
оренди земельної ділянки до двадцять
п'ятого травня дві тисячі тринадцятого
року, укладеного між Київською міською
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю "Старкада",
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 21.05.2007 р. зареєстрованим
№1431 та зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)24.05.2007 року за
№82-6-00420,строк дії якого закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що 28
березня 2013 року Відповідачем
зареєстровано Декларацію про початок
виконання підготовчих робіт КВ 16,
подану Товариством з обмеженою
відповідальністю "Старкада" () (надалі по тексту Декларація).

Згідно з Декларацією, об'єктом
майбутнього будівництва є нежитлова
будівля адміністративного призначення
з автомобільним паркінгом по вул.
Тимірязєвській, 36, Печерського району
м. Києва; проект виконання підготовчих
робіт розроблений Приватним
акціонерним товариством "Індбуд"
() та затверджений
директором ТОВ "Старкада" Вакуновим Г.Г.
Технічний нагляд здійснює ОСОБА_3

У відповідності до Протоколу №7
Пленарного засідання ХІ сесії Київради
VІ скликання від 22.05.2013 р. було
відмовлено ТОВ "Старкада" в поновленні
договору оренди земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування нежитлової будівлі
адміністративного призначення з
автомобільним паркінгом на вул.
Тимірязєвській, 36 у Печерському районі
м. Києва.

Позивач звернувся до Відповідача з
Листом, в якому вказував на
необхідність скасування реєстрації
Декларації у зв'язку з закінченням
строку дії Договору оренди земельної
ділянки.

Листом від 06 червня 2013 року №7/26-26/06061/10
Інспекція повідомила Позивача, що на
момент її реєстрації Декларації
земельна ділянка використовувалася
ТОВ «Старкада» на підставі Договору
оренди від 24.05.2007 року №82-6-00420 та
договору про поновлення договору
оренди земельної ділянки,
зареєстрованого ГУ земельних ресурсів
КМДА від 09.07.2009 за №82-6-00554.

Крім того, Відповідач повідомив, що
питання скасування реєстрації
Декларації розглянути неможливо,
оскільки на даний час Кабінетом
Міністрів України не встановлений
порядок скасування реєстрації
декларації у випадках, встановлених ч. 2
ст. 39-1 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також норми чинного
законодавства, суд прийшов до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Правовідносини, що є предметом даного
спору регулюються Законом України «Про
основи містобудування» від 16.11.1992 року
№2780-ХП, Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року №3038-У1, Законом України
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994 року №208/94-ВР, Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою КМ України від
23.05.2011 року №553 та іншими нормативними
актами.

Зокрема, у вступній частині Закону
України «Про основи містобудування»
вказується, що цей Закон визначає
правові, економічні, соціальні та
організаційні засади містобудівної
діяльності в Україні і спрямований на
формування повноцінного життєвого
середовища, забезпечення при цьому
охорони навколишнього природного
оточення, раціонального
природокористування та збереження
культурної спадщини.

У розділі 1 «Загальні положення» ст. 1
«Містобудування» дає наступне
визначення: «Містобудування
(містобудівна діяльність)- це
цілеспрямована діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, громадян, об'єднань
громадян по створенню та підтриманню
повноцінного життєвого середовища, яка
включає прогнозування розвитку
населених пунктів і територій,
планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збережені традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітації об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Стаття 2 цього розділу визначає головні
напрямки містобудівної діяльності,
якими є планування, забудова та інше
використання територій, розробка і
реалізація містобудівної документації
та інвестиційних програм розвитку
населених пунктів і територій,
визначення територій, вибір, вилучення
(викуп) і надання земель для
містобудівних потреб, здійснення
архітектурної діяльності, розміщення
будівництва житлово-цивільних,
виробничих та інших об'єктів,
формування містобудівних ансамблів і
ландшафтних комплексів, зон відпочинку
та оздоровлення населення, створення
соціальної, інженерної і транспортної
інфраструктур територій та населених
пунктів, створення та ведення
містобудівних кадастрів населених
пунктів, захист життєвого та
природного середовища від шкідливого
впливу техногенних і
соціально-побутових факторів,
небезпечних природних явищ, збереження
пам'яток культурної спадщини, розвиток
національних і культурних традицій в
архітектурі і містобудуванні,
забезпечення
архітектурно-планувальих,
функціональних і конструктивних
якостей об'єктів містобудування,
формування і реконструкція
містобудівних ансамблів, кварталів,
районів і ландшафтних комплексів, зон
відпочинку та природних лікувальних
ресурсів, розробка правових актів,
державних стандартів, норм і правил,
пов'язаних з містобудуванням, контроль
за дотриманням містобудівного
законодавства, підготовка кадрів для
містобудування, підвищення їх
кваліфікації, ліцензування певних
видів господарської діяльності у
будівництві в порядку, встановленому
законодавством .

За статтею 3 цього розділу Закону
об'єктами містобудування є територія
України та території її
адміністративно-територіальних
одиниць, їх частини та окремі земельні
ділянки, функціональні території (зони)
адміністративно-територіальних
одиниць (житлової і громадської
забудови, виробничі, рекреаційні,
комунальні, охорони нерухомої
культурної та природної спадщини та
інші), будинки і споруди, їх комплекси,
комунікаційні та споруди інженерної і
транспортної інфраструктури, об'єкти
архітектурної діяльності.

У статті 5 цього розділу Закону
викладені основні вимоги до
містобудівної діяльності.

Розділ 2 цього ж Закону визначає
державне регулювання у сфері
містобудування.

Як вбачається із змісту вищенаведених
Законів та Положення, всі вони
приведені у відповідність з даним
Законом України «Про основи
містобудування».

Тобто є очевидним, що йдеться про
об'єкти на стадії їх проектування,
будівництва та здавання в
експлуатацію, або їх реконструкції,
якщо йдеться саме про житлове
будівництво.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 5 Порядку
віднесення об'єктів будівництва до IV і V
категорій складності, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2011 р. N 557 до IV категорії
складності відносяться об'єкти
будівництва, які мають хоча б одну з
таких ознак: 1) розраховані на постійне
перебування більш як 300 осіб та (або)
періодичне перебування більше 500 осіб;
2) становлять можливу небезпеку для
більш як 10000 осіб, які перебувають поза
об'єктом; 3) у разі аварії або
неможливості (недоцільності) подальшої
експлуатації: можуть спричинити збитки
в обсязі понад 15000 мінімальних розмірів
заробітних плат; можуть призвести до
припинення функціонування об'єктів
транспорту, зв'язку, енергетики та
інженерних мереж регіонального рівня;
можуть призвести до втрати об'єктів
культурної спадщини місцевого
значення.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ст. 41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право:
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів; складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил. б) зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
виконуються без реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", посадові особи інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю під час здійснення перевірки
мають право забороняти за вмотивованим
письмовим рішенням керівника
інспекції чи його заступника
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», після набуття права на
земельну ділянку замовник може
виконувати підготовчі роботи,
визначені будівельними нормами,
державними стандартами і правилами,
крім винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, з
повідомленням органу державного
архітектурно-будівельного контролю.

Реєстрацію декларації про початок
виконання підготовчих робіт здійснює
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня отримання
декларації.

Згідно з п. 2 Порядку виконання
підготовчих робіт, затвердженого
Постановою KM №466 від 13.04.2011 року (надалі
по тексту Порядок), підготовчі роботи
можуть виконуватися замовником після
отримання документа, що посвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою, або договору
суперфіцію, а також після подання
Держархбудінспекції або її
територіальному органу (далі -
Інспекція) повідомлення про початок
виконання підготовчих робіт, крім
винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, або
отримання зареєстрованої декларації
про початок виконання підготовчих
робіт.

Як встановлено вже Судом, строк дії
договору оренди земельної ділянки по
вул. Тимірязєвській, 36, укладеного між
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"СТАРКАДА" 21.05.2007р. та зареєстрованого в
Головному управлінні земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 24.05.2007 за №
82-6-00420, закінчився 25 травня 2013 року, що
підтверджується згідно протоколу
пленарного засідання XI сесії Київської
міської ради VI скликання 22.05.2013 року.

Таким чином, за змістом ст. 35 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п. 2
Порядку особа набуває права на
виконання підготовчих робіт виключно
після набуття права на земельну
ділянку; при цьому документом, що
посвідчує право на виконання
підготовчих робіт є зареєстрована у
встановленому порядку Декларація.

Враховуючи закінченням 25.05.2013 року
строку дії Договору оренди земельної
ділянки по вул. Тимірязєвській, 36 в м.
Києві ТОВ «Старкада», відповідно,
втратило і право на виконання будь-яких
робіт на даній земельній ділянці; проте
на підставі Декларації будівельні
роботи можуть здійснюватися третьою
особою.

Згідно з ч. 2 ст. 391 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», у разі виявлення
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Для з'ясування всіх обставин справи
Судом було призначено
будівельно-технічну судову експертизу.

На адресу Окружного адміністративного
суду міста Києва від КНДІСЕ надійшов
висновок експертів за результатами
проведення комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від
10.04.2014 р. №8073/8074/13-43, в якому зазначено
наступне: «Враховуючи: характеристики
конструктивних елементів будівлі
середньої загальноосвітньої школи №5
по вул. Тимірязєвській, 36 в м. Києві та
їх технічний стан (що можливо було
визначити за представленими на
дослідження матеріалами та згідно
результатів проведеного обстеження);
інженерно-геологічні особливості
земельної ділянки на якій проектується
будівництво та прилеглої території;
положення п. 5.2 ВСН-2-80 «Инструкция по
проектированию зданий и сооружений в
существующей застройке г. Києва», не
виключається можливість порушення (в
процесі будівництва нежитлової
будівлі адміністративного призначення
з підземним паркінгом на земельній
ділянці площею 0,2724 га по вул.
Тимірязєвській, 36 в м. Києві)
сформованого напружено-деформованого
стану ґрунтової основи під поруч
розташованою будівлею середньої
загальноосвітньої школи №5 по вул.
Тимірязєвській, 36 в м. Києві з
виникненням можливих додаткових
напруг в частині конструкцій даної
будівлі і, як наслідок, їх деформацій.
Наданий на дослідження проект
«Нежитлова будівля адміністративного
призначення з автомобільним паркінгом
по вул. Тимірязєвській, 36 Печерського
району м. Києва» Том 1, книга 1 «Вихідні
дані. Загальна пояснювальна записка.
Основні техніко-економічні показники.
Генеральний план. Архітектурна
частина. Конструктивна частина»
складений ПП «УкрБалтПроект» в 2011 році
№05-2011, був розроблений з використанням
нормативної бази чинної на момент його
розроблення. Проте, з моменту
розроблення зазначеного Проекту,
станом на час складання висновку,
відбулися зміни в нормативній
документації.».

Крім того, Суд звертає увагу, що в
матеріалах справи містяться Акти
перевірки від 17.05.2013 р., 07.06.2013 р., 01.07.2013 р.
з фото фіксацією, зокрема, в Актах
перевірки встановлено, що на
будівельному майданчику не
здійснюються будівельні роботи,
відсутні будівельники, відсутня
охорона, проте наявні будівельні
матеріали, котловани та приміщення
(вагончики одно та двоповерхові), що
розташовано безпосередньо біля
середньої загальноосвітньої школи №5
по вул. Тимірязєвській, 36 в м. Києві, що в
свою чергу може заподіяти шкоду життю
та здоров'ю учнів середньої
загальноосвітньої школи №5.

Отже, під час перевірки Відповідачем
було встановлено наявність порушень з
боку третіх осіб вимог законодавства
під час здійснення будівельних робіт,
проте, не вжито заходів щодо їх
усунення.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
(ч.1) В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. (ч.2) Якщо
особа, яка бере участь у справі, не може
самостійно надати докази, то вона
повинна зазначити причини, через які ці
докази не можуть бути надані, та
повідомити, де вони знаходяться чи
можуть знаходитися. Суд сприяє в
реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Про
витребування доказів або про відмову у
витребуванні доказів суд постановляє
ухвалу. Ухвала суду про відмову у
витребуванні доказів окремо не
оскаржується. Заперечення проти неї
може бути включене до апеляційної чи
касаційної скарги на рішення суду,
прийняте за наслідками розгляду
справи. (ч.3) Суд може збирати докази з
власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС
України).

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожному гарантується право на
захист його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з
наявних матеріалів справи, Суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України,
Окружний адміністративний суд м. Києва,
-

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві у скасуванні реєстрації
Декларації про початок виконання
підготовчих робіт КВ 16 від 28.03.2013,
викладену у листі від 06.06.2013 року
№7/26-26/0606/10.

3. Скасувати реєстрацію Декларації про
початок виконання підготовчих робіт КВ
16 від 28.03.2013р., подану товариством
з обмеженою відповідальністю
«Старкада», щодо проведення
підготовчих робіт на земельній ділянці
по вул. Тимірязєвській, 36 у Печерському
районі м. Києва.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова,
якщо інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.

Суддя
А.Б. Федорчук