Справа № 2а/0470/5693/11
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року м. Київ
К/800/48484/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
постанови.

Просив суд визнати протиправними дії
відповідача та скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 23928855 від 26 січня 2011 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2011 року позов задоволено.
Визнано дії Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ щодо винесення
постанови ВП №23928855 від 26 січня 2011 року
про відкриття виконавчого провадження
на виконання постанови серії АЕ1 № 078775
від 17 жовтня 2010 року протиправними та
скасовано постанову державного
виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Дорогобід
Євгенії Вікторівни ВП № 23928855 від 26
січня 2011 року про відкриття
виконавчого провадження на виконання
постанови серії АЕ1 № 078775 від 17 жовтня
2010 року про стягнення з позивача штрафу
у сумі 520 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2013 року апеляційну скаргу
відповідача задоволено, а рішення
першої інстанції скасовано, позивачу
відмовлено у позові.

Не погоджуючись із судовим рішенням
суду апеляційної інстанції позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення апеляційної
інстанції, а рішення першої інстанції
залишити в силі, оскільки вважає, що
судом апеляційної інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених ст. 220 КАС України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 17 жовтня 2010 року
інспектором ДПС Солонянського ВДАІ
старшиною міліції Хуторним В.І. було
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
АЕ1 № 078775 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
частиною 1 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 260 грн., з
урахуванням положень частини 2 статті
308 Кодексу України про адміністративні
правопорушення у постанові було
зазначено, що разі несплати ОСОБА_2
штрафу у строк, установлений частиною 1
статті 307 КУпАП з метою примусового
виконання цієї постанови органами
державної виконавчої служби, стягнути
з правопорушника подвійний розмір
штрафу в розмірі 520 грн.

21 січня 2011 року дана постанова надійшла
на примусове виконання до Жовтневого
ВДВС Дніпропетровського МУЮ для
виконання за місцем мешкання боржника.

Постановою державного виконавця
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Дорогобід Є.В. від 26 січня 2011 року ВП
№ 23928855 відкрито виконавче провадження
про стягнення з позивача штрафу у сумі
520 грн. згідно постанови серії АЕ1 № 078775
від 17 жовтня 2010 року.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 лютого
2011 року позов ОСОБА_2 про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АЕ1 № 078775 від 17 жовтня 2010 року -
задоволено, вказану постанову
скасовано.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті
17 Закону України ,,Про виконавче
провадження" постанова про
адміністративне правопорушення у
справі є виконавчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону
України ,,Про виконавче провадження" (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Згідно статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі повинні бути зазначені:
назва документа, дата видачі та
найменування органу, посадової особи,
що видали документ; дата і номер
рішення, за яким видано виконавчий
документ; найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по
батькові за його наявності для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші відомості, якщо вони відомі
суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, такі як
дата і місце народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання чинності рішенням; строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення серії АЕ1 № 078775 про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відповідала вищезазначеним вимогам до
виконавчого документу, тому державний
виконавець зобов'язаний був відкрити
виконавче провадження.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у позові суд
апеляційної інстанції не взяв до уваги,
що під час виконавчого провадження
позивачем було подано позов до суду про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення АЕ 1 №
078775 від 17 жовтня 2010 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності.

Постановою Бабушкінського районного
суду міста Дніпропетровська від 1
лютого 2011 року позовні вимоги
задоволено та скасовано вищезазначену
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Отже, підсумовуючи вищевикладене
колегія суддів дійшла висновку, що на
момент винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження дії
державного виконавця були
правомірними та вчинялися на підставі
Закону України ,,Про виконавче
провадження".

Однак враховуючи те, що постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 17 жовтня 2010 року
серії АЕ1 № 078775 було скасовано
постановою Бабушкінського районного
суду міста Дніпропетровська від 1
лютого 2011 року, колегія суддів вважає
за необхідне рішення апеляційної
інстанції скасувати, а рішення першої
інстанції змінити.

Керуючись статтями 220, 222, 225, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2013 року скасувати.

Змінити постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2011 року.

Абзац 2 резолютивної частини постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року викласти у наступній редакції:

,,Визнати дії Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо винесення
постанови ВП № 23928855 від 26 січня 2011 року
про відкриття виконавчого провадження
на виконання постанови серія АЕ1 № 078775
від 17 жовтня 2010 року - правомірними."

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак