Справа № 2-а-1551/11/2070
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/48078/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Акціонерної компанії
«Харківобленерго»

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року

у справі № 2-а-1551/11/2070

за позовом Акціонерної компанії
«Харківобленерго»

до Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області

про визнання незаконними дій та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія
«Харківобленерго» (далі - АК
«Харківобленерго»; позивач) звернулась
до суду з позовом до Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Харківської області (далі -
Ізюмська ОДПІ Харківської області;
відповідач), в якому просила визнати
незаконними дії відповідача щодо
надсилання на її адресу податкового
повідомлення-рішення № /0 від 29
грудня 2010 року та скасувати вказане
податкове повідомлення-рішення.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 17
березня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з підстав порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року, ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року та прийняти нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення без змін.

Крім того, Ізюмською ОДПІ
Харківської області заявлено
клопотання про заміну відповідача у
справі - Ізюмської ОДПІ Харківської
області на Ізюмську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Харківській
області у зв'язку з реорганізацією, яке
згідно із статтею 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
перевірку АК «Харківобленерго» з
питань своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань за період з 30
вересня 2010 року по 06 жовтня 2010 року, за
результатами якої складено акт №
320/173-00131954/17-049 від 29 грудня 2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від 29
грудня 2010 року, яким позивачу визначено
штраф у розмірі 67,20 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України від 21 грудня 2000
року № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) у
зв'язку з порушенням граничних
термінів сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів.

Вказане обумовлено сплатою АК
«Харківобленерго» самостійно
визначеної суми податкового
зобов'язання з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів у
розмірі 673,00 грн. за автомобіль УАЗ 3163
(державний номер АХ 3690 СН) до місцевого
бюджету м. Ізюму Харківської області,
замість місцевого бюджету м. Борова
Харківської області, тобто не за місцем
реєстрації спірного транспортного
засобу.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону
України від 11 грудня 1991 року № 1963-XII
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 1963-XII) платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону №
1963-XII податок з визначених цим Законом
власників наземних транспортних
засобів сплачується юридичними та
фізичними особами за місцем реєстрації
таких транспортних засобів та
зараховується до місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України.

Відповідно до частини 5 статті 78
Бюджетного кодексу України (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи
місцевого бюджету зараховуються
безпосередньо на рахунок відповідного
бюджету, відкритий в територіальному
органі Державного казначейства
України, і не можуть акумулюватися на
рахунках органів стягнення. Податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи визнаються зарахованими в доход
місцевого бюджету з моменту
зарахування на рахунок відповідного
бюджету, відкритий в територіальному
органі Державного казначейства
України.

В даному випадку, як вбачається з
установлених судами обставин справи,
невірне визначення АК
«Харківобленерго» бюджету, на користь
якого має бути проведено сплату
податку, призвело до ненадходження
відповідної суми податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів до
місцевого бюджету м. Борова
Харківської області у визначений
законом строк, що, відповідно,
обумовлює правомірність прийняття
контролюючим органом оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року такими, що прийняті
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі
відповідача - Ізюмську об'єднану
державну податкову інспекцію
Харківської області її
правонаступником - Ізюмською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Касаційну скаргу Акціонерної компанії
«Харківобленерго» відхилити, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.