Справа № 815/493/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/493/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Федусика
А.Г.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Холодмаш» на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року по справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси до
публічного акціонерного товариства
«Одеське виробниче об'єднання
«Холодмаш» про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси (надалі - позивач, УПФ) звернулось
до суду з адміністративним позовом (з
урахуванням уточнень) до публічного
акціонерного товариства «Одеське
виробниче об'єднання «Холодмаш»
(надалі - відповідач, Товариство), в
якому просило стягнути з Товариства
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах у
загальному розмірі 25222,52 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Товариство в порушення
вимог Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року №21-1, не сплачує заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за жовтень-листопад
2013 року у загальному розмірі 25222,52 грн..

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014 року
позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, Товариство подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариство є платником страхових
внесків, перебуває на обліку в УПФ, яке
проводить виплату пенсії пенсіонерам,
котрі набули стажу роботи для
призначення пенсій на пільгових
умовах.

За Товариством рахується
заборгованість перед УПФ за
жовтень-листопад 2013 року по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 по пенсіонерам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на загальну суму
25222,52 грн., з яких 4122,11 грн. - за жовтень 2013
року, та 21101,41 грн. - за листопад 2013 року.

З наданого УПФ розрахунку видно, що
розмір відшкодування на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 по пенсіонерам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 складає за жовтень 2013
року - 4122,11 грн. та за листопад 2013 року -
4122,11 грн., а по пенсіонеру ОСОБА_9
заборгованість рахується лише за
листопад 2013 року на суму 16980,30 грн., яка
була виплачена цьому пенсіонеру за
період з січня по листопад 2013 року.

Платіжними дорученням №1785 від 07.11.2013
року та №1861 від 09.12.2013 року Товариством
було перераховано позивачу за жовтень
2013 року суму в розмірі 4122,11 грн., та за
листопад 2013 року суму в розмірі 4122,11
грн., що покриває витрати по виплаті та
доставці пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 за жовтень та листопад 2013 року.

В запереченнях на позовну заяву
Товариство зазначило, що із сумою
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах,
пенсіонеру ОСОБА_9 в розмірі 16980,30 грн.
не погоджується, оскільки ОСОБА_9 після
звільнення з ПО «Одесхолодмаш»
(правонаступником якого є відповідач)
працював також на інших підприємствах,
робота на яких дає право на пільгове
пенсійне забезпечення.

Оплачені Товариством вищевказані суми
відшкодування за жовтень-листопад 2013
року в загальному розмірі 8244,22 грн. були
зараховані УПФ в погашення
заборгованості по цим платежам за
попередні періоди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги УПФ обґрунтовані,
документально підтверджені,
ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вже зазначалося раніше відповідачем
відшкодовано фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій за списком
№2 за жовтень-листопад 2013 року, про що
свідчать платіжні доручення №1785 від
07.11.2013 року та №1861 від 09.12.2013 року.

Позивач не заперечує факт
перерахування цих коштів, однак
зазначає, що зарахував їх в порядку
календарної черговості, в рахунок
заборгованості згідно із ч.6 ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», яка
передбачає, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Така позиція УПФ є помилковою з огляду
на наступне.

Обов'язок з відшкодування відповідних
витрат УПФ встановлено Законом України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 цього ж Закону.

Абзацом 3 п.1 ст.4 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено ставка збору
у розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2
цього Закону.

Обов'язок відшкодування витрат з
виплати пенсій, призначених за пунктом
«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачений п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за правилами
якого пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст.27 та з урахуванням
норм ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз.4 пп.1 цього ж пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно ст.1 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» недоїмка, це
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Колегія суддів зазначає, що
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списками
№1 та №2 не є сплатою страхових внесків
в розумінні Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відповідно,
заборгованість зі сплати такого
відшкодування не є недоїмкою зі сплати
страхових внесків.

Тому положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо недоїмки (в тому
числі і наведена ч.6 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування») не
розповсюджуються на відносини з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21 квітня 2004 року №22 зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 29.03.2004
року за №377/89/76, кошти з рахунків
клієнтів банки списують лише за
дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції. При
цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної
Інструкції реквізит «Призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.

За таких обставин, у позивача не було
правових підстав для зарахування
коштів Товариства, направлених на
погашення заборгованості за спірні
періоди, на покриття недоїмки зі сплати
цих платежів за попередні періоди.

Таким чином, сума витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 пенсіонерам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8С за жовтень та листопад 2013 року
в загальному розмірі 8244,22 грн. була
повністю сплачена Товариством
платіжними дорученням №1785 від 07.11.2013
року та №1861 від 09.12.2013 року.

Отже, позовні вимоги про стягнення з
Товариства витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8С за
жовтень та листопад 2013 року на суму 8244,22
грн. не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з
Товариства заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 у розмірі 16980,30 грн. за листопад 2013
року по пенсіонеру ОСОБА_9, колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсіонер ОСОБА_9 знаходиться на обліку
в Пенсійному фонді з 28.01.2013 року та
отримує пенсію на пільгових умовах за
Списком №2.

ОСОБА_9 пенсійним фондом було
нараховано та виплачено пільгову
пенсію за період з січня по жовтень 2013
року в розмірі 15303,90 грн., та за листопад
2013 року в розмірі 1676,40 грн., а всього -
16980,30 грн..

Згідно з ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком
незалежно від місяця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць; б) працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, відповідно до п."б" ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» - на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники зайняті повний робочий день
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до абз.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зазначеним особам, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Особам, зазначеним в абз.1 цього пункту,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату та доставку
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом. Такий порядок був
передбачений Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на доставку пенсій призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»"
до досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст.12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», тобто для
чоловіків-після досягнення 60 років.

Абзацом 1 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється, що
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, па
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.6.1 р.6 Інструкції «Про
порядок обчислення сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України», яка
затверджена Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.11.2003
року №21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2004
року за №64/8683, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах: для
платників, зазначених у п.2.1.1 п.2.1 цієї
Інструкції (крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку) - 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Таким чином, згідно п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», підприємства, установи,
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на зазначених вище роботах.

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
таких випадках здійснюється
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

З вищевикладених законодавчих актів
вбачається, що Товариство зобов'язано
покривати Пенсійному фонду витрати на
виплату та доставку пенсій відповідно
до п.2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, призначених відповідно
до п."б" ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (список №2), що
відповідно до п.1 ст.2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» є об'єктом
оподаткування.

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що Товариство
зобов'язано відшкодувати УПФ витрати
на виплату та доставку пільгової
пенсії за Списком №2 по пенсіонеру
ОСОБА_9.

Згідно абз.5 п.п.6.2 вищевказаної
Інструкції «Про порядок обчислення
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України» якщо пенсія на пільгових
умовах призначена із взаємним
зарахуванням періодів роботи,
передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
які дали право на цю пільгову пенсію, то
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку цих пенсій
здійснюється тими підприємствами, на
яких цей стаж було вироблено у
розмірах, передбачених частиною 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Згідно розрахунку №437 (а.с.27) 100%
пільгового стажу, необхідного для
призначення пільгової пенсії,
пенсіонер ОСОБА_9 отримав на
підприємстві ПАТ «Одеське виробниче
об'єднання «Холодмаш».

Цей факт відповідачем не
заперечується.

Таким чином, Товариство повинно
покривати витрати на виплату та
доставку пільгової пенсії по цьому
пенсіонеру в розмірі 100%.

За таких обставин позовні вимоги про
стягнення з відповідача в рахунок
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії по
пенсіонеру ОСОБА_9 за період з січня по
листопад 2013 року в сумі 16980,30 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів вважає, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
судове рішення відповідно до вимог п.4
ч.1 ст.202 КАС України підлягає
скасуванню з прийняттям по справі
нової постанови про часткове
задоволення позову на суму 16980,30 грн..

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1
ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Холодмаш» -
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року скасувати та прийняти по справі
нову постанову, якою позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Холодмаш» (65005, м. Одеса,
вул. Головківська, 57, ) на
користь управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
(65007, м. Одеса, вул. Прохоровська, 3, , р/р 06 в Одеському
Облуправлінні ВАТ «Державний ощадний
банк України», МФО 328845) заборгованість
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах у загальному розмірі
16980 грн. 30 коп..

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 06 травня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський А.Г. Федусик