Справа № 296/9913/13-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9913/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового
засідання - Давиденко В.В.,

представника позивача -
Казмірковської Н.М.,

представника відповідача - Гусєва
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
адміністративном позовом Комунального
підприємства "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16" Житомирської міської ради до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
скасування постанови Інспекції з
питань захисту прав споживача у
Житомирській області № 299 від 16.09.2013
року по справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н
О В И В :

У жовтні 2013 року КП "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16" Житомирської міської ради (далі
також - позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Житомирській області (далі також -
відповідач), в якому просить скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживача у Житомирській області
№ 296 від 16.09.2013 року про накладення
стягнення, передбаченого ст. 23 Закону
України "Про захист прав споживачів" та
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживача у Житомирській області
№ 299 від 16.09.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
06.09.2013р. інспекцією було проведено
перевірку будинку №24 по вул.Шевченка в
м.Житомирі, за результатами якої
складено оскаржені постанови від
16.09.2013р. Постановою №299 від 16.09.2013р.
відповідно до ч.1ст.155 КУпАП накладено
штраф на ОСОБА_3 - майстра технічної
дільниці КП «ВЖРЕП-16», однак ОСОБА_3 не
займається підприємницькою діяльністю
у сфері харчування, а тому застосування
приписів ч.1ст.155 КУпАП у даному випадку
є безпідставним. Також вказали, що в
постанові №296 від 16.09.2013р. відповідачем
зазначено, що стягнення накладається
на підставі ст.23 Закону України «Про
захист прав споживачів», однак
вказаною статтею передбачена
відповідальність за порушення у сфері
торгівлі, громадського харчування,
однак, згідно установчих документів КП
«ВЖРЕП-16» не займається вказаними
видами діяльності.

Ухвалою Корольовський районний суд м.
Житомира від 08 жовнтя 2013 р. позовну
заяву в частині вимог позовних вимог
щодо скасування постанови Інспекції з
питань захисту прав споживача у
Житомирській області №269 від 16 вересня
2013 року про накладення стягнення,
передбаченого ст.23 Закону України "Про
захист прав споживачів" повернено
позивачу для подачі за підсудністю до
належного суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги в частині
скасування постанови Інспекції з
питань захисту прав споживача у
Житомирській області № 299 від 16 вересня
2013 року підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позовних вимог заперечив та
посилаючись на те, що позов пред"явлено
неналежним позивачем просив закрити
провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
подані докази, суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 вересня 2013 р.
Інспекцією з питань захисту прав
споживача у Житомирській області
проведено перевірку будинку №24 по
вул.Шевченка в м.Житомирі, за
результатами якої складено акт №00567
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів (а.с.5).
Перевіркою встановлено, що
вентиляційні отвори зазначеного
будинку не закриті сіткою, яка б
захищала будинок від проникнення
гризунів; біля двох останніх під'їздів
будинку розташовані контейнери для
сміття та зі зворотної сторони будинку
на відстані 17 метрів на майданчику
розміщений контейнер для сміття.

На підставі вказаного акту Інспекцією
з питань захисту прав споживача у
Житомирській області винесено
постанову №299 від 16 вересня 2013 р., якою
накладено штраф в сумі 170,00 грн. на
ОСОБА_3 - майстра технічної дільниці КП
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16", за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.155 КУпАП.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Під рішенням суб'єкта владних
повноважень у контексті положення
пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України
необхідно розуміти нормативно-правові
акти та правові акти індивідуальної
дії.

Конституційний суд України у рішенні
від 23 червня 1997 року у справі щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положення підпункту
2 пункту 3 розділу IV Закону України «Про
Конституційний Суд України» стосовно
правових актів органів Верховної Ради
України установив, що за своєю природою
ненормативні правові акти, на відміну
від нормативних, встановлюють не
загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

З аналізу наведеної норми КАС України
вбачається, що підставою для звернення
до адміністративного суду із позовом є
порушення прав, свобод та інтересів
позивача, на захист яких він
звертається до суду.

Так, предметом оскарження в даній
справі є акт індивідуальної дії, а саме
постанова Інспекції з питань захисту
прав споживача у Житомирській області
№299 від 16 вересня 2013 року, дія якої
поширюється лише на осіб, яких він
стосується, тобто ОСОБА_3 Таким чином,
оскаржена постанова не створює для КП
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16" жодних правових будь-яких правових
наслідків.

Вищий адміністративний суд України в
інформаційному листі від 01 червня 2010
року №781/11/13-10 зазначає, що звернення до
суду з позовом особи, якій не належить
право вимоги (неналежний позивач), є
підставою для відмови у задоволенні
такого позову оскільки права, свободи
чи інтереси цієї особи у сфері
публічно-правових відносин не
порушено.

Таким чином, з'ясувавши обставини у
справі, перевіривши всі доводи та
надавши правову оцінку наданим
доказам, суд дійшов висновку, що в діях
відповідача відсутнє будь-яке
порушення прав та законних інтересів
КП "Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16", оскільки оскаржувана постанова
складена відносно фізичної особи
ОСОБА_3, тобто позов поданий неналежним
позивачем, а тому адміністративний
позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову Комунального підприємства
"Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№16" Житомирської міської ради до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області про
скасування постанови Інспекції з
питань захисту прав споживача у
Житомирській області № 299 від 16 вересня
2013 року по справі про адміністративне
правопорушення - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова суду є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Cуддя
К. В. Шалота