Справа № 2а-5624/11
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5624/11
Головуючий у 1-й інстанції: Романова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Грищенко Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі
Киш С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст.41 КАС України,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Кам'янського районного суду Черкаської
області від 11 лютого 2014 р. у справі за
заявою ОСОБА_2 про зміну способу і
порядку виконання судового рішення у
справі за його адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Кам'янському районі
Черкаської області про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "Дітям війни", -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_2, звернувся до суду з
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Кам'янського
районного суду Черкаської області.

Ухвалою Кам'янського районного суду
Черкаської області від 11 лютого 2014 року
в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду, оскільки
зазначені в ухвалі висновки не
відповідають нормам процесуального
права, та винести нову про задоволення
заяви про зміну способу та порядку
виконання рішення. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Кам'янського районного суду
Черкаської області від 25.11.2011 року по
:праві №2а-5624/11 вимоги за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської області
про перерахунок пенсії, були
задоволені частково - щодо задоволеної
частини вирішено: визнати
бездіяльність відповідача
неправомірною та зобов'язати провести
перерахунок пенсії з підвищенням її
розміру, як дитині війни на 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період, починаючи з 09.05.2011р. по 22.07.2011р., з
урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
зокрема встановлено, що вказане
рішення суду першої інстанції
постановлено правильно, у
відповідності з вимогами закону

Заявник просить змінити спосіб
виконання вказаної постанови
Кам'янського районного суду Черкаської
області у справі № 2а-5624/11 від 25.11.2011
року шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янському районі Черкаської області
на його користь недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком з 09.05.2011
р. по 22.07.2011 р. включно в сумі 244 грн. 68
коп. за виключенням виплаченого
підвищення за вказаний період.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні заяви прийшов до висновку
про відсутність підстав для зміни
способу та порядку виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне:

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відповідно до ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення державний
виконавець може звернутись до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Суд
розглядає дане питання і у виняткових
випадках може змінити чи встановити
спосіб та порядок виконання рішення
суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Оскільки, заявник фактично просить суд
в порядку вирішення питання про зміну
способу виконання вже прийнятого
рішення суду стягнути з пенсійного
фонду конкретну суму коштів, то суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що дане
питання не може вирішуватися при
розгляді заяви про зміну способу
виконання рішення ухвалою суду,
оскільки вирішення цього питання
порушило б межі судового розгляду в
ході даного провадження

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 12.02.2014 року у справі К/800/598/14.

Разом з тим, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що чинним
законодавством не передбачено видача
виконавчого листа у разі зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, а тому в
цій частині заявлених вимог також слід
відмовити.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст., 41, 199, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без
задоволення.

Ухвалу Кам'янського районного суду
Черкаської області від 11 лютого 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Т.М.Грищенко

Судді
І.
О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.