Справа № 2а-49907/11
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Шовкопляс О. П.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 липня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області та
просив визнати дії відповідача щодо
відмови у встановленні статусу
інваліда війни та видачі посвідчення
інваліда війни протиправними,
зобов'язати встановити статус та
видати посвідчення інваліда війни.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 липня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю. Апеляційна скарга
вмотивована тим, що позивачем не було
надано письмового розпорядження про
залучення останнього до формувань ЦО
та усіх відомостей про роботу, яку
виконував позивач під час ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про встановлення йому статусу
інваліда війни на підставі ст.7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»та
надав необхідні документи.

Відповідач відмовив позивачу у наданні
статусу інваліда війни, посилаючись на
роз'яснення Міністерства праці та
соціальної політики України та
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
повністю доведено обґрунтованість
заявлених вимог.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»встановлено, що
цей Закон спрямований на захист
ветеранів війни шляхом: створення
належних умов для підтримання здоров'я
й активного довголіття; організації
соціального та інших видів
обслуговування, зміцнення
матеріально-технічної бази створених
для цієї мети закладів і служб та
підготовки відповідних спеціалістів;
виконання цільових програм
соціального і правового захисту
ветеранів війни; надання пільг, переваг
та соціальних гарантій у процесі
трудової діяльності відповідно до
професійної підготовки і з урахуванням
стану здоров'я.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», до
інвалідів війни належать також
інваліди з числа: осіб, залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач на момент аварії на
Чорнобильській АЕС працював водієм в
Білоцерківський КЕЧ району, що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, випискою з Наказу №80 від
01.10.1986, списком осіб, які брали участь в
ліквідації аварії на ЧАЕС, випискою з
наказу начальника Білоцерківської КЕЧ
району №31 від 11.05.1986 року про виплату
грошового утримання в подвійному
розмірі тарифної сітки за повний
робочий день, які залучались до роботи
по загрузці та доставці вантажів у
зв'язку з відправкою вантажів в район
Чорнобильської АЕС, випискою з наказу
начальника Білоцерківської КЕЧ району
№ 39 від 12.05.1999 року, витягом зі списку
осіб залучених до складу цивільної
оборони Білоцерківської КЕЧ району для
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС; довідкою № 258 від 09.08.2010, виданої
Управлінням з питань надзвичайних
ситуацій та цивільного захисту
населення про те, що ОСОБА_3 був
залучений до складу формувань
цивільної оборони Білоцерківської КЕЧ
району з 02.05.1986 по 09.05.1986.

Працюючи на ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС позивач отримав
статус громадянина, якій постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи
першої категорії, що підтверджується
копією посвідчення серії НОМЕР_1 с від
21.10.2009.

Згідно довідки Медико-соціальної
(експертної) комісії серії КИО-І №172996
позивачу встановлена II група
інвалідності довічно, причина
інвалідності - захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач був
залучений до складу формувань ЦО та
став інвалідом внаслідок захворювання,
пов'язаного з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, а тому
відповідно до норми вищевказаного
Закону має право на встановлення
статусу інваліда війни і на отримання
документа, що підтверджує зазначений
статус.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, визнавши, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 липня 2011 року , -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.