Справа № 826/4492/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
05 травня 2014 року 08:22
№826/4492/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
при секретарі судового засідання
Борисовій Т. М. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомКомунального підприємства
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
«Київреклама»доМіжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платниківпроскасування вимоги
та зобов'язання вчинити діїВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Комунального підприємства Виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) «Київреклама» (надалі -
Позивач/КП «Київреклама») до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
(надалі - Відповідач/Центральний офіс),
в якому просить суд:
1. Зобов'язати Центральний офіс
(ідентифікаційний код 2608870) зарахувати
КП «Київреклама» (ідентифікаційний код
26199714) авансові внески з податку на
прибуток при виплаті дивідендів у
розмірі 1 620 498,00 грн. в рахунок
авансового внеску з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності (а саме:
за березень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.;
за квітень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.; за
травень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.; за
червень 2014 р. у розмірі 270 630,00 грн.).
2. Визнати протиправними та
скасувати Рішення про опис майна у
податкову заставу №6868/10/28-10-25-17 від
31.03.2014 р. (надалі - Рішення №6868/10) та
Податкову вимогу №105-11 від 31.03.2014 р.
(Вимога №105-11) про сплату авансового
внеску з податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності за березень 2014 р.
у розмірі 449 956,00 грн. Центрального
3. Відшкодувати на користь
Позивача всі судові витрати.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.04.2014 р. провадження
по справі було відкрито та призначено
до судового розгляду.
В судове засідання з'явились
представники Позивача, які позовні
вимоги підтримують в повному обсязі,
просять адміністративний позов
задовольнити, зазначають що податкові
зобов'язання за авансовими внесками з
податку на прибуток підприємств та
фінансових установ комунальної
власності були своєчасно і в повному
обсязі ним погашені за рахунок наявної
в нього переплати з податку на прибуток
при виплаті дивідендів. Крім того,
представники Позивача зазначають про
порушення Відповідачем положень
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України), під час Вимоги №105-11 та
Рішення №6868/10, оскільки вважають, що
податковий борг по авансовим внескам у
Позивача відсутній.

В судове засідання з'явились
представник Відповідача, який щодо
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, просить відмовити в
задоволенні позову, зокрема зазначає
про правомірне винесення Вимоги №105-11
та Рішення №6868/10, а також зазначає про
відсутність підстав для перерахування
авансових внесків з податку на
прибуток при виплаті дивідендів в
рахунок авансового внеску з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
провадження.

Зважаючи на положення ст.122 КАС України,
суд дійшов висновку про можливість
перейти до розгляду справи у порядку
письмового провадження за наявними в
матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення Позивача
та Відповідача в судовому засіданні,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

КП «Київреклама» зареєстроване 21.03.2007
р. Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією. Основними
видами господарської діяльності є:
технічні випробування та дослідження;
рекламну агентства; посередництво в
розміщенні реклами в засобах масової
інформації.

Позивачем подано Податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства (за
2013 р.) №26199714 від 26.02.2014 р., в р.23 якої
Позивачем самостійно визначено суму
авансового внеску, з податку на
прибуток, що підлягатиме сплаті
щомісячно, в розмірі 449 956,00 грн.

КП «Київреклама» листом №196-29543/КР від
11.03.2014 р. звернулось до Відповідача із
проханням внести зміни до картки
особового рахунку підприємства шляхом
зарахування авансового внеску з
податку на прибуток при виплаті
дивідендів у розмірі 1 620 498,00 грн., в
рахунок авансового внеску з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності, а саме:
за березень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.;
за квітень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.; за
травень 2014 р. у розмірі 449 956,00 грн.; за
червень 2014 р. у розмірі 270 630,00 грн. При
цьому, в листі №196-29543/КР було
зафіксовано, що станом на 11.03.2014 р. по
особовому рахунку КП «Київреклама» по
коду бюджетної класифікації 110200
«Податок на прибуток підприємств та
фінансових установ комунальної
власності» обліковується сума
сплаченого авансового внеску з податку
на прибуток при виплату дивідендів 1 620
498,00 грн., у тому числі авансовий внесок
минулого податкового періоду - 535 500,00
грн., авансовий внесок, перерахований
19.02.2014 р. - 1 084 998,00 грн.

Листом №6687/10/28-10-20-4-20 від 27.03.2014 р.
Центральний офіс повідомив Позивача
про неможливість проведення перекиду
надміру сплаченої суми з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності на
сплату авансових внесків з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності,
оскільки переплата в картці особового
рахунку по платежу податок на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності менша ніж
зазначена в листі КП «Київреклама». При
цьому, Позивачу запропоновано провести
звіряння розрахунків з бюджетом з
вищезазначеного податку.

Водночас, 31.03.2014 р. Відповідачем
винесено Вимогу №105-11 (форм «Ю»), в якій
зафіксовано суму податкового боргу КП
«Київреклама» за узгодженими
грошовими зобов'язаннями в розмірі 449
956,00 грн., за авансові внески з податку
на прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності.

31.03.2014 р. Відповідачем прийнято Рішення
№6868/10, яким прийнято рішення про опис у
податкову заставу майна Позивача. При
цьому, 31.03.2014 р. податковим керуючим
Пономаренком Ж. В. було складено Акт
опису майна №9, відповідно до якого,
проведено опис майна КП «Київреклама»
на суму 653 333,37 грн.

Вважаючи, що Відповідачем було
порушено права та охоронювані законом
інтереси Позивача під час винесення
Вимоги №105-11, Рішення №6868/10 та щодо дій
Відповідача по визначенню податкового
боргу по авансовим внескам з податку на
прибуток, останній оскаржив їх в
судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень п.57.1 ст.57 ПК
України, платники податку на прибуток,
у яких доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період перевищують 10 мільйонів
гривень, мають сплачувати у січні -
лютому 2013 року авансовий внесок з цього
податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за 9 місяців 2012 року, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця, а з березня 2013
році по лютий 2014 року щомісяця
сплачують авансовий внесок з податку
на прибуток у порядку і в строки, які
встановлені для місячного податкового
періоду, у розмірі не менше 1/12
нарахованої до сплати суми податку за
попередній звітний (податковий) рік без
подання податкової декларації.

В пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України
встановлено, що платник податків має
право на залік чи повернення надміру
сплачених, а також надміру стягнутих
сум податків та зборів, пені, штрафів у
порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, в п.57.1 ст.57 ПК України
передбачено, що на суму сплачених
авансових внесків з податку на
прибуток при виплаті дивідендів
відповідно до п.153.3 ст.153 цього Кодексу
(в тому числі за наслідками попередніх
звітних (податкових) періодів)
зменшується сума авансових внесків з
податку на прибуток, визначених цим
пунктом. Якщо сума авансових внесків з
податку на прибуток, сплачена при
виплаті дивідендів відповідно до п.153.3
ст.153 цього Кодексу, перевищує суму
авансових внесків з податку на
прибуток, визначених цим пунктом, сума
перевищення зараховується у зменшення
авансових внесків, визначених цим
пунктом, у наступних звітних місяцях до
повного її погашення.

Водночас, в пп.87.1 ст.87 ПК України
встановлено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Таким чином, положення ПК України
передбачають виконання грошових
зобов'язань як за рахунок грошових
коштів платника податку, так і за
рахунок наявних у платника податків
переплат з платежів по податкам. В свою
чергу, авансовий внесок з податку на
прибуток є грошовим зобов'язанням у
розумінні положень пп.14.1.39 та пп.14.1.156
п.14.1 ст.14 ПК України.

Порядок зарахування наявних у платника
податків переплат в рахунок інших
платежів встановлений у п.43.1 ст.43 ПК
України, у якому зазначено, що
помилково та/або надміру сплачені суми
грошового зобов'язання підлягають
поверненню платнику відповідно до цієї
статті та ст.301 Митного кодексу України,
крім випадків наявності у такого
платника податкового боргу.

Відповідно до положень п.43.4 ст.43 ПК
України платником податків подається
заява на повернення помилково та/або
надміру сплачених грошових зобов'язань
у довільній формі, в якій зазначається
про погашення грошового зобов'язання
(податкового боргу) з інших платежів,
контроль за справлянням яких покладено
на контролюючі органи, незалежно від
виду бюджету.

Відповідно до пп.87.1 ст.87 ПК України
платнику податків достатньо для
зарахування переплати з певного
платежу в погашення грошового
зобов'язання подати заяву довільної
форми з обов'язковим зазначенням
напряму здійснення такого платежу, а
саме на погашення грошового
зобов'язання з іншого платежу. Вжиття
будь-яких додаткових дій з боку
платника податків щодо сплати грошових
зобов'язань шляхом поданням такої
заяви ПК України не вимагається.
Виконання обов'язку платника податків
зі сплати грошового зобов'язання за
рахунок переплат жодним чином не
обумовлюється будь-якими діями
податкового органу.

Як встановлено судом, що не
заперечується сторонами, Позивач
подавав до Центрального офісу
відповідний лист, в якому просив
провести перезалік надмірно сплачених
сум податку на прибуток при виплаті
дивідендів в рахунок авансових
платежів з податку на прибуток
підприємства.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, зокрема в Акті №337-20 від 04.04.2014
р., який підписаний між Позивачем та
Відповідачем, загальний розмір
переплати з податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності становить не 1 620
498,00 грн., а 1 084 998,00 грн.

Таким чином, суд погоджується із
посиланням Відповідача про
безпідставність поданої Позивачем
заяви із проханням внесення зміни до
картки особового рахунку підприємства
шляхом зарахування авансового внеску з
податку на прибуток при виплаті
дивідендів у розмірі 1 620 498,00 грн., в
рахунок авансового внеску з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності.

Водночас, щодо наявності у Позивача
податкового боргу, правомірності
винесення Відповідачем Вимоги №105-11 та
Рішення №6868/10, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пп.14.1.156 п.14.1 ст.14
ПК України, податкове зобов'язання -
сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Як вбачається із матеріалів справи,
Позивач самостійно визначив авансовий
платіж з податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності в розмірі 449 956,00
грн. (за кожний місяць).

В п.31.1.1 ст.31 ПК України передбачено, що
строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

В п.35.3 ст.35 ПК України передбачено, що
порядок сплати податків та зборів
встановлюється цим Кодексом або
законами з питань митної справи для
кожного податку окремо.

В той же час, судом встановлено, що не
заперечується Позивачем, фактичної
оплати податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств та
фінансових установ комунальної
власності Позивачем проведено не було.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Таким чином, в зв'язку із не проведення,
у визначені ПК України строки, оплати
Позивачем авансових внесків з податку
на прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності у
Позивача виник податковий борг з
даного податку.

Відповідно до п.59.1 та п.59.3 ст.59 ПК
України податкова вимога надсилається
платнику податків лише у разі, коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
тобто коли у платника податків виникає
податковий борг. Податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Також, згідно пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 ПК
України, виникнення права податкової
застави відбувається в разі несплати у
строки, встановлені ПК України, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку. Отже, право податкової застави
виникає саме за останнім днем сплати
відповідного податкового зобов'язання.

Згідно з п.89.3 ст.89 ПК України майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису. До
акта опису включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що
Відповідачем було правомірно винесено
Вимогу №105-11 та Рішення №6868/10.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1 та 2 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.

Крім того, відповідно до ст.94 КАС
України та ч.3 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір підлягає
стягненню з Відповідача в розмірі 4 311,72
грн.

Керуючись положеннями ст.2, ст.17, ст.71,
ст.86, ст.94, ст.158-ст.163, ст.167, ст.254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні
адміністративного позову Комунального
підприємства Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київреклама» до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників.

2. Стягнути з Комунального
підприємства Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київреклама» (адреса: 04070, м. Київ,
узвіз Боричів, 8, ) суму
судового збору у розмірі 4 311 (чотири
тисячі триста одинадцять) грн. 72 коп. на
розрахунковий рахунок №4007 до ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу: «Судовий збір за
розгляд Окружним адміністративним
судом м. Києва адміністративної справи
№826/4492/14».

Контроль за виконанням даного пункту
покласти на Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б. В. Санін