Справа № 9101/100311/2011
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2014 рокусправа № 2а-10029/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.04.2011 р.

у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області,
правонаступником якої є
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндохолів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.08.2010 року звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області. Просив
визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення відповідача від
29.04..2010 року № /0, № /0 та від
21.07.2010 року № /1, № /1. Позов
обґрунтовано тим, що податковий орган
помилково визначився з тим, що до
складу валових витрат ІІІ кварталу 2008
року позивачем безпідставно віднесено
суму 41616,33грн. (платіжні доручення №716
на суму 28579,60грн. та № 717 на суму 21360грн.)
за канцелярські товари - на тій
підставі, що понесені підприємцем
витрати не можна вважати такими, що
відносяться до витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходу (т.я. вид
діяльності підприємця оптова торгівля
будівельними матеріалами). .

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.04.2011 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено. Свою позицію суд
першої інстанції обґрунтував тим, що
понесені позивачем витрати неможливо
віднести до складу витрат, які
безпосередньо пов'язані з отриманням
доходу.

В апеляційній скарзі позивач просить
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.04.2011 року скасувати, прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. Вважає, що оскаржуване рішення
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що Законом №2128 був
визначений вичерпний перелік випадків,
коли за результатами
адміністративного оскарження платнику
направлялося нове податкове
повідомлення-рішення, а саме у разі
збільшення або зменшення податкового
зобов'язання за результатами розгляду
скарги. Оскільки за результатами
адміністративного оскарження
податкові повідомлення-рішення від
29.04.2010 року були залишені без змін, а
суми нарахованих податкових
зобов'язань не зменшувалися і не
збільшувались, то додаткові
повідомлення-рішення від 21.07.2010 року є
такими, що не відповідають чинному
законодавству та мають бути визнані
нечинними. Також зазначив, що платіжним
доручення від 22.08.2008 року № 717 була
здійснена оплата за канцелярські
товари у сумі 28579,60грн., а не в сумі
21360грн., як вказано в акті перевірки, на
суму 21360 грн. були придбані будівельні
матеріали.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник податкового органу
зазначив, що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
тому вона скасуванню не підлягаю.
Посилається на те, що перевіркою
правильності витрат, відображених у
деклараціях про доходи, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходу та
документально підтверджених,
встановлено порушення вимог ст. 13
Декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про
прибутковий податок з громадян».
Згідно вказаної статті оподаткованим
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручка у грошовій та
натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. В ході перевірки правильності
формування валових витрат СПД ОСОБА_1
було встановлено, що ним, відповідно до
платіжних доручень №716 від 22.08.2008 року
на суму 28579,60грн. та № 717 від 22.08.2008 року
на суму 21360 грн. перераховано грошові
кошти ТОВ «Європейський бізнес альянс»
за канцелярські товари. Вид
діяльності, який здійснював СПД ОСОБА_1
- оптова торгівля будівельними
матеріалами та надання послуг по
ремонту та монтажу металевих
конструкцій. Тобто, понесені витрати не
можна вважати такими, що відносяться до
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходу. Таким чином СПД
ОСОБА_1 до складу валових витрат ІІІ
кварталу 2008 року було безпідставно
віднесено суму 41616,33грн. (податок з
доходів фізичних осіб склав 6242,45грн.).
як встановлено в ході перевірки та в
судовому засіданні, договір між
позивачем та ТОВ «Європейський бізнес
альянс» не укладався, а придбані товари
використані не в господарській
діяльності. Також просить замінити
сторону у справі (відповідача)
відповідно до ст. 55 КАС України,
правонаступником якого є
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндохолів у
Дніпропетровській області.

В судовому засіданні позивач
апеляційну скаргу підтримав, просить
апеляційну скаргу задовольнити. Суду
надав пояснення аналогічні доводам,
викладеним в апеляційній скарзі. Також
зазначив, що він придбав канцелярські
товари на суму 28579,60грн. так як вважав це
за необхідне, бо він багато листується,
на даний час в нього один працівник. На
суму 21360 грн. були придбані будівельні
матеріали. Просить рішення суду першої
інстанції скасувати, позов
задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Вислухавши позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
СПД ОСОБА_1 з 02.04.2002 року перебуває у
відповідача на податковому обліку на
загальній системі оподаткування.
Податковим органом проведено у період
з 25.03.2010 року по 08.04.2010 року виїзну
планову документальну перевірку СПД
ОСОБА_1 за період з 01.07.2007 року по 31.12.2009
року. За результатами перевірки
складено акт від 13.04.2010 року. Прийнято
податкове повідомлення-рішення від 29.04.
2010 року № /0 на суму 12484,5грн.
(основний платіж 8323грн., штрафні
санкції 1461,5грн.) за порушення пп. 7.4.1 ст.
7 ЗУ «Про податок на додану вартість» та
податкове повідомлення-рішення від 29.04.
2010 року № /0 на суму 6242,5грн. за
порушення ст. 13 Декрету КМУ від 26.12.92
року «Про прибутковий податок з
громадян». За результатами
адміністративного оскарження
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 21.07.2010 року №
/1 та № /1 на такі ж суми.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосований
Декрет КМУ від 26.12.92 року «Про
прибутковий податок з громадян»,
положення якого продовжують діяти й
після набрання 01.01.2004 року чинності ЗУ
«Про податок з доходів фізичних осіб» з
урахуванням положень п. 9.12 ст. 9 цього
Закону, ЗУ «Про податок на додану
вартість».

Згідно матеріалів справи видами
господарської діяльності позивача
визначено: оптова торгівля
будівельними матеріалами;
посередництво в торгівлі деревиною та
будівельними матеріалами; будівництво
будівель; діяльність автомобільного
вантажного транспорту.

У періоді, що перевірявся позивач
здійснював оптову торгівлю
будівельними матеріалами та надавав
послуги по ремонту та монтажу
металевих конструкцій на загальній
системі оподаткування відповідно до
Декрету КМУ від 26.12.1992 №13-29 «Про
прибутковий податок з громадян» та ЗУ
від 22.05.2003 року «Про податок з доходів
фізичних осіб» та був платником таких
податків: податок на додану вартість;
податок з доходу фізичних осіб від
підприємницької діяльності; збору за
забруднення навколишнього середовища;
податку з доходу найманих працівників.

Перевіркою правильності визначення
витрат, відображених в деклараціях про
доходи, безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходу та документально
підтверджених, встановлено порушення
вимог ст. 13 Декрету КМУ від 26.12.1992 №13-29
«Про прибутковий податок з громадян».
Відповідно до вказаної статті
оподаткованим доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки в грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

В акті перевірки зазначено, що в ході
проведення перевірки правильності
формування валових витрат СПД ОСОБА_1
було встановлено, що ним, відповідно до
платіжних доручень №716 від 22.08.2008 року
та на суму 28579,60грн. та №717 від 22.08.2008
року на суму 21360грн. перераховано
грошові кошти ТОВ «Європейський бізнес
альянс» за канцелярські товари (по
вказаним сумам ПДВ становить 4763,27 + 3560 =
8323,27грн). Позивач, як вбачається зі
змісту заперечень до акту перевірки, не
надавав зауважень щодо змісту акту
перевірки дійсним обставинам.

На виконання пп. 4.12.2 наказу ДПА України
від 18.04.08 №266 «Про організацію
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів» в ході проведення
перевірки встановлено, що за
результатами автоматизованого
співставлення даних декларацій за
перевіряємий період у платника податку
встановлено розбіжності у податковому
кредиту з податку на додану вартість в
серпні 2008 року, які виникли внаслідок
не включення до складу податкових
зобов'язань ТОВ «Європейський бізнес
альянс» у сумі 8323,27грн.

Відповідно до пп. 7.4.1 ст. 7 ЗУ «Про
податок на додану вартість»,
податковий кредит це «..сума податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку ... в зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (в тому числі їх
імпорт) та послуг з метою подальшого
використання у оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податків. Виходячм
з виду діяльності, який здійснював в
перевіряємому періоді позивач,
придбані канцелярські товари до складу
податкового кредиту віднесені
безпідставно.

Понесені витрати не можна вважати
такими, що відносяться до витрат, що
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу т. я. вид діяльності позивача -
оптова торгівля будівельними
матеріалами та надання послуг по
ремонту та монтажу металевих
конструкцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції
бере до уваги, що письмовий договір між
позивачем та контрагентом ТОВ
«Європейський бізнес альянс» не
укладався. Податкова накладна та
накладна від 21.08.2008 року на суму 21360грн.
та податкова накладна та накладна від
22.08.2008 року на суму 28579,60грн. видано ТОВ
«Європейський бізнес альянс», яке
16.06.2009 року знято з обліку в Державній
податковій інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська 16.06.2009 року
рішенням господарського суду у зв'язку
з банкрутством підприємства. Державну
реєстрацію підприємства скасовано
03.07.2009 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції
ставить під сумнів доводи позивача
щодо придбання ним канцелярських
товарів на суму 28579,60грн. для
використання канцелярських товарів в
його господарській діяльності як
суб'єкта підприємницької діяльності.

Розглядаючи оскаржуване податкове
повідомленням-рішенням від 29,04.2010 року,
яким визначено суму податкового
зобов'язання в розмірі 6242,5грн. за
порушення ст. 13 Декрету КМУ від 26.12.1992
№13-29 «Про прибутковий податок з
громадян», суд першої інстанції
правильно послався на п. 7.1 ст. 7 ЗУ «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
зазначивши, що ставка податку
становить 15% від об'єкта оподаткування
(крім випадків, визначених п. 7.2-7.3 цієї
статті). В ході перевірки правильності
формування валових витрат СПД ОСОБА_1
встановлено, що ним відповідно до
платіжних доручень від 22.08.2008 року №716,
та №717 перераховані грошові кошти в
сумі 41616,33грн. товариству «Європейський
бізнес альянс». Оскільки оподаткований
дохід, який підлягає оподаткуванню
податком з доходів фізичних осіб за
ставкою 15%, то сума палаткового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 6263,5грн.
визначена податковим органом вірно
(41616,33грн. х 15%).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин справи, що
мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200,
205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.04.2011 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області,
правонаступником якої є
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндохолів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212, ч.5
ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна