Справа № 813/4520/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.
Справа № 876/10760/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
Трут Д.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провімі» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року у справі №813/4520/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Провімі» до
Державної податкової інспекції в
Яворівському районі Львівської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10.06.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Провімі» звернулося
в суд з позовом, яким просило скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Яворівському районі Львівської
області Державної податкової служби
від 12 лютого 2013 року №, №,
№.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Провімі» постанову
суду першої інстанції оскаржило,
подало апеляційну скаргу, зазначивши,
що оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що господарські операції
між підприємством та його
контрагентами - ТзОВ «Басма», ТзОВ
«Дакорм», ТзОВ «Ейч Ар Iнвест», ІП
«ММВ-Інвест» мають реальний характер,
на виконання яких були виписані
належні первинні документи, які були
підставою для формування податкового
кредиту. Послуги та товари були
оплачені, а тому посилання на їх
нікчемність з підстав відсутності
майна та інших матеріальних ресурсів,
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів є безпідставним,
оскільки суб'єктам господарювання не
заборонено залучати до здійснення
фінансово-господарської діяльності
інші підприємства чи підприємців та
третіх осіб на договірних засадах без
їх прийняття на роботу, орендувати
майно та транспортні засоби. Крім того,
реальність операцій поставки та
надання транспортних послуг була
підтверджена свідченням свідка під
присягою, який був допитаний в судовому
засіданні.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та підтримав
доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Провімі»
зареєстроване 30.10.2003 року державним
реєстратором Яворівської районної
державної адміністрації Львівської
області, взято на облік в органах
державної податкової служби 30.10.2003р.,
станом на момент проведення перевірки
перебувало на обліку в ДПІ у
Яворівському районі Львівської
області ДПС. У період, що перевірявся
був платником податку на додану
вартість.

Державною податковою інспекцією у
Яворівському районі Львівської
області ДПС проведено позапланову
виїзну перевірку підприємства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 року по
30.09.2012 року за наслідком якої складено
Акт від 31.01.2013 року № 8/22-70/32730400, в якому
встановлено, що підприємством в
порушення вимог: п.п.138.1.1. п.138.1, п. 138.2
п.138.4, ст.138 Податкового кодексу України
завищено витрати на загальну суму
1697794,53 грн., в т. ч. в 4 кв. 2011р. на 757655,19
грн., за 1 кв. 2012 року на 147920,0 грн., за 1
півр. 2012 р. на 435720, грн., 9 міс. 2012 року на
940139,34 грн., на вартість товарів, робіт,
(послуг) придбання яких згідно
документів вказано у
суб'єктів-господарювання, що мають
ознаки «фіктивності», операції з якими
визначені як «безтоварні», а також
відсутні документи, що свідчать про
використання товарів, робіт, (послуг) у
господарській діяльності ТзОВ
«Провімі», а саме: у ТзОВ «Басма» в 4 кв.
2011 року на суму 160050,0 грн. (олія соєва для
виробництва комбікорму), у ТзОВ
«Дакорм» в 4 кв. 2011 року на суму 388320,0 грн.
(м'ясо-кісткове борошно для виробництва
комбікорму), у ТзОВ «Ейч Ар Iнвест» на
суму 940139,34 грн. (шрот соєвий для
виробництва комбікорму ), у ІП
«ММВ-Інвест» в 4 кв. 2011 року на суму 209285,19
грн. (транспортно-експедиційне
обслуговування); п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14,
п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України завищено
податковий кредит на суму ПДВ з
вартості сировини та послуг по
перевезенню готової продукції,
придбаних у фірм, що мають ознаки
«фіктивності», а також відсутні
документи, що свідчать про придбання
сировини та послуг по перевезенню
готової продукції, та її використання в
господарській діяльності ТзОВ
«Провімі», а саме: у ТзОВ «Басма» всього
ПДВ на суму 32010,0 грн. за листопад 2011
року; у ТзОВ «Дакорм» всього ПДВ на суму
77664,0 грн. (жовтень 2011р. - 21664,0 грн.,
листопад 2011р. - 31968,0 грн., грудень 2011р.
-24032,0 грн.); у ТзОВ «Ейч Ар Iнвест» всього
ПДВ на суму 188028,0 грн. (березень 2012р. -
29584,0 грн., травень 2012р. - 27574,0 грн.,
червень 2012р. - 29986,0 грн., липень 2012р. - 66986,0
грн., серпень 2012р. - 33898,0 грн.), у ІП
«ММВ-Інвест» всього на суму 41857, 0грн. за
листопад 2011 року, що призвело до
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 339559,0 гривень.

На підставі акту від 31.01.13 №8/22-70/32730400
ДПІ у Яворівському районі Львівської
області ДПС прийнято податкові
повідомлення-рішення від 12.02.13 року
№, яким збільшено грошове
зобов'язання за основним платежем по
податку на прибуток в сумі 174261,0 грн.,
№, яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 509338,0 грн. (основний
платіж-339559,0 грн., штрафні (фінансові)
санкції-169779,0 грн.), №, яким
зменшено від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
І -III кв. 2012 року на 940139,0 гривень, що
оскаржуються підприємством.

В порядку процедури адміністративного
оскарження до ДПС у Львівській області
та ДПС України податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а скарги без задоволення.

Як вбачається з матеріалів перевірки,
ТзОВ «Провімі» (Покупець) укладено
договір від 17.11.11 №17/11/11 з ТзОВ «Басма»
(Постачальник), згідно якого
Постачальник зобов'язаний поставити
«товар» - «олія соєва для виробництва
комбікорму» на умовах СРТ (склад
Покупця). Згідно даного договору
обов'язковими документами для
підтвердження товару та його передачі
є: видаткова накладна, податкова
накладна, рахунок-фактура, якісне
посвідчення. Для підтвердження факту
реалізації олії соєвої до перевірки
представлено накладну та податкову
накладну від 18.11.11 № 870 (сума без ПДВ
160050,0 грн., ПДВ 32010,0 грн.). Договір від
17.11.11 року №17/11/11 зі сторони
Постачальника підписано ОСОБА_3, хоча
директором та працівником даного
підприємства зареєстровано одну особу
- ОСОБА_4. Видаткова накладна від
18.11.11року №РН-0000117 (постачальник ТзОВ
«Басма») підписана ОСОБА_3, підпис
скріплено печаткою ТзОВ «Басма»,
накладна від 18.11.2011 №18001, де
постачальником «з оригіналу» є ООО
«Басма», товар та його кількість
вказано аналогічно, підписів директора
та особи, що здійснювали відвантаження
від ТзОВ «Басма» немає, хоча накладна
скріплена печаткою постачальника. У
ваговій квитанції від 19.11.11 року
№ПР-00000669 вказано, що автомобілем Рн ВС
1656 (Прізвище шофера Вельган) ввезено
олію соєву в кількості 19,8 тон, в
примітках зазначено (олія соєва
Запоріжжя). До перевірки не
представлено якісне посвідчення олії
соєвої, товарно-транспортних
накладних, та інші документи, що б
підтвердили факт відвантаження
«товару» ТзОВ «Басма» та придбання зі
сторони ТОВ «Провімі».

При проведенні перевірки ТзОВ «Провімі
отримано лист від 09.10.12 року №19206/7/22-618
ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, в якому повідомлено
наступне: відповідно до матеріалів, що
знаходяться у справі ТзОВ «Басма»,
інформаційних баз даних «Система
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та зобов'язань у
розрізі контрагентів», «Бест-Звіт», що
використовуються в ДПІ, інших джерел
інформації встановлено: за період
діяльності відповідальними за
фінансово-господарську діяльність
суб'єкта господарювання були (є):
керівник - ОСОБА_4 Основний вид
діяльності - посередництво в торгiвлi
товарами широкого асортименту. Крім
того вищевказаним листом надано акт
від 09.10.12 №1133/226/37275604 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТзОВ
«Басма», в якому зазначено: розрахунок
суми податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин у 2011
роув не подавався, податковий
розрахунок земельного податку,
податкова декларація орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності у 2011 році не
подавались.

Згідно інформаційних баз даних
„Автоматизованої системи
співставлення ПЗ і ПК у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" при
перевірці ТОВ «Провімі» також
встановлено, що керівник та головний
бухгалтер є ОСОБА_4, стан платника ТОВ
«Басма» на момент перевірки «до ЄДР
внесено запис про відсутність
підтвердження відомостей».

При перегляді та співставлення даних
податкової звітності ТзОВ «Басма» та
ТОВ «Провімі» встановлено, що
декларації по ПДВ та податку на
прибуток до ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська подавала за
особистим підписом ОСОБА_4, і операції
по реалізації олії соєвої в сумі без
ПДВ 160050 грн. в декларації з податку на
прибуток за 2011 рік не відображено, що
підтверджує факт не відображення даних
операцій в податковому обліку ТзОВ
«Басма».

При проведенні перевірки операцій між
ТОВ «Провімі» та ТОВ «Басма» також
встановлено, що згідно усіх
реєстраційних документів єдиним
засновником, директором і працівником
на підприємстві ТзОВ «Басма» є ОСОБА_4,
проте до перевірки надано документи,
які підписані ОСОБА_3 Згідно даних
документів встановлено, що «олію
соєву» привезено на завод «Провімі» з
м. Запоріжжя, проте не зазначено яким
транспортом даний «товар» був
доставлений з м. Дніпропетровська
(адреса діяльності покупця) до
Запоріжжя, а потім до с. Жорниська.
Сертифікатів відповідності та інших
документів, що засвідчують якість
«олії» до перевірки не надано. Згідно
даних ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська дане підприємство не
здійснює господарської діяльності, а
операції з ним мають вдаваний
«безтоварний» характер. Крім того
встановлено, що операції між ТзОВ
«Провімі» та ТзОВ Басма» не
відображені в податковій звітності та
податковому обліку ТОВ «Басма». ТзОВ
«Провімі» не виписувало довіреностей
на одержання олії соєвої у ТОВ «Басма».
Інформація щодо транспортування
продукції та здійснення вантажних
робіт під час проведення звірки не
надана. При розгляді документів
наданих ТОВ «Провімі» не встановлено
жодних юридичних документів, що
підтверджують здійснення ТОВ «Басма»
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
відсутня будь-яка товарно-транспортна
документація. Відсутнє документальне
підтвердження визначення та обліку
роботи автомобільного транспортного
засобу (дорожні листи), списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи (товарно-транспортна
накладна). Операції між ТзОВ «Провімі»
та ТОВ «Басма» мають вдаваний характер,
первинні документи не спростовують їх
«безтоварність».

Враховуючи вищенаведене, в порушення
пп.138.1.1 п. 138.1 п.138.2 п. 138.4 ст.138
Податкового кодексу України ТзОВ
«Провімі» завищено cобівартість
виготовленоі та реалізованої
продукції в 4 кв. 2011р. на суму 160050 грн., а
саме на вартість сировини, придбання
якої вказано у ТзОВ «Басма» - фірми, що
має ознаки «фіктивності», операції з
якою визначені як «безтоварні», а також
відсутні документи, що свідчать про
придбання сировини у ТзОВ «Басма» та її
використання в господарській
діяльності ТзОВ «Провімі», та в
порушення п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2,
п.198.3 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України завищено податковий
кредит а сумі 32010,0 грн. згідно
податкової накладної, отриманої від
ТзОВ «Басма», що включено в реєстр
отриманих податкових накладних та
відображено в складі до податкового
кредиту в декларації з ПДВ за листопад
2011 року.

ТзОВ «Провімі» (Покупець) укладено
договір від 22.08.11 №154 з ТзОВ Дакорм»
(ТзОВ «Тіата») (Постачальник), згідно
якого Постачальник зобов'язаний
поставити, а Покупець прийняти і
оплатити «товар» - «м'ясо-кісткове
борошно для виробництва комбікорму» на
умовах СРТ (склад Покупця): Львівська
область, Яворівський район с. Ямельня.
Згідно даного договору обов'язковими
документами для підтвердження товару
та його передачі є: видаткова накладна,
податкова накладна, рахунок-фактура,
якісне посвідчення. Для підтвердження
факту реалізації «м'ясо-кісткового
борошна» для виробництва комбікорму»
до перевірки представлено накладні та
податкові накладні. Договір купівлі
продажу зі сторони постачальника
підписано ОСОБА_5, який є директором та
працівниками даного підприємства в
одній особі. В підтвердження
відвантаження продукції надано
видаткові накладні, де постачальником
є ТОВ «Дакорм», відповідальною особою
за відвантаження продукції зі сторони
постачальника не вказано особи, проте
підпис особи якої скріплено печаткою
ТзОВ «Дакорм» не відповідає підпису
директора. У вагових квитанціях
вказано різні примітки, зокрема
(м'ясокістк. борошно Київ, або
м'ясокістк. борошно Фастів). Податкові
накладні зі сторони постачальника
підписані особою - ОСОБА_6.
Товарно-транспортні накладні місять
різні реквізити, а саме: пункти
завантаження та доставки, підписи
відповідальних осіб зі сторони ТзОВ
«Дакорм», що дозволили відвантаження
та тих, хто здав товар для ТзОВ
«Провімі». До перевірки не
представлено санітарні висновки
м'ясо-кісткового борошна, та інші
документи, що б підтвердили факт
відвантаження «товару» зі сторони ТзОВ
«Дакорм» та придбання зі сторони ТзОВ
«Провімі».

При проведенні перевірки ТзОВ
«Провімі» враховано акт від 21.09.12
№311/224/37237396 Криворізької північної МДПІ
в якому зазначено, що згідно
інформаційних баз даних
„Автоматизованої системи
співставлення ПЗ і ПК у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України", АРМ
„РПП", АРМ „Бест звіт", що
використовуються в Криворізький
північній МДПІ встановлено:
відповідальними за
фінансово-господарську діяльність
ТзОВ «Дакорм» були (є): керівник -
ОСОБА_5, головний бухгалтер - ОСОБА_5. ВПМ
Північної МДПІ у м. Кривому Розі було
проведено заходи щодо встановлення
місцезнаходження платника податків, за
результатами яких місцезнаходження
платника податків не встановлено
(відповідь - довідка від 14.03.12 року «Про
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків».
Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09.04.12
року. ТзОВ"Даком" не надано до перевірки
документи які підтверджують факт
придбання товарів (робіт, послуг) у
постачальників та продажу їх до
контрагентів покупців у зв'язку з тим
що неможливо розшукати посадових осіб
підприємства. Таким чином, у зв'язку з
відсутністю (не наданням для перевірки)
інформації щодо документального
підтвердження накладних, податкових
накладних, договорів, документів з
транспортування товару, його
походження, відсутність сертифікатів,
технічних умов, місця зберігання,
відсутність основних засобів та
обладнання на якому працювали
робітники підприємства, та відсутність
інших документів при здійснені
фінансово-господарської діяльності,
підприємством вчинено правочин, який
суперечить інтересам держави та
суспільства.

Крім того встановлено, що для
формування податкового кредиту ТзОВ
«Дакорм» (ТзОВ «Тіата») відображались в
податковому обліку «безтоварні»
операції з ТзОВ «Мембрана
техно-імпульс», ТзОВ «Телетрейд», ТзОВ
«КФ Моноліт», ТзОВ «Еліт Консалт», ТзОВ
«Світ кормів», ТОВ «Санабрія»,
підприємствами віднесеними до
категорії ризикових, які здійснювали
виписування податкових накладних та
накладних на реалізацію тільки між
собою та іншими постачальниками, що
визнані ДПС як податкові «ями».
Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (робіт, послуг) ТзОВ
«Дакорм», які підпадають під
визначення норм та вимог п.180.1 ст. 180,
п.185.1 ст. 185, п.186.1 ст. 186, п.187.1 ст. 187, п.188.1
ст. 188, п.198.1 п. 198.2 п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, в порушення
п.п.138.1.1 п. 138.1 п.138.2 п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України ТзОВ
«Провімі» завищено cобівартість
виготовленоі та реалізованої
продукції в 4кв. 2011р. на суму 388320 грн., а
саме на вартість сировини, придбання
якої вказано у ТзОВ «Дакорм» - фірми, що
має ознаки «фіктивності», операції з
якою визначені як «безтоварні», а також
відсутні документи, що свідчать про
придбання сировини у ТзОВ «Дакорм» та
її використання в господарській
діяльності ТзОВ «Провімі», та в
порушення п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2,
п.198.3 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України завищено податковий
кредит, згідно податкових накладних
ТзОВ «Дакорм» на загальну суму ПДВ
77664,0грн. (жовтень 2011 р. - 21664,0 грн.,
листопад 2011 р. - 31968,0 грн., грудень 2011 р.
-24032,0 грн.), що включено в реєстр
отриманих податкових накладних та
відображено складі податкового
кредиту в декларації з ПДВ за жовтень
2011 р. - 21664,0 грн., листопад 2011 р. - 31968,0 грн.,
грудень 2011р. -24032,0 гривень.

ТзОВ «Провімі» (Покупець) укладено
договір від 15.03.12 №07/2012 з ТОВ «Ейч Ар
Інвест (Постачальник), згідно якого
Постачальник зобов'язаний поставити, а
Покупець прийняти і оплатити «товар»
-«шрот соєвий» на умовах СРТ (склад
Покупця). Згідно даного договору
обов'язковими документами для
підтвердження товару та його передачі
є: видаткова накладна, податкова
накладна, рахунок-фактура, якісне
посвідчення. Договір купівлі продажу
зі сторони постачальника підписано
ОСОБА_7, яка є директором та єдиним
працівниками даного підприємства. Для
підтвердження факту реалізації «шроту
соєвого» до перевірки ТзОВ «Провімі»
представлено видаткові накладні, де
постачальником є ТОВ «Ейч Ар Інвест»,
відповідальною особою за
відвантаження продукції зі сторони
постачальника зазначено підписи:
ОСОБА_7 та невідомої особи, які
скріплені печаткою ТзОВ «Ейч Ар
Інвест». До перевірки не представлено
санітарні висновки «олії соєвої»,
товарно-транспортні накладні, та інші
документи, що б підтвердили факт
відвантаження зі сторони ТзОВ «Ейч Ар
Інвест» та придбання зі сторони ТзОВ
«Провімі». При проведенні перевірки
встановлено, що ТзОВ «Провімі» не
виписувало довіреності на отримання
товару.

При проведенні перевірки ТзОВ
«Провімі» враховано акт ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС від 24.10.12 року №2070/22-5/33506470,
де зазначено, що відповідно до
матеріалів, що знаходяться у справі
ТзОВ «Ейч Ар Інвест», інформаційних баз
даних АРМ «ТАХ», АРМ «Звіт», AIC «ОР», AIC
«РПП» та «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», що
використовуються в Приморському
районі м. Одеси встановлено: cтан
платника - « 9» (направлено повідомлення
про відсутність за місцезнаходженям),
відповідальними за
фінансово-господарську діяльність
ТзОВ «Ейч Ар Інвест» були (є): керівник -
ОСОБА_7, головний бухгалтер - ОСОБА_7
Крім того, ОСОБА_7, є засновником та
директором ще двох підприємств, які не
відображали в обліку оподатковувані
операції, знаходяться в розшуку та по
них ліквідовані свідоцтва платника ПДВ
у зв'язку з наданням декларацій про
відсутність поставок. Декларація з
податку на прибуток за ІІІ квартал 2012
року відсутня. Відповідно до висновку
ВПМ Приморського району м. Одеси
Одеської області ДПС від 22.10.12 року №2807
встановлено, що фінансово-господарські
операції у ТОВ «Ейч Ар Інвест» мають
ознаки безтоварності проведених
операцій. В ході проведення аналізу
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів, неможливо
встановити необхідні умови для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(робіт, послуг). Оскільки у ТзОВ "Ейч Ар
Інвест" не можливо встановити
наявність трудових ресурсів,
складських приміщень, виробничих
потужностей для здійснення будь-якого
виду діяльності, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування витрат та податкового
кредиту, не мають реального товарного
характеру.

В акті перевірки від 31.01.13 року
№8/22-70/32730400 зазначено: що враховуючи
вищенаведене, в порушення пп.138.1.1 п. 138.1
п.138.2 п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу
України ТзОВ «Провімі» завищено
cобівартість виготовленоі та
реалізованої продукції на суму 940139,34
грн., в т. ч. за 1 кв. 2012р на 147920,0 грн., за II
кв. 2012р. на 287800,0 грн., III кв. 2012р. на 504419,34
грн. з вартості товару «шрот соєвий»
для виробництва комбікорму, придбаного
в ТзОВ «Ейч Ар Інвест», а також в
порушення п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2,
п.198.3 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України з вартості сировини
завищено податковий кредит згідно
податкових накладних, отриманих від
ТзОВ «Ейч Ар Інвест», що включено в
реєстр отриманих податкових накладних
ПДВ на загальну суму 188028,0 грн. (березень
2012р. - 29584,0 грн., травень 2012 р. - 27574,0 грн.,
червень 2012 р. - 29986,0 грн., липень 2012 - 66986,0
грн., серпень 2012 р. - 33898,0 грн.).

ТзОВ «Провімі» за період з 01.09.11 року по
31.10.11 року проводило взаєморозрахунки з
ІП «ММВ-Інвест» на основі договору від
04.01.11 року №0002 на транспортно -
експедиційне обслуговування. До
перевірки ТзОВ «Провімі» надано:
договір на транспортно - експедиційне
обслуговування від 04.01.11 року №0002,
товарно-транспортні накладні, акти
виконаних робіт, податкові накладні.
Всі ці документи завірені печаткою ІП
«ММВ-Інвест» та «невідомим підписом»
ОСОБА_8, а також надано платіжні
доручення від ТзОВ «Провімі» на оплату
даних послуг. При аналізі наданих
послуг та первинних документів, що їх
підтверджують встановлено: підписи
посадових осіб на актах виконаних
робіт зі сторони ІП «ММВ-Інвест» не є
ідентичними, що в свою чергу дає
можливість розуміти, що послуги надані
різними особами, хоча на підприємстві є
лише одна особа директор ОСОБА_8. При
перевезенні даної сировини та товару
зазначена велика кількість різних
автомобілів та водіїв, а при аналізі
діяльності ІП «ММВ-Інвест» не
встановлено наявність автомобілів.
Послуги по перевезенню мали розкиданий
по території України та насичений
характер, тому для їх надання необхідно
мати велику кількість великовантажних
автомобілів (техніки), що в свою чергу
унеможливлює надання даних послуг саме
ІП «ММВ-Інвест». Крім того, при аналізі
податкової звітності за
вересень-жовтень 2011 року та ІІІ-ІV кв.
2011р. встановлено, що ІП «ММВ-Інвест»
операції по наданню послуг по
транспортуванню продукції та сировини
ТзОВ «Провімі» у податковому обліку, а
відповідно і податковій звітності не
відображено, що дає можливість
стверджувати про їх «безтоварність».

Для встановлення експедиційності
даних послуг (інших перевізників), що
надали послуги за посередництва ІП
«ММВ-Інвест» проведено аналіз
постачальників ІП «ММВ-Інвест» за
вересень - жовтень 2011 року згідно бази
АС «Співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту у
розрізі контрагентів на рівні ДПС
України» та встановлено, що єдиним
постачальником ІП «ММВ-Інвест» було
ТзОВ «Добробуд-05», ДПІ у Подільському
районі м. Києва - проти посадових осіб
даного підприємства порушено
кримінальну справу відповідно до ст. 205
КК України (підприємство зареєстровано
на вигаданих осіб, що не мали
відношення до господарської
діяльності підприємства).

Під час проведення перевірки ТзОВ
«Провімі» враховано те, що при
перевірці ІП «ММВ-Інвест» Вінницька
ОДПІ неодноразово складала акти про
неможливість проведення зустрічної
звірки та не підтвердження даних
обліку та задекларованих податкових
зобов'язань, в свою чергу безтоварність
наданих послуг ІП «ММВ-Інвест» своїм
покупцям.

В акті ДПІ у м. Вінниці від 30.09.11 року
№3936/2330/36364986 про неможливість
проведення зустрічної звірки ІП
«ММВ-Інвест» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків відображено наступне:
«Відповідно до матеріалів, що
знаходяться у справі ІП «ММВ-Інвест»,
інформаційних баз даних, що
використовуються в ДПІ у м. Вінниці,
відповідальними за
фінансово-господарську діяльність ІП
«ММВ-Інвест» були: керівник та головний
бухгалтер ОСОБА_8. В результаті
опитування громадянина ОСОБА_8 було
з'ясовано, що останній фактично
фінансово-господарських операцій від
імені ІП «ММВ-Інвест» не здійснює,
заробітної плати не отримує,
зареєстрований за винагороду та є його
формальним директором.»

Відповідно до акту Вінницької ОДПІ від
29.05.12 року №967/22/36364986 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ІП
«ММВ-Інвест» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.08.11 року по 31.08.11
року їх реальності та повноти
відображення в обліку» відображено
наступне: інформація про наявність
основних фондів відсутня, додаток АМ до
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2-4 кв. 2011 року, не
подано, в поданих додатках СВ та АВ дані
про амортизаційні нарахування
відсутні. Згідно звіту за ф. 1-ДФ за 2-4 кв.
2011 року, на підприємстві працював у
штаті 1 чоловік. Підприємство не
знаходиться за юридичною адресою, ГВПМ
ДПІ у м. Вінниці складено акт від 30.08.11
№1461 про незнаходження ІП «ММВ-Інвест»
за податковою адресою. В ході
проведення аналізу матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів,
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності в силу
відсутності управлінського або
технічного персоналу, виробничих
активів, складських та офісних
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(послуг). Оскільки на ІП «ММВ-Інвест»
відсутні офісні та складські
приміщення, виробничі потужності,
транспортні засоби для здійснення будь
- якого виду діяльності, вбачається
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках, коли операції
здійснюються через посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру.

В акті перевірки від 31.01.13 року
№8/22-70/32730400 зазначено, в порушення
пп.138.1.1 п. 138.1 п.138.2 п. 138.4 ст.138
Податкового кодексу України ТзОВ
«Провімі» завищено cобівартість
виготовленоі та реалізованої
продукції в 4 кв. 2011 року на загальну
суму 209285,19 грн. на вартість
транспортних послуг від ІП
«ММВ-Інвест», а також в порушення
п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198,
п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України
завищено податковий кредит в листопаді
2011 року на суму ПДВ 41857,0 грн. згідно
податкових накладних ІП «ММВ-Інвест».

В судовому засіданні допитаний свідок
також підтвердив факти, які викладені в
акті перевірки, зазначив, що позивачем
до перевірки не було надано всіх
підтверджуючих документів, що свідчили
б про реальність здійснення
господарських операцій із
вищевказаними контрагентами.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.95
року за №168/704 (далі -Положення).

Відповідно до п.2.1 Положення
господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з п.2.4 Положення первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Згідно з п.2.15 Положення первинні
документи підлягають обов'язковій
перевірці працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документів обов'язкових реквізитів
та відповідність господарської
операції діючому законодавству,
логічна ув'язка окремих показників.

Відповідно до п.2.16 Положення
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним документам, встановленому
порядку приймання, зберігання та
витрачання грошових коштів,
товарно-матеріальних цінностей та
іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Згідно із Правилами перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.97 року № 363 та зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 20.02.98 року
за 128/2568 (далі - Правила перевезення):
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу;
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи; транспортна послуга -
перевезення вантажів та комплекс
допоміжних операцій, що пов'язані з
доставкою вантажів автомобільним
транспортом.

Крім того, пп.11.1 п.11 Правил перевезення
визначено, що товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля є основними документами на
перевезення вантажів. Також правилами
перевезень визначається, яким чином, у
скількох примірниках оформлюються
товарно-транспортні накладні, ким
завіряються та ін.

Відповідно до п.11.5 ст.11 Правил
перевезення товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Перший екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику (п.11.5 ст.11 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні).

Статтею 2 Закону № 996-ХІV визначено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Згідно з ст.3 Закону №996-ХІV
обґрунтування відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку. Отже, основою
формування бухгалтерського, а відтак
податкового обліку є господарська
операція, яка впливає на стан
зобов'язань, в тому числі і податкових.
Для надання первинним документам
юридичної сили та доказовості, вони
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства. Понесені
витрати на придбання ТМЦ та виконання
робіт, повинні оформлятися
відповідними документами, які б
підтверджували фактичне отримання
товарно-матеріальних цінностей та
надання послуг.

Згідно статті 4 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-ХІV (із змінами та доповненнями)
(далі- Закон №996-ХІV) бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтується на принципі превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Відповідно до ст.8 Закону №996-ХІV
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Отже, основою формування
бухгалтерського, а відтак податкового
обліку, є господарська операція, яка
впливає на стан зобов'язань, в тому
числі і податкових, обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: - витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: - інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п.138.4 ст.138 Податкового кодексу
України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.1 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, не
враховуються при визначені
оподатковуваного прибутку.

Відповідно до п. п.139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, не
враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку.

Згідно з п. 198.1. ст.198 Податкового
Кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового Кодексу
України датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Наявність лише отриманої податкової
накладної без фактичного здійснення
господарської операції
(оприбуткування товару, чи його оплата)
не може бути підставою для включення
визначених у такій накладній сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту.

Аргументи, викладені в скарзі та додані
до скарги документи не спростовують
порушень зафіксованих в акті перевірки
щодо завищення витрат та податкового
кредиту по взаєморозрахунках з ТзОВ
«Басма», ТзОВ «Дакорм», ТзОВ «Ейч Ар
Iнвест», ІП «ММВ-Інвест», та не можуть
бути підставою для скасування
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень.

Оцінюючи докази, судом враховано, що
розумні економічні причини можуть бути
наявними лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
підприємницької або іншої економічної
діяльності, а не виключно чи переважно
за рахунок визначення податкового
кредиту. Намір одержати доход лише в
зазначений спосіб, без здійснення
реальної господарської діяльності, не
можна розглядати як самостійну ділову
мету.

Згідно з частиною 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки та збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В статті 13 Цивільного кодексу України
зазначено, що при здійсненні цивільних
прав особа повинна додержуватись
моральних засад суспільства. Не
допускається зловживання правом.

За змістом частини першої статті 228
Цивільного кодексу України правочин,
спрямований, зокрема, на незаконне
заволодіння майном держави, вважається
таким, що порушує публічний порядок, а
отже, згідно з частиною другою цієї
статті є нікчемним. Як установлено
частиною другою статті 215 того ж
Кодексу, визнання судом нікчемного
правочину недійсним не вимагається.
Відповідно до частини першої статті 216
зазначеного Кодексу недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Відповідно до вимог ПК України, що у
будь-яких випадках, коли платник
податків згідно із законами з питань
оподаткування уповноважений
утримувати податок, яким
оподатковуються інші особи, у тому
числі податок на додану вартість, сума
такого податку вважається бюджетним
фондом, який належить державі та
створюється від її імені.

Застосування угод та вчинення дій, які
не мають іншої економічної мети крім
мінімізації сплати податків - є
зловживання правом на свободу
підприємницької діяльності. Зазначене
зловживання виражається в укладання
удаваних угод, що має на меті приховати
реальну угоду, яка суперечить
моральним засадам суспільства (спроба
ухилитись від конституційного
обов'язку сплати податків).

Контролюючим органом проведеним
дослідженням фінансово-господарської
діяльності підприємства встановлено,
що підприємством оплачувались кошти
контрагентам без мети реального
настання правових наслідків, з метою
несплати податків, що призвело до
втрати дохідної частини Державного
бюджету, з чим погоджується суд. Даючи
аналіз матеріалам справи суд приходить
до переконання, що операції із
придбанням послуг не мали реальний
товарний характер.

Суд приходить до висновку, що
відповідач як суб'єкт владних
повноважень надав суду достатні та
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення та правомірно прийшов до
висновку про донарахування податку на
додану вартість, а тому наявні підстави
для застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) на підставі ст.123 ПК
України.

Суд враховує, що Вищий
адміністративний суд України в листі
від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 звернув увагу, що
будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Водночас за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

У ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
господарська операція - це дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
укладення договорів, саме по собі не
спричиняє змін в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а отже не свідчить про
здійснення господарської діяльності і
не впливає на визначення податкових
зобов'язань. Зазначені наслідки
пов'язані із виконанням зобов'язань,
які зумовлені відповідними договорами.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що вимоги позивача не
підтверджені матеріалами справи, не
доведені у судовому засіданні, та такі,
що не підлягають до задоволення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Провімі» -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року у справі №813/4520/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич