Справа № 260/11813/13-а
Суддя: Хмельницька Л. І.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/25/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року

Ленінський районний суд міста
Донецька Донецької області у складі:

головуючої судді
Хмельницької Л.І.

при секретарі
Богоявленської А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної автомобільної
інспекції Донецького МУ ГУМВС України
в Донецькій області про визнання дій
незаконними та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, -

В С Т А Н О В И
В:

09 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
скасування постанови ПС1№252084 від 25
листопада 2013 року, згідно якої він
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у
вигляді штрафу в доход держави в сумі 255
грн.

Позивач зазначив, що 25.11.2013 року він
рухався на своєму автомобілі по вул..
Артемівській в м. Донецьку та був
зупинений працівником ДАІ, який
повідомив, що він рухався зі швидкістю
83 км/год в населеному пункті, та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.. 122ч.1 КУпАП. Відносно
нього був складений протокол та
постанова, в яких він розписався та
поїхав з місця зупинки. Копії
протоколу та постанови йому вручені не
були та він отримав їх пізніше з
роздруківки ДАІ. Він не порушував
правила дорожнього руху, оскільки в
момент зупинки швидкість його руху
складала менш ніж 80 км/год., прилад, яким
проводилось вимірювання міг мати
невелику погрішність.

Незважаючи на його незгоду з
порушенням правил дорожнього руху,
інспектор ДАІ склав у відношенні нього
адміністративний протокол та ухвалив
постанову за порушення правил
дорожнього руху. Просив скасувати
постанову, оскільки швидкісний режим
не порушував.

До судового засідання позивач не
з'явився, надіслав на адресу суду заяви
з проханням слухати справу у його
відсутність, підтримав позовні вимоги
в повному обсязі, та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у
судове засідання не з'явився про час та
місце розгляду був повідомлений
належним чином, заперечень проти
позову до суду не надіслав, тому суд
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутність.

Суд, розглянувши адміністративну
справу в межах заявлених вимог,
дослідивши матеріали справи і докази,
дійшов висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, фізична особа має право
оскаржити до суду дії, рішення суб'єкту
владних повноважень про притягнення її
до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАСУ), який набрав чинності з
1.09.2005 року, компетенція
адміністративних судів поширюється на:
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, (нормативно
правових актів чи правових актів
індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ст. 18 КАСУ місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень у справах про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 288 КУпАП
зі змінами та доповненнями від 24.09.2008
року, які набрали чинності з 18.11.2008
року, постанову іншого органу(
посадової особи) - про накладення
адміністративного стягнення у справі
про адміністративні правопорушення
може бути оскаржено - у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі),
або у районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд, в
порядку визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
( КАСУ) з особливостями, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 71
КАСУ в адміністративній справі про
протиправність рішень? дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також, про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.
Зокрема, у постанові потрібно наводити
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Порядок розгляду справ про
адміністративні правопорушення
врегульований ст.ст. 276-282 КУпАП, а
вимоги до протоколу викладені у ст..ст.
283-286 КУпАП.

Як встановлено судом, постанова у
відношенні ОСОБА_1 складена з
порушенням вимог діючого
законодавства. Так в постанові не
зазначене прізвище, ім'я та по батькові
особи, яка її склала, марка
транспортного засобу, яким керував
правопорушник, суть правопорушення,
докази на яких ґрунтуються висновок
про порушення позивачем правил
дорожнього руху та скоєння
адміністративного правопорушення,
яким прибором вимірювалась швидкість
руху автомобілю. При цьому, відсутні
данні про роз'яснення правопорушнику
процесуальних прав, передбачених ст..
268 КУпАП. До судового засідання
представник відповідача не з'явився,
оригіналу постанови суду для огляду не
надав.

За таких обставин, спростувати
ствердження позивача про те, що він
рухався з допустимою швидкістю, та не
порушував правил дорожнього руху, суд
не має можливості.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129
Конституції України принципу
змагальності та рівноправності сторін
у судочинстві, обов'язок доведення
законності застосування
адміністративного стягнення, лежить на
органі (посадовій особі), який виніс
оскаржуване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС
України, обов'язок доказування в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень, щодо доказування
правомірності свого рішення,
покладається на відповідача, але
відповідачем не надано до суду жодного
доказу в підтвердження правомірності
винесеної їм постанови ПС1№252084 від
25.11.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122ч.1 КУпАП і накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчинення та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису. які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосується забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

З урахуванням викладеного, суд визнає
неправомірними дії відповідача щодо
винесення постанови про
адміністративне правопорушення та
скасовує вказану постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 11, 17, 69, 70, 71, 72, 104, 105, 158, 159, 160, 161,162,163
Кодексу Адміністративного судочинства
України, ст. 122, 251, 252 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Відділу державної автомобільної
інспекції Донецького МУ ГУМВС України
в Донецькій області про визнання дій
незаконними та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора Відділу
державної автомобільної інспекції
Донецького МУ ГУМВС України в
Донецькій області щодо складення у
відношенні ОСОБА_1 постанови серії
ПС1№ 252084 від 25.11.2013 р. про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст. 122ч.1 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 255
грн.- незаконними.

Постанову інспектора Відділу
державної автомобільної інспекції
Донецького МУ ГУМВС України в
Донецькій області ПС1 №252084 від 25.11.2013 р.
у відношенні ОСОБА_1 про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст.ст. 122 ч. 1 КУпАП і
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу - скасувати.

Постанова суду з приводу рішень, дій
чи бездіяльності суб*єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І.Хмельницька