Справа № 412/11402/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маньковська
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року справа №412/11402/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 08 квітня 2014
року у справі № 412/11402/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Поріченської сільської ради
Краснодонського району, третя особа:
Управління Держземагенства в
Краснодонському районі, садівницьке
товариство «Калина» про визнання
протиправним рішення сесії
Поріченської сільської ради,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач 16.12.2013 року звернувся до суду з
позовом до Поріченської сільської ради
Краснодонського району, в якому просив
поновити строк для звернення до суду з
адміністративним позовом; визнати
протиправним рішення сесії від 01.10.2012
року № 14/10 Поріченської сільської ради
та скасувати його; зобов'язати
відповідача прийняти рішення щодо
надання дозволу на розробку проекту
землебудівництва відносно зміни
цільового призначення земельної
ділянки.

Ухвалою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 08 квітня 2014 року у справі №
412/11402/13-а відмовлено у задоволенні
клопотання ОСОБА_2 про поновлення
процесуального строку.

Позов ОСОБА_2 до Поріченської
сільської ради Краснодонського району,
третя особа: Управління
Держземагенства в Краснодонському
районі, Садівницьке товариство
«Калина» про визнання протиправним
рішення сесії Поріченської сільської
ради - залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем процесуального
строку, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС
України.

Позивач не погодився із
зазначеним рішенням суду першої
інстанції та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу та направити справу для
подальшого розгляду. В обґрунтування
апеляційної скарги послався на ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
та зазначив, що ним строк звернення до
суду з адміністративним позовом
пропущено з поважних причин, а саме:
оскаржуване рішення Поріченської
сільської ради порушує його права і
досі, а про обмеження строку звернення
до суду він не знав через свою
необізнаність з цього приводу.

Сторони в судове засідання не
прибули, про дату, час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, так як справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, оскільки не прибула жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне

Відповідно до частини першої
статті 99 КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою цієї статті
визначено, що для звернення за захистом
прав, свобод та інтересів фізичної
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся до суду 16.12.2013 року
стосовно визнання протиправним та
скасування рішення сесії від 01.10.2012
року № 14/10 Поріченської сільської ради,
та зобов'язання відповідача вчинити
певні дії. Крім того, позивач в позові
просив поновити строк звернення до
суду. В обґрунтування клопотання
позивачем було зазначено, що він
намагався врегулювати даний спір в
добровільному порядку, оскільки
представники відповідача неодноразово
обіцяли вирішити це питання на
найближчій сесії. Крім того, позивач
посилався, як на довід поважності
пропущення строку звернення до суду, на
свою необізнаність з таких питань (а.с.
2-4).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду за вказаними позовними вимогами,
оскільки про порушене право він
дізнався саме з моменту отримання
рішення сесії від 01.10.2012 року № 14/10
Поріченської сільської ради, тобто у
жовтні 2012 року (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивач в апеляційній скарзі, щодо
поважності причин пропуску строку
вказує на ту обставину, що він
намагався врегулювати це питання
позасудовим шляхом.

Колегія суддів не сприймає такі
доводи, як належний доказ поважності
причин пропуску строку та зазначає, що
позивачем не вказано жодних перешкод
для звернення до суду на протязі майже
2-х років з моменту виникнення спірних
правовідносин.

Також колегія суддів зазначає, що
позивач мав можливість скористуватися
послугами представника, як, наприклад,
члена його сім'ї, так і будь-якої іншої
особи, в тому числі і такої, що
займається правозахисною діяльністю.

Посилання на начебто обіцянку
члена сільської ради розглянути
питання на найближчий сесії є
бездоказовим.

Посилання на те, що його права і
досі порушуються, є безпідставним з
законодавчої точки зору. Заява
позивача була розглянута у
передбачений законодавством спосіб,
питання було вирішено, нової заяви
позивач до ради не подавав, а включати
до порядку денного сільської ради
питання щодо якого відповідач вже
прийняв рішення, у останнього не було
правових підстав.

Щодо юридичної необізнаності
позивача, то ч. 2 ст. 68 Конституції
України визначає, що це не звільняє від
юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо в ході судового розгляду справи
суд встановить, що провадження у справі
відкрито за позовною заявою, поданою з
пропущенням установленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, або викладений в ухвалі про
відкриття провадження у справі
висновок суду про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

З огляду на наведене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування ухвали про відмову в
задоволенні клопотання про поновлення
строку звернення до суду та залишення
позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205,
ст. 206, 211, 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 у
справі № 412/11402/13-а - залишити без
задоволення.

Ухвалу Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 08 квітня 2014 року у справі №
412/11402/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Колегія суддів: Г.М.
Міронова

І.В. Юрко

А.А.
Блохін