Справа № 2а-5080/10/1770
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа № 769/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк
Н.М.,

з участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової адміністрації
України у Рівненській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

СПД-ФО ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Рівненській області, яким просила
скасувати рішення відповідача від 21
квітня 2010 року № 170505/1600/32, яким до неї
застосовані фінансові санкції в
розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Постанова мотивована тим, що
працівники відповідача під час
проведення позапланової перевірки
виявили і відобразили це у акті
перевірки, що алкогольні напої, які
реалізовуються позивачем у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1,
зберігаються у цьому ж приміщенні,
зокрема, на барній вітрині. Довідка про
реєстрацію місця зберігання з Єдиного
державного реєстру місць зберігання
перевіряючим інспекторам ОСОБА_1
надана не була, оскільки відсутня
взагалі. Наведене є порушенням вимог п.
30 ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», за яке відповідно до абз. 10 ч. 2
ст. 17 цього Закону застосовується
фінансова санкція у вигляді штрафу в
розмірі 1700,00 грн. Ні нормами даного
Закону, ні Порядком ведення Єдиного
державного реєстру місць зберігання та
форми довідки про внесення місця
зберігання до Єдиного державного
реєстру окремо не встановлюється і не
поділяється місце зберігання
алкогольних напоїв на складські
(підсобні) приміщення та приміщення для
роздрібної торгівлі (торгівельний зал,
барна стійка чи барна вітрина, тощо).
Статтею 1 Закону визначено два види
місць зберігання: місце, яке
використовується для зберігання
спирту (у разі придбання, зберігання та
реалізації) або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання. Тому до Єдиного державного
реєстру до 16.06.2010 року мало вноситися
будь-яке місце зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, незалежно
від того, знаходиться воно у місці
здійснення торгівлі чи у відокремлених
від об'єкта торгівлі місцях (складських
приміщеннях). Суд відхилив як
безпідставне твердження позивача про
те, що працівники податкового органу
обманом запропонували їй не
заперечувати зазначеного порушення,
оскільки власноручним поясненням до
акту перевірки вона підтвердила, що під
час перевірки в кафе зберігались та
реалізовувались алкогольні напої на
загальну суму 929,00 грн.,а про довідки
внесення місць зберігання алкогольних
напоїв до Єдиного державного реєстру
вона не знала.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає, що суд
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що всі наявні в кафе
алкогольні напої розміщені на барній
вітрині, жодних складських приміщень
та окремо визначених місць зберігання
алкоголю у неї немає. При цьому, під час
перевірки в кафе було лише 12
найменувань алкогольних напоїв по 1-2
пляшки кожного, більшість з яких були
розкорковані і частково порожні.
Висновки перевіряючих про те, що барна
вітрина є місцем зберігання
алкогольних напоїв є безпідставними,
оскільки вона є місцем реалізації
алкоголю, а не його зберігання. Також
під час перевірки працівники
податкового органу взагалі не
досліджували товарно-супровідних
документів на наявні алкогольні напої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід задовольнити з наступних підстав.

12 квітня 2010 року працівники
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Рівненській
області провели перевірку
господарської одиниці - кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, де
здійснює господарську діяльність
СПД-ФО ОСОБА_1, за результатами якої
складено відповідний акт.

В акті зазначено про порушення
позивачем вимог ч. 30 ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (тут і
далі в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), а
саме зберігання алкогольних напоїв у
місці зберігання, не внесеному до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання алкогольних напоїв.

На підставі зазначеного акту перевірки
та відповідно до абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» керівник
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України у Рівненській
області виніс рішення від 21 квітня 2010
року № 170505/1600/32, яким до СПД-ФО ОСОБА_1 за
вказане порушення застосовані
фінансові санкції в розмірі 1700,00 грн.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про
правомірність зазначеного рішення
відповідача з таких підстав.

Відповідно до ч. 30 ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому
належить таке місце зберігання, або
того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру
проводиться на підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням
місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а також для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коду
Єдиного державного реєстру
підприємств, організацій України, для
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності - прізвища,
імені, по батькові, місця проживання,
номера свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності.

Відповідальність за порушення
наведених норм передбачена абз. 10 ч. 2
ст. 17 зазначеного Закону, а саме у разі
зберігання спирту, або алкогольних
напоїв, або тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру, до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів в розмірі 100% вартості
товару, який знаходиться в такому місці
зберігання, але не менше 1700 грн.

Частина 30 ст. 15 зазначеного Закону
встановлює обов'язок суб'єктів
господарювання зберігати спирт,
алкогольні напої та тютюнові вироби
виключно в спеціальних місцях
зберігання.

При цьому, згідно з абз. 18 ст. 1
зазначеного Закону місце зберігання -
це місце, яке використовується для
зберігання спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

А згідно з абз. 11 цієї статті місце
торгівлі - це місце реалізації товарів,
у тому числі на розлив, в одному
торговому приміщенні (будівлі) за
місцем його фактичного розташування,
для тютюнових виробів - без обмеження
площі, для алкогольних напоїв -
торговельною площею не менше 20 кв. м,
обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

Вказаним Законом передбачено
обов'язковість внесення відомостей
саме про місце зберігання до Єдиного
реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28.05.2002 року №
251 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2.1 цього Порядку до
Єдиного реєстру вносяться місця
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, якщо суб'єкт
господарювання, який здійснює
реалізацію і збереження алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в одному
торгівельному приміщенні (будівлі), не
має відокремленого від об'єкта
роздрібної торгівлі місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, то у такого суб'єкта
господарювання відсутні підстави для
внесення до Єдиного реєстру відомостей
про місце зберігання, з огляду на його
відсутність.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, а саме, що СПД-ФО
ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю
алкогольними напоями у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, яке є
місцем здійснення торгівельної
діяльності, всі наявні в кафе
алкогольні напої розміщені на барній
вітрині, жодних складських приміщень
та окремо визначених місць зберігання
алкоголю у неї немає, а також
відсутність доказів зберігання
позивачем таких товарів у іншому місці,
вимоги законодавства щодо внесення
місця зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів до Єдиного реєстру
на позивача не розповсюджуються.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року у справі № 2а-5080/10/1770 скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України у
Рівненській області від 21 квітня 2010
року № 170505/1600/32 про застосування
фінансових санкцій

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Постанова складена в повному обсязі
14.04.2014 року