Справа № 805/1074/14
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р.
Справа №805/1074/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15 год. 35
хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Олішевська В.В.,
при секретарі судового засідання
Неженцеві М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк

до відповідача 1: Східної митниці
Міндоходів

до відповідача 2: Головного управління
Державного казначейства у Донецькій
області

про: скасування рішення про
корегування митної вартості товарів
№ 700000002/2013/000120/1
від 23.12.2013 року, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 700000002/2013/00269
від 23.12.2013 року та стягнення з
державного бюджету суми переплати ПДВ
в розмірі 13076,45 та мита в розмірі
3113,44 грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Оганесьян Е.С., Шишкіна
Л.І. - за довір.,

від відповідача 1: Костиркіна Г.В. - за
довір.,

від відповідача 2: не з'явився

Позивач, «Торгово - промислове
об'єднання «Аріста» м. Донецьк,
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Східної митниці Міндоходів та
Головного управління Державного
казначейства у Донецькій області про
скасування рішення про корегування
митної вартості товарів № 700000002/2013/000120/1
від 23.12.2013 року, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 700000002/2013/00269
від 23.12.2013 року та стягнення з
державного бюджету суми переплати ПДВ
в розмірі 13076,45 та мита в розмірі
3113,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем
неправомірно застосовано резервний
метод визначення вартості товару а не
основний метод (за ціною договору)
відповідно до ВМД 70012000/02013/023726, а також у
відповідача не було підстав для
прийняття рішення про корегування
митної вартості товарів та картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили суд їх задовольнити.

Відповідач, Східна митниця Міндоходів
проти задоволення позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що спірне
рішення та картка відмови прийняті
правомірно і у відповідності до вимог
чинного митного законодавства України.

Представник відповідача Східної
митниці Міндоходів у судовому
засіданні підтримав заперечення, та
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Відповідач Головне управління
Державної казначейської служби
України у Донецькій області проти
задоволення позовних вимог
заперечував, надавши заперечення які
долучені до матеріалів справи. Також
просив розглянути справу без участі
представника.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

12.09.2013 р. між ТОВ «ТПО «Аріста» м.
Донецьк (покупець) та «SHANDONG SINCHEM SILICA GEL
CO.,LTD» Китай (продавець) був укладений
договір № 12.09.2013 на поставку товару
«Силикогеля Мелкопористого 2.8-7.0 мм.».
Відповідно до умов договору якість
продукції повинна підтверджуватися
Сертифікатами Аналізу. Ціна товару
складає 665 доларів США за 1 т. загальна
вартість 13300 доларів США. Поставка
здійснюється на умовах FOB м. Кингдао
Китай (Инкотермс - 2010) (арк. справи 9-10).

12.09.2013 р. продавцем складено інвойс №
12092013 (арк. справи 22).

Згідно умов договору товар повинен
бути відвантажений в продовж 10 днів з
отримання 30% передплати.

На виконання умов договору (п. 7.1)
підприємством позивача була здійснена
передплата за товар в розмірі 30% - 3990
дол. США згідно платіжного доручення №
144 від 03.10.2013 р. (арк. справи 29) а також
була здійснена сплата 70% від суми
договору в продовж 5 робочих днів після
отримання коносаменту в розмірі 9310 дол.
США згідно платіжного доручення № 151
від 29.10.2013 р. (арк. справи 30).

18.21.2013 року до Східної митниці
Міндоходів Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТПО «Аріста» була
подана для митного оформлення митна
декларація, на товар: Силікагель
дрібнопористий - 20000 кг. У 800 мішках,
хімічна формула SIO2+H2O. CAS № 7631-86-9. Має
вигляд гранул СФЕ ричної форми
діаметром 2,8-7 мм. Являє собою
синтетичний аморфний діоксин кремнію,
який не є кристалічним діоксином
кремнію. Хімічні показники партії
згідно сертифікату аналізу.

Митній декларації був присвоєний №
700130000/2013/023369 (арк. справи 11). Митна
вартість товару декларантом визначена
за першим методом такого визначення (за
ціною договору). Митна вартість
заявлена декларантом 0,665 дол. США за кг.
з урахуванням вартості перевезення
товару.

Згідно вищезазначеної декларації
позивачем для підтвердження заявленої
митної вартості були надані документи,
а саме: прейскурант (прайс-лист)
виробника товару від 01.08.2013 р.,
калькуляція (розрахунок ціни) від 01.08.2013
р., рахунок проформа від 12.09.2013 р.,
пакувальний лист від 12.09.2013 р., договір
№ 12.09.2013 від 12.09.2013 р., договір
перевезення № OV-13-0510 від 27.05.2013 р.,
довідка про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України та
знаходяться за її межами №
425/159-05-62-22-0512-1 Ворош. ДПІ від 30.10.2013 р.,
інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару № 2720 від 16.12.2013 р., інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2761
від 22.10.2013 р., резервна позиція № 915
від 26.07.2001 р., сертифікат походження
товару G700190 від 16.10.2013 р.,
сертифікат аналізу б/н від 19.10.2013 р.,
екологічна декларація № 99429 від 29.11.2013
р., лист № 194/2 від 16.12.2013 р. експортна
декларація країни виробника №
70476077 від 20.10.2013 р.

Інспектором митного органу було
повідомлено декларанта про те, що в
поданих документах на підтвердження
заявленої митної вартості, були
встановлені розбіжності, а саме: інвойс
від 12.09.2013 р. № 12092013 р. та сертифікат
аналізу від 19.10.2013 р. б/н видані на
фірмових бланках виробника «SHANDONG SINCHEM
SILICA GEL CO., LTD» різних зразків, а також
скріплені печатками виробника різного
зразка, що викликає сумніви стосовно
легітимності зазначених документів.
Тому необхідно надати документи для
підтвердження митної вартості товарів
зазначених у гр. 44 митної декларації
від 18.12.2013 р. № 700130000/2013/023369, протягом 10
календарних днів додаткові документи
відповідно до вимог ст. 53 (п. 3) Митного
кодексу України: висновки про вартісні
та якісні характеристики товару,
та/або інформацію біржових організацій
про вартість товару або сировини,
каталоги, специфікації фірми -
виробника товару, виписку з
бухгалтерської документації, а також
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару за власним
бажанням декларанта.

23.12.2013 р. листом № 20/12-1 (арк. справи 44)
позивачем було надано до митного
органу наступні документи: платіжні
доручення № 144 від 03.10.2013 р. та № 151 від
29.10.2013 р., прайс б/н від 01.08.13 р. звіт про
оцінку товару № 328 від 19.12.2013 р.,
калькуляція б/н від 01.08.2013 р., картку
рахунку № 632 від 01.10.2013 р., рахунок
іншого виробника № 13кс127 від 13.09.2013 р.,
поштове листування б/н від 11.09..2013 р.,
пропозиції з сайту Alibaba від 01.12.2013 р.,
експортна декларація № 7046077 від
10.10.2013 р.

Також листом від 23.12.2013 р. № 20/12-2 (арк.
справи 45) позивачем повідомлено митний
орган, що у позивача відсутня
інформація щодо митного оформлення
аналогічного товару в інших митних
установах.

За результатами розгляду наданих
документів митним органом 23.12.2013
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 700000002/2013/00269 (арк. справи
15) та рішення про коригування митної
вартості товарі
№ 700000002/2013/000010/2 (арк. справи 17).

В Рішенні про корегування митної
вартості було зазначено, що в
документах наданих до митного
оформлення встановленні розбіжності
та запитуванні додаткові документи
митному органу не надані. Митний орган
повідомив, що митна вартість
імпортованого товару не може бути
визначена за ціною договору, так як з
урахуванням положень частини 3 статті 53
Митного кодексу України документи
містять розбіжності та подані
декларантом відомості не підтверджені
документально.

В рішенні митним органом зазначається
рівень вартості товару 1,1 дол. США за кг.
джерелом інформації визначено митну
декларацію № 112040000/3/3390 від 27.11.13 р.

Згідно митної декларації № 700130000/2013/023726
від 23.12.2013 р. (арк. справи 12) товар
випущено у вільний обіг із
забезпеченням сплати різниці.

Щодо розбіжності бланку та печатки на
інвойсі та сертифікату аналізу
позивачем надані листа продавця в яких
зазначено, що обидва бланка та обидві
печатки є оригінальними та належними.
Підприємство використовує два бланка
та дві печатки: перший тип на якому
складений комерційний інвойс
використовується для офіційних та
відвантажувальних документах на яких
використовується відтиск першої
печатки, другий тип бланку на якому
видано сертифікат аналізу,
використовується для складання
документів Департаментом відділу
якості на яких використовується друга
печатка (арк. справи 25-26).

Щодо ненадання специфікації фірми
виробника товару, каталогів,
інформації біржових організацій про
вартість товару або сировини. Замість
специфікації виробника та каталогів
позивачем були надані прейскурант
(прайс-лист) виробника товару та його
калькуляція ціни.

Як встановлено судом договором від
12.09.2013 р. передбачено надання продавцем
покупцю: інвойс, коносамент, сертифікат
аналізу, сертифікат походження,
пакувальний лист, морський страховий
поліс та експортна декларація. Надання
специфікації продавцем згідно
договору не передбачено, тому позивач
може надати специфікації за умови її
відсутності.

Згідно пояснень позивача, товар що був
ввезений позивачем не є об'єктом
біржової торгівлі, тому відповідно не
може бути такої інформації у біржових
організаціях про його вартість,
замість цієї інформації була надана
інформація з сайту Alibaba.

Суд не приймає посилання представника
відповідача на не надання позивачем
документів які зазначені в гр. 44 митної
декларації біля яких є позначка «d», з
огляду на наступне. Представник
позивача у судовому засіданні зазначив
про помилкове зазначення позначка «d»,
усі документи надавалися та були
використанні при оформленні товару.
Крім того в повідомленні про надання
додаткових документів митним органом
не зазначено про відсутність
документів зазначених в гр. 44 митної
декларації. Також як вбачається з
картки відмови в прийнятті митної
декларації в ній зазначено перелік
документів які були перевірені при
оформлені митної декларації, а саме
весь перелік документів які зазначені
в гр. 44 декларації.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою (стаття 52
Митного кодексу України).

Згідно з статтею 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, якщо такі
платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом); 3) рахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору
(угоди, контракту); 4) виписку з
бухгалтерської документації; 5)
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; 6) каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Аналіз приведених вище норм
законодавства свідчить, що до
виключної компетенції митних органів
належить вирішення питання перевірки
та контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

10 квітня 2008 року Верховна Рада України
шляхом прийняття Закону України № 250-VI
ратифікувала Протокол про вступ
України до Світової організації
торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася
до Угоди про СОТ, чим взяла на себе
зобов'язання, серед іншого,
дотримуватися положень Генеральної
угоди про тарифи та торгівлю 1994 року
(ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a)
Генеральної угоди по тарифам и
торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947), оцінка
імпортованого товару для митної мети
повинна ґрунтуватись на дійсній
вартості імпортованого товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару, та не повинна ґрунтуватись на
вартості товару національного
походження або на вільних чи фіктивних
оцінках.

Статтею 17 Угоди про застосування
статті VII ГАТТ 1994 року, ніщо в цій Угоді
не тлумачиться як обмежуюче або таким,
що ставить під сумнів право податкових
адміністрацій переконуватися у
правдивості або точності будь якої
заяви, документу або декларації, що
надаються для цілей митної оцінки.

Предметом даного спору є правомірність
визначення митної вартості товару та
наявність підстав повернення надмірно
сплачених митних платежів з Державного
бюджету України.

Відповідно до приписів статті 57
вказаного Кодексу визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Згідно статті 60 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Як вбачається з матеріалів справи
документами, що підтверджували митну
вартість задекларованих товарів та
були надані позивачем, є: прейскурант
(прайс-лист) виробника товару від 01.08.2013
р., калькуляція (розрахунок ціни) від
01.08.2013 р., рахунок проформа від 12.09.2013 р.,
пакувальний лист від 12.09.2013 р., договір
№ 12.09.2013 від 12.09.2013 р., договір
перевезення № OV-13-0510 від 27.05.2013 р.,
довідка про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України та
знаходяться за її межами №
425/159-05-62-22-0512-1 Ворош. ДПІ від 30.10.2013 р.,
інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару № 2720 від 16.12.2013 р., інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2761
від 22.10.2013 р., резервна позиція № 915 від
26.07.2001 р., сертифікат походження товару
G700190 від 16.10.2013 р., сертифікат
аналізу б/н від 19.10.2013 р., екологічна
декларація № 99429 від 29.11.2013 р., лист № 194/2
від 16.12.2013 р. експортна декларація
країни виробника № 70476077 від 20.10.2013
р

Ці документи зазначені позивачем як
додатки до митних декларацій у графі 44
та наявні у матеріалах справи.

Заявлена митна вартість товару
пояснюється позивачем як договірна
ціна згідно договору № 12.09.2013 від 12.09.2013
р. між позивачем та «SHANDONG SINCHEM SILICA GEL CO.,
LTD» Китай.

Як встановлено судом, заявлена
позивачем митна вартість не
відповідала митній вартості, заявленій
раніше, що подавалась для митного
оформлення та в документах наданих до
митного оформлення встановленні
розбіжності.

Отже, наведені обставини зумовили
потребу у витребуванні додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів згідно з вимогами
пункту 3 статті 53 Митного кодексу
України.

Митний орган, скориставшись своїм
правом на витребування додаткових
документів, здійснив у митній
декларації відмітку про необхідність
подання додаткових документів та
пояснень.

Проте, на переконання суду, митний
орган на підставі опрацювання
документів, наданих позивачем до
митного оформлення, здійснив
необґрунтований висновок про
неповноту та недостовірність
відомостей про митну вартість товарів,
оскільки відповідно до статті VII п. 2 "а"
Генеральної угоди по тарифам і
торгівлі 1947 року оцінка імпортованого
товару для митних цілей повинна
ґрунтуватися на дійсній вартості
імпортованого товару, на який
розраховується мито, або подібного
товару і не повинна ґрунтуватися на
вартості товару національного
походження чи на довільній або
фіктивній вартості.

В статті VII п.2 "b" цієї угоди вказано, що
під "дійсною вартістю" слід розуміти
ціну, за яку, під час та в місці,
визначеними законодавством
імпортуючої країни, такий чи подібний
товар продається або пропонується до
продажу при звичайному ході торгівлі
за умов повної конкуренції. У тому
ступені, в якому на ціну такого чи
подібного товару впливає кількість
окремої трансакції, ціна, що
розглядається, повинна єдиним способом
пов'язуватися або і) з порівнюваними
кількостями, або іі) з кількостями, не
менш сприятливими для імпортерів, ніж
ті, в яких більший обсяг товарів
продається у торгівлі між країнами
експорту та імпорту.

Суд зазначає, що за результатами
опрацювання наданих позивачем
документів, митний орган повинен був
застосувати метод визначення митної
вартості за ціною угоди щодо товарів,
які імпортуються, оскільки наявність
розбіжностей та не надання конкретно
тих документів які зазначав митний
орган є підставою для незастосування
методу визначення митної вартості за
ціною договору (контракту), а у
відповідності до частини 3 статті 53
Митного Кодексу України є лише
підставою для витребування додаткових
документів.

Виявлені розбіжності та не надані
документи визначені митним органом не
стосуються числових значень складових
митної вартості товарів, чи відомостей
щодо ціни, що була фактично сплачена за
ці товари.

Таким чином прийняття рішення про
коригування митної вартості товару з
мотивів неподання додаткових
документів визначених митними органом
для підтвердження заявленої митної
вартості в рамках положень пункту 2
частини 6 статті 54 МК України є
безпідставним, адже наявність
розбіжностей та не надання інформації
визначеної митним органом жодним чином
не стосується неповноти та
недостовірності відомостей про митну
вартість товарів.

Натомість, позивачем у повному обсязі
були виконані вимоги частини 5 статті 52
МК України щодо подання декларації
митної вартості та частини 10 статті 58
цього кодексу щодо включення до
визначеної митної вартості її
складових, які не включалися до ціни, що
була фактично сплачена позивачем, що
відображено в деклараціях митної
вартості № 700130000/2013/023369 від
18.12.2013 р. та № 700130000/2013/023726 від 23.12.2013 р.

Митним органом не доведено дотримання
всіх умов, правил та вимог для
застосування методу за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів.

Встановлюючи ціну на ідентичні
(подібні) товари, митниця виходила з
митної вартості товару, за попередні
декларації на імпорт. Однак при цьому, в
порушення вимог статті 57 МК України
митницею не доведено неможливість
застосування інших (попередніх)
методів (2а-2г) визначення митної
вартості товару, а застосовано
резервний метод, який відповідно до
наведених вище норм законодавства
застосовується у випадку, якщо митна
вартість товару не може бути визначена
за попередніми методами.

Таким чином, суд не вбачає наявності
підстав для відмови у митному
оформленні товару.

У відповідності до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач 1 не довів перед судом
правомірність своїх рішень, тобто не
виконав обов'язок, покладений на нього
частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин відповідачем 1
безпідставно відмовлено у прийнятті
митної декларації, та неправомірно
прийнято рішення про визначення митної
вартості товарів за другорядним 2ґ
(резервним) методом та надана картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, з огляду на що позовні
вимоги у цій частині є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про повернення
надмірно сплачених митних платежів суд
зазначає наступне.

Судом встановлено, що різниця між
сумами митних платежів, сплачених
позивачем за оформленими митними
деклараціями та сумою митних платежів,
заявлених за митними деклараціями, в
митному оформленні яких було
відмовлено, складає 16189,89 грн. Дана сума
не є спірною між сторонами.

Наказом Міністерства фінансів України,
Державної митної служби України від
24.01.2006 № 25/44 затверджено Порядок
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 25.01.2006 за
№ 64/11938).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено
порядок здійснення розрахунків з
бюджетами за митними та іншими
платежами та порядок повернення
платникам помилково та/або надміру
сплачених митних та інших платежів.

Згідно з підпунктом 3.4. Порядку,
повернення платникам помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів, що зараховані на депозитні
рахунки митних органів 3734,
здійснюється відповідно до Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 № 618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за
№ 1097/14364.

ГУДК України у місті Києві на підставі
платіжних доручень митних органів
забезпечує перерахування коштів на:
банківські рахунки платників, відкриті
в банках; банківські рахунки 2603,
відкриті митним органам у відповідних
відокремлених підрозділах
уповноваженого банку за
місцезнаходженням митного органу для
виплати коштів платникам готівкою,
якщо такі кошти вносилися готівкою.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, абзацом 1 пункту 19 якого
передбачено, що безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету або у
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Отже, наведеними вище положеннями
нормативних актів передбачено
здійснення повернення платникам
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів відповідним
органом Державної казначейської
служби України.

Оскільки суд дійшов висновку про
неправомірність прийнятих Східною
митницею Міндоходів рішень про
коригування митної вартості товару,
позивачу належить повернути з
Державного бюджету України надмірно
сплачений податок на додану вартість
та мито в розмірі 16189,89 грн.

З урахуванням вищевикладеного позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд присуджує до стягнення з
Державного бюджету України на користь
позивача судові витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись Конституцією України,
Кодексом адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк до Східної митниці Міндоходів,
Головного управління Державного
казначейства у Донецькій області про
скасування рішення про корегування
митної вартості товарів № 700000002/2013/000120/1
від 23.12.2013 року, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 700000002/2013/00269
від 23.12.2013 року та стягнення з
державного бюджету суми переплати ПДВ
в розмірі 13076,45 та мита в розмірі
3113,44 грн. - задовольнити в повному
обсязі.

Скасувати рішення про корегування
митної вартості товарів
№ 700000002/2013/000120/1 від 23.12.2013 року.

Скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленню
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 700000002/2013/00269
від 23.12.2013 року

Стягнути з держаного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк суми переплати ПДВ в розмірі
13076,45 та мита в розмірі 3113,44 грн.

Стягнути з держаного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк судовий збір в розмірі 255,07 грн.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена вступна та
резолютивна частини у судовому
засіданні 06 травня 2014 року в
присутності представників сторін.

Повний текст постанови складено та
підписано 12 травня 2014 р.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Олішевська B.В.