Справа № 805/4501/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 р.
Справа №805/4501/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:10 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді

головуючого судді
Мальцевої Н.Г.

за участю секретаря судового засідання
Ростова Я.С.

представник позивача
не з'явився

представник відповідача
не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, м.Красноармійськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
який мешкає в м.Гірник,

про стягнення коштів

Красноармійська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Красноармійська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області,
позивач) звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку в
розмірі 926,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, який є
платником податків і зборів повинен
сплачувати єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Відповідач порушив вимоги
діючого законодавства, внаслідок чого
станом на 18.03.2014 року має податковий
борг по сплаті єдиного податку в
розмірі 926,41 грн.

07.05.2014 року позивач на телефон-факс суду
надіслав клопотання про розгляд справи
без участі представника.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Причини неявки суду не повідомив, заяв
про відкладення розгляду справи не
надсилав.

Частиною четвертою статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх поштової адреси
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються: юридичним особам та
фізичним особам - підприємцям - за
адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Оскільки ухвала про відкриття
провадження у справі, направлена
відповідачу рекомендованим листом за
адресою його місцезнаходженням, а саме:
АДРЕСА_1 та була повернута на адресу
суду з відміткою "за закінченням
терміну зберігання", суд вважає, що вжив
всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача про судовий
розгляд справи виходячи з того, що
частиною 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі -КАС України) передбачено, що у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Оскільки відповідач в розумінні ст.33
Кодексу адміністративного судочинства
України вважається належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, не прибув в судове
засідання без поважних причин, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
згідно з випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії НОМЕР_2, 10.12.2012
року зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за №2
003740, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків та інших обов'язкових
платежів НОМЕР_1 (а.с.25).

Згідно з довідкою №460 форми №4-ОПП про
взяття на облік платника податків від
12.12.2012 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 12.12.2012 року узятий на облік в
органах державної податкової служби як
платник податків за №3415, на дату видачі
цієї довідки перебуває на обліку у
Красноармійській об'єднаній ДПІ
(Селидівське відділення) (код ДПІ - 521)
(а.с.21).

З розрахунку суми податкового боргу
вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) станом на
18.03.2014 року має податковий борг з
єдиного податку в загальному розмірі
926,41 грн., який виник: 7,33 грн. - по строку
сплати 20.08.2013 року; 229,40 грн. - по строку
сплати 20.09.2013 року; 229,40 грн. - по строку
сплати 20.10.2013 року; 229,40 грн. -по строку
сплати 20.11.2013 року; 229,40 грн. - по строку
сплати 20.12.2013 року; 1,48 грн. - пеня (а.с.5).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли в цій
справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватись Конституції України та
законів України.

Пунктом 15.1. ст.15 Податкового кодексу
України визначено, що платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Одним з обов'язків платника податків та
зборів за пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України є обов'язок сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
вставлених цим Кодексом.

Підпунктом 19-1.1.1. п.19-1.1. ст.19-1
Податкового кодексу України визначено,
що контролюючі органи здійснюють
адміністрування податків, зборів,
платежів.

Відповідно до п.3 ст.45 Бюджетного
кодексу України органи, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
забезпечують своєчасне та в повному
обсязі надходження до державного
бюджету податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів відповідно
до законодавства.

Підпунктом 14.1.137. пункту 14.1. ст.14
Податкового кодексу України зазначено,
що орган стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Нормою п.41.1. ст.41 Податкового кодексу
України визначено, що контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

За приписом пункту 291.3. ст.291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 291.4. ст.291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. Дія цього підпункту не
поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які надають посередницькі
послуги з купівлі, продажу, оренди та
оцінювання нерухомого майна (група 70.31
КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють
діяльність з виробництва, постачання,
продажу (реалізації) ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння. Такі фізичні особи -
підприємці належать виключно до
третьої або п'ятої групи платників
єдиного податку, якщо відповідають
вимогам, встановленим для таких груп; 3)
третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень; 4) четверта група - юридичні
особи - суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової
форми, які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень; 5)
п'ята група - фізичні особи - підприємці,
які протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, не обмежена; обсяг доходу
не перевищує 20000000 гривень; 6) шоста
група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування №6110/Б
від 10.12.2012 року, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 року
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування зі ставкою єдиного
податку 20% розміру мінімальної
заробітної плати 2-ої групи (а.с.22-23).

Згідно з критеріями поділу платників
єдиного податку на групи, визначені
пунктом 291.4. ст.291 Податкового кодексу
України, відповідач належить до ІІ-ої
групи платників єдиного податку.

Пунктом 293.2. ст.293 Податкового кодексу
України передбачено, що фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: 1) для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, який
належить до ІІ групи платників єдиного
податку, є платником єдиного податку 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати (а.с.22-23).

Згідно з пунктом 295.1. ст.295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року. У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 295.2. ст.295 Податкового кодексу
України передбачено, що нарахування
авансових внесків для платників
єдиного податку першої і другої груп
здійснюється контролюючими органами
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до пункту 295.4. ст.295
Податкового кодексу України сплата
єдиного податку здійснюється за місцем
податкової адреси.

З розрахунку суми податкового боргу
вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) станом на
18.03.2014 року має податковий борг з
єдиного податку в загальному розмірі
926,41 грн., з якого 1,48 грн. - пеня, який
виник: 7,33 грн. - 20.08.2013 року, 229,40 грн. -
20.09.2013 року, 229,40 грн. - 20.10.2013 року, 229,40
грн. - 20.11.2013 року, 229,40 грн. - 20.12.2013 року
(а.с.5), станом на момент розгляду справи
вказаний податковий борг відповідачем
не сплачений, що підтверджується
обліковою карткою платника податків
(а.с.6-10).

Таким чином, судом встановлено, що
податковий борг по сплаті єдиного
податку утворився в зв'язку з несплатою
відповідачем авансових внесків за
заявою останнього про застосування
спрощеної системи оподаткування №6110/Б
від 10.12.2012 року (а.с.22-23).

Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу
України визначено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Приписом пункту 38.1. ст.38 Податкового
кодексу України визначено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи у відповідача існує податковий
борг по сплаті єдиного податку в
розмірі 926,41 грн., з якого 1,48 грн. - пеня
(а.с.5).

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1.
статті Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з п.п. 14.1.156. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

30.12.2013 року Красноармійською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області
відповідачу виставлена податкова
вимога №307-17 про сплату суми
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями,
яка була направлена фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 поштою
рекомендованим листом з повідомленням.

За приписом п.89.3. ст.89 Податкового
кодексу України майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису. До акта опису
включається ліквідне майно, яке
можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг. Акт опису майна, на
яке поширюється право податкової
застави, складається податковим
керуючим у порядку та за формою, що
затверджені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Відмова
платника податків від підписання акта
опису майна, на яке поширюється право
податкової застави, не звільняє такого
платника податків від поширення права
податкової застави на описане майно. У
такому випадку опис здійснюється у
присутності не менш як двох понятих.

На підставі рішення №1
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області від 04.02.2014 року про
опис майна у податкову заставу,
проведено опис майна фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, про що
складено акт №2 від 27.02.2014 року (а.с.19-20).

Згідно з витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна №43583610 від 27.02.2014 року, в
державному реєстрі застав рухомого
майна зроблено запис за №14209510 (а.с.12).

Відповідно до п.87.2. ст.87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

За приписом п.88.1. ст.88 Податкового
кодексу України з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Красноармійською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області з метою виявлення
майна боржника направлено запити до
Красноармійського ВРЕР №173/10/19 від
22.01.2014 року, згідно з відповіддю
Управління державної автоінспекції
Центр ДАІ 1414 (ЦНППВАЗ м.Красноармійськ)
№9/14-186 від 31.02.2014 року станом на 31.01.2014
року за гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_2
зареєстрований транспортний засіб
НОМЕР_3, НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, шасі
НОМЕР_6, 2008 року випуску, червоного
кольору, Держземагенства у місті
Селидовому Донецької області №159/10/19
від 23.01.2014 року, згідно з відповіддю
Відділу Держземагенства у м.Селидовому
Донецької області №35/01-38 наявність
зареєстрованих земельних ділянок
належних на праві власності ОСОБА_1 не
значиться, згідно з рішенням №10232775 від
24.01.2014 року та довідками з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за №16657425, №16657594, №16657652, №16657738 від
24.01.2014 року відомості про наявність на
право власності нерухомого майна у
відповідача відсутні (а.с.13, 14, 16, 17, 18).

Відповідно до довідки №843/10/05-21-18-13 від
17.03.2014 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) станом на 17.03.2014
року відкритих рахунків у фінансових
установах не має (а.с.11).

Заходи, вжиті контролюючим органом
доходів і зборів, не призвели до
погашення податкового боргу.

Борг відповідача з єдиного податку
фізичних осіб (18050400) також відображений
в картці особового рахунку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_1)(а.с.8-10).

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги ті обставини, що податковий борг
з єдиного податку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 існує та не
сплачений у встановлені законом
строки, позов Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1) податковий борг з
єдиного податку з фізичних осіб в
розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість)
грн. 41 (сорок одна) коп. до місцевого
бюджету на рахунок, відкритий в ГУДКСУ
у м.Селидове Донецької області, МФО 834016,
№0073 - єдиний податок з
фізичних осіб.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мальцева Н.Г.