Справа № 743/310/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/310/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 10 квітня 2014 року адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області (надалі за текстом -
«Управління») заборгованості з виплати
пенсії у розмірі 28830,18 грн. за період з
01.09.2013 року по 28.02.2014 року. Також позивач
просив стягнути з відповідача за
завдану моральну шкоду кошти у розмірі
3000 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за
текстом - «Закон №796-XII») він має статус
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи та має право
на отримання основної та додаткової
пенсії, проте, відповідач здійснює
виплату у меншому розмірі, ніж
установлено законом.

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 10
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 с
ОСОБА_2 має правовий статус
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, позивач є
інвалідом третьої групи як особа, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Нормами статті 49 Закону № 796-XII
передбачено пенсії особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-XII
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно із статтею 54 Закону № 796-XII в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
третьої групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 6 мінімальних
пенсій за віком.

За спірний період Управлінням
виплачувались позивачеві державна та
додаткова пенсії виходячи з розмірів,
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23
листопада 2011 року № 1210 (надалі за
текстом - «Постанова КМУ № 1210»)

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» від 06.12.2012 № 5515-VI, у 2013
році норми і положення, зокрема, ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Постанова КМУ № 1210 була прийняти без
обмеження терміну її дії, встановлені
нею розміри соціальних виплат такими,
що не відповідають наявним фінансовим
ресурсам Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік - не визнавалася.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
Управління у період з 01.09.2013 року по
31.12.2014 року правомірно виплачувало
основну та додаткову пенсію,
передбачену ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі,
встановленому постановою КМ України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23 листопада 2011 року № 1210.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було
правомірно відмовлено в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 в цій
частині.

Також колегія суддів звертає увагу, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VІI не
передбачено, що норми і положення,
ст.ст. 50,54 Закону №796-XII застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01.01.2014 року
Управління повинно виплачувати
позивачу основну та додаткову пенсію
відповідно до Закону № 796-XII.

Що стосується позову в частині
відшкодування моральної шкоди, яку
позивач оцінює в розмірі 3000 грн.,
колегія суддів зважає на наступне.

Статтями 23 та 1167 Цивільного кодексу
України визначено право особи на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав,
яка відшкодовується незалежно від
майнової шкоди.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Крім того, згідно п.п.3, 4 вказаної
постанови під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. При цьому, позивачем у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Разом з тим, в позовній заяві та
апеляційній скарзі ОСОБА_2 не доведено
та не надано будь-яких доказів на
підтвердження того, що моральна шкода
спричинена незаконними діями або
бездіяльністю відповідача, не
обгрунтовано її розмір та не зазначено,
які саме моральні або фізичні
страждання чи інші негативні явища
заподіяні позивачеві та чим це
підтверджується, що свідчить про
безпідставність заявлених позовних
вимог в зазначеній частині, а отже є
такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки ухвалене у справі судове
рішення не відповідає вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності та
обґрунтованості, то воно підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

При цьому, з огляду на компетенцію
Управління, суд апеляційної інстанції
не знаходить за можливе стягнення з
відповідача недоплачених коштів у
твердій грошовій сумі.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 10 квітня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Ріпкинському районі
Чернігівської області протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ріпкинському районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2 за
період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року
основну пенсію в розмірі в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням проведених
за цей період виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.