Справа № 872/3017/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 0870/7856/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Запорізької митниці на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна» до Запорізької митниці про
визнання протиправними та скасування
карток відмови та рішення про
визначення митної вартості, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2012
року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»
задоволено частково: визнано
протиправним та скасувати рішення
Запорізької митниці про визначення
митної вартості за шостим методом
№112030000/2012/000040/2 від 16.03.2012 та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митому оформленні та пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №112030000/2/00186 від 16.03.2012 за
ВМД №112030000/2012/006369, визнано протиправним
та скасувати рішення Запорізької
митниці про визначення митної вартості
за шостим методом №112030000/2012/000041/2 від
16.03.2012 та картку відмови в прийнятті
митної декларації, митому оформленні
та пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№112030000/2/00187 від 16.03.2012 за ВМД
№112030000/2012/006370, визнано протиправним та
скасувати рішення Запорізької митниці
про визначення митної вартості за
шостим методом №112030000/2012/000042/2 від 16.03.2012
та картку відмови в прийнятті митної
декларації, митому оформленні та
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№112030000/2/00188 від 16.03.2012 за ВМД
№112030000/2012/006373.

В апеляційній скарзі Міністерство
екології та природних ресурсів України
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, а в задоволенні
позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
За умовами контракту №13111467 укладеного
23.11.2011 р. між ВАТ "Дніпроспецсталь"
(Покупець) і "ІNTERCOMMODITІES SA" (Продавець)
продавець зобов'язався поставити
позивачу товар відповідно до
специфікацій на умовах DAP Запоріжжя.

Для проведення митного оформлення
поставленого товару: виливниці,
позивачем до митного органу 01.03.2012р.
подана вантажна митна декларація
№112030000/2012/006369.

У графі 43 ВМД №112030000/2012/006369 позивачем
зазначено основний метод (перший)
визначення митної вартості за ціною
угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного
кодексу України.

Згідно графи 47 платежі повинні
становити 8954,26 грн. ввізного мита та 37
607,89 грн. ПДВ.

При поданні вказаної ВМД позивачем
задекларовані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір № 13111467,
специфікація №1 від 23.11.2011р.,
інвойс/рахунок №Moulds-12-05 від 09.02.2012р.,
лист №11/1128 "Про оцінку відповідності",
проф. рахунок №38.773, лист №213-646 від
23.02.2012р. та інші документи, про що
свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та
доповнення до декларації ф.МД-6).

Разом з тим, для підтвердження митної
вартості товару Запорізькою митницею
були витребувані додаткові документи,
про що зазначено на зворотному боці
ф.ДМВ-1, а саме: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається;
сертифікат походження товару; висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
відповідну бухгалтерську
документацію; копії первинних
бухгалтерських документів згідно з
якими товар було знято з
обліку/балансу, випущено зі складу,
видаткові накладні тощо; інші
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів за власним
бажанням декларанта.

01.03.2012 ПАТ "Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" було
ознайомлено з переліком витребуваних
додаткових документів. 15.03.12
декларантом здійснено запис
"обґрунтування щодо витребування
додаткових документів зазначені в
службовій записці №213-810 від 13.03.2012; на
вимогу митного органу зроблено запис -
інші документи надати неможливо".

Для проведення митного оформлення
поставленого товару: виливниці,
позивачем до митного органу 01.03.2012р.
подана вантажна митна декларація
№112030000/2012/006370.

У графі 43 ВМД №112030000/2012/006370 позивачем
зазначено основний метод (перший)
визначення митної вартості за ціною
угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного
кодексу України.

Згідно графи 47 платежі повинні
становити 9329,77 грн. ввізного мита та 39
185,03 грн. ПДВ.

При поданні вказаної ВМД позивачем
задекларовані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір № 13111467,
специфікація №1 від 23.11.2011р.,
інвойс/рахунок №Moulds-12-05 від 09.02.2012р.,
лист №11/1128 "Про оцінку відповідності",
проф. рахунок №38.771, 38.772, лист №213-646 від
23.02.2012р. та інші документи, про що
свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та
доповнення до декларації ф.МД-6).

Для підтвердження митної вартості
товару Запорізькою митницею були
витребувані додаткові документи, про
що зазначено на зворотному боці ф.ДМВ-1,
а саме: договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; сертифікат походження
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
відповідну бухгалтерську
документацію; копії первинних
бухгалтерських документів згідно з
якими товар було знято з
обліку/балансу, випущено зі складу,
видаткові накладні тощо; інші
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів за власним
бажанням декларанта.

01.03.2012 ПАТ "Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" було
ознайомлено з переліком витребуваних
додаткових документів. 15.03.12
декларантом здійснено запис "на вимогу
митного органу: обґрунтування щодо
витребування додаткових документів
зазначено в службовій записці №213-811
від 13.03.2012".

Для проведення митного оформлення
поставленого товару: виливниці
позивачем до митного органу 01.03.2012р.
подана вантажна митна декларація
№112030000/2012/006373.

У графі 43 ВМД №112030000/2012/006373 позивачем
зазначено основний метод (перший)
визначення митної вартості за ціною
угоди, який передбачено ст.266, 267 Митного
кодексу України.

Згідно графи 47 платежі повинні
становити 11 939,01 грн. ввізного мита та 50
143,89 грн. ПДВ.

При поданні вказаної ВМД позивачем
задекларовані наступні документи:
зовнішньоекономічний договір № 13111467,
специфікація №1 від 23.11.2011р.,
інвойс/рахунок №Moulds-12-05 від 09.02.2012р.,
лист №11/1128 "Про оцінку відповідності",
проф. рахунок №38.780, лист №213-646 від
23.02.2012р. та інші документи, про що
свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та
доповнення до декларації ф.МД-6).

Для підтвердження митної вартості
товару Запорізькою митницею були
витребувані додаткові документи, про
що зазначено на зворотному боці ф.ДМВ-1,
а саме: договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; сертифікат походження
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
відповідну бухгалтерську
документацію; копії первинних
бухгалтерських документів згідно з
якими товар було знято з
обліку/балансу, випущено зі складу,
видаткові накладні тощо; інші
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів за власним
бажанням декларанта.

01.03.2012 ПАТ "Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" було
ознайомлено з переліком витребуваних
додаткових документів. 15.03.12
декларантом здійснено запис
"обґрунтування щодо витребування
додаткових документів зазначено в
службовій записці №213-807 від 13.03.2012".

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних відносин) митна
вартість товарів - це заявлена
декларантом або визначена митним
органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
України.

Статтею 261 Митного кодексу України
визначено, що відомості про митну
вартість товарів, заявлені декларантом
під час переміщення товарів через
митний кордон України і прийняті
митним органом, використовуються для
нарахування податків і зборів, ведення
митної статистики, а також у випадках
для розрахунків у разі застосування
штрафів, інших санкцій та стягнень,
встановлених законами України.
Частиною 2 ст. 262 Митного кодексу
України встановлено, що порядок та
умови декларування митної вартості
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, встановлюється
Кабінетом Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно з ч.1 ст.262 МК України митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Відповідно до ст.266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: основним
методом визначення митної вартості за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною угоди
щодо ідентичних товарів (метод 2); за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4); на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються. У випадку,
якщо основний метод при визначені
митної вартості товару не можна
використати, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог ст.268 і 269
МК України застосовуються інші методи.
При цьому МК України встановлено
послідовне використання кожного із
зазначених методів. Кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу. Виключення
становлять методи 4 і 5, які можна
використовувати - якщо неможливо
застосувати метод 3 -у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта
(ст.266 МК України). І тільки у разі якщо
неможливо застосувати жоден із
зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених ст.273
МК України.

Таким чином, митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості. Однак, дискреційні функції
митних органів мають законодавчі
обмеження у випадках незгоди із
задекларованою митною вартістю. До
таких, зокрема, належать процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості та обов'язок послідовного
вибору методів (від першого до шостого)
визначення митної вартості товарів.

Проте, таких консультацій з
підприємством позивача Запорізькою
митницею проведено не було, до того ж
відсутні будь-які докази про
послідовне застосування відповідачем
методів визначення митної вартості
товару.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти
висновку, що до виключної компетенції
митних органів відноситься вирішення
питання перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, а також самостійного
її визначення у встановлених Законом
випадках. Даний висновок базується на
положеннях основного принципу,
закріпленого у ст. VII Генеральної
асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка
товарів для митних цілей", згідно з яким
оцінка імпортованого товару для митних
цілей має базуватися на дійсній
вартості імпортованого товару, на якій
розраховується мито або аналогічного
товару.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою КМУ від 09.04.2008 р. №339,
контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється відповідно до ст. 41
Митного кодексу України шляхом:

1) проведення: перевірки документів,
поданих для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, і відомостей,
що необхідні для здійснення митного
контролю, згідно з Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року № 1766; усного
опитування посадових осіб підприємств
і громадян, а також консультацій з
декларантом з метою обміну
інформацією, що стосується певної
зовнішньоекономічної операції та
впливає на митну вартість товарів;
митного огляду товарів для визначення
характеристик, які впливають на рівень
їх митної вартості;

2) співставлення рівня заявленої митної
вартості товарів з: рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено; наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів;

3) застосування інших передбачених
Митним кодексом України та іншими
законами з питань митної справи форм
контролю.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу під час здійснення
передбаченого цим пунктом контролю та
оформлення результатів такого
контролю визначається Держмитслужбою.

Тобто, митниця, у разі виникнення
сумнівів щодо рівня заявленої митної
вартості, має право витребувати у
декларанта додаткові документи, що є її
правом, здійсненим у межах повноважень.

В той же час, розбіжність між рівнем
заявленої декларантом митної вартості
товару та рівнем митної вартості
ідентичних або подібних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не є
достатньою для висновку про
недостовірність даних щодо митної
вартості товарів, заявленої
декларантом.

Як видно з матеріалів справи, судом
першої інстанції не було встановлено
обставин, які б, у свою чергу,
підтверджували факт проведення
консультацій із позивачем, а також
оскаржувані рішення відповідача про
визначення митної вартості товарів у п.
33 "Обставини прийняття Рішення та
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості" не місять
обґрунтування щодо відсутності
обставин, які усувають можливість
визначити митну вартість товару за
першим методом.

Суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що позивачем
було подано всі необхідні та належні
документи, які дозволяли визначити
митну вартість товару за методом
оцінки за ціною угоди щодо товарів
(метод 1).

Таким чином, застосувавши замість
визначеного позивачем першого методу
шостий метод визначення митної
вартості товару, відповідач не надав
доказів неможливості застосування
наступних після першого методів
визначення митної вартості товарів, що
суперечить частинам другій, третій
статті 266 МК.

Разом з тим, митна вартість, визначена
згідно з положеннями МК України,
повинна щонайбільшою мірою
ґрунтуватися на раніше визначеній за
методами 1-6 митної вартості, однак при
визначенні митної вартості відповідно
до цієї статті допускається гнучкість
при застосування цих методів. Крім
того, для визначення митної вартості за
резервним методом митний орган надає
декларанту цінову інформацію, що є у
його розпорядженні.

З дій відповідача та прийнятих рішень
не вбачається наявність потреби у
відповідача даних, що підтверджують
правильність визначення заявленої
декларантом митної вартості товару, у
підтвердженні заявленої декларантом
митної вартості, наявність виникнення
у нього об'єктивних обставин та
обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності поданих декларантом
відомостей про митну вартість товару
та/або неправильності обрання
позивачем методу визначення та
обчислення митної вартості товару.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 244-2 КАС України
та враховуючи правову позицію
Верховного Суду України, викладену у
постанові від 10.04.2012 (справа №21-52а12), суд
приходить до висновку, що документи,
які надані позивачем на вимогу митного
органу, є належним підтвердженням
правильності зазначеної декларантом
митної вартості товару.

При цьому митним органом при
невизнанні митної вартості, заявленої
позивачем, та визначенні митної
вартості за іншим, відмінним від
першого, методом не обґрунтовано із
посиланням на документи, надані
декларантом, причини неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості.

Ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів
або відмова у такому наданні, за
відсутності достатнього обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару, не є достатнім для
висновку про наявність підстав для
застосування митним органом іншого
методу визначення митної вартості.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку стосовно задоволення
позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко