Справа № 437/18755/13-а
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська у складі головуючого
Кравченко Н.О., при секретарі
Савченко Є.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Луганську адміністративну справу за
позовом за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2013 року позивач звернулася до
суду із вказаним позовом про визнання
дій управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії державного службовця. В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказала, що їй була призначена пенсія з
6 грудня 2006 року відповідно до Закону
України "Про державну службу" у розмірі
82 відсотків заробітної плати. Від
ветеранів податкової служби позивач
дізналася, що Пенсійним фондом під час
призначення пенсії не враховуються всі
складові заробітної плати при
нарахуванні пенсії та перерахунку
пенсії державним службовцям. Зокрема,
позивачці при призначенні пенсії в
заробіток не були включені виплати у
складі заробітної плати, а саме
надбавка за вислугу років врахована у
розмірі 20 % замість належних 40 %, а також
в заробіток при нарахуванні пенсії не
були включені суми індексації на суму
426,53 грн. та матеріальна допомога у сумі
6399,56 грн. На всі ці виплати були
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому повинні були
включатися до заробітної плати, з якої
була обчислена пенсія. 24.12.2012 позивач
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська з проханням здійснити
перерахунок її пенсії з використанням
нових довідок від 18.12.2012 № 19723/05-61 та від
05.12.2006 № 18886/05-0133, з урахуванням надбавки
за вислугу років у розмірі 40 %,
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань. Проте, в здійсненні перерахунку
відповідачем їй було відмовлено,
оскільки виплати, з урахуванням яких
позивач просить здійснити перерахунок
пенсії, не включаться до заробітної
плати державного службовця при
обчисленні пенсії. Таку відмову
позивачка вважає протиправною, у
зв`язку з чим за захистом свого
порушеного права звернулася до суду із
зазначеним позовом.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська в судове засідання
не з'явився, суду надав заперечення,
згідно яких позовні вимоги не визнав та
просив у їх задоволенні відмовити в
повному обсязі, просив розглянути
справу у його відсутність.

Ухвалою суду 06.05.2014 року позовні вимоги
позивачки за період з 06.12.2006 по 19.08.2012
включно було залишено без розгляду у
зв'язку з пропущенням строку звернення
до суду.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала
на посаді головного державного
податкового ревізора-інспекторв
Державної податкової адміністрації в
Луганській області. Під час роботи в
органах державної податкової служби
позивач отримувала винагороду за
вислугу років, передбачену постановою
Кабінету Міністрів України від 12
вересня 1997 року № 1013 «Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання» (далі - Постанова) у
розмірі 40% посадового окладу, що
підтверджено довідкою ДПС у Луганській
області від 18 грудня 2012 року
№ 19723/05-061. 6
грудня 2006 року позиваці призначено
пенсію державного службовця на
підставі Закону України від 16 грудня 1993
року № 3723-ХІІ «Про державну службу»
(далі - Закон № 3723-ХІІ). При цьому
відповідачем, при обчисленні розміру
пенсії позивачу було враховано
надбавку за вислугу років у розмірі 20%
посадового окладу відповідно до
частини 5 статті 33 Закону № 3723-ХІІ
(згідно довідки ДПА в Луганській
області від 5 грудня 2006 року № 18886/05-0133).

Постановою Ленінського районного суду
міста Луганська від 12 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року, позов задоволено.
Визнано неправомірними та
протиправними дії Управління, щодо
врахування позивачці в менших (20%), ніж
фактично їй нараховувалися - 40 %
надбавки за вислугу років, інших виплат
у складі заробітної плати (індексація
доходів, винагорода, матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань), з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
призначеної позивачу пенсії
державного службовця з 6 грудня 2006 року
з урахуванням фактично нарахованих та
виплачених сум за довідками ДПС в
Луганській області про складові
заробітної плати від 18 грудня 2012 року
№ 19723/05-61, та копією довідки від 5
грудня 2006 року № 18886/05-0133, а саме,
винагороди за вислугу років у розмірі 40
% та з урахуванням складової заробітної
плати в частині інших виплат
(індексація доходів, винагорода,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань). Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
06.11.2013 було задоволено частково
касаційну скаргу відповідача,
скасовані вищевказані рішення та
справу направлено до розгляду до суду
першої інстанції.

Статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено,
що на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Саме на Кабінет
Міністрів України покладається
регулювання питань оплати праці
державних службовців, встановлення
розмірів посадових окладів, надбавок,
доплат, матеріальної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року № 1013 затверджено
Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, відповідно до
положень якого винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Нарахування та
виплата винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.

Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Згідно довідки від 5 грудня 2006 року №
18886/05-0133 виданої ДПА в Луганській
області, на час звільнення заробітна
плата позивачки складалася із
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавки за вислугу років державної
служби 20%. З довідки ДПС у Луганській
області від 18 грудня 2012 року № 19723/05-061
вбачається, що на час звільнення
позивач отримувала винагороду за
вислугу років в розмірі 40 %, відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 12 вересня 1997 року № 1013, з
якої сплачувала пенсійні внески.

Стаття 33 Закону № 3723-ХІІ визначає умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 40% до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг (спеціальне звання), то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Також з довідки ДПС у Луганській
області від 18 грудня 2012 року № 19723/05-061
вбачається, що на час звільнення
позивачка за останні 24 місяця перед
звільненням отримувала індексацію
заробітної плати та матеріальну
допомогу на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
на які були нараховані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, але у розрахунок
пенсії ці виплати не були включені.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66
вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
-Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

За приписами ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійнестрахування» перерахунок
призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною
першою статті 35, частиною другою статті
38, частиною третьою статті 42 і
частиною п'ятою статті 48 цього
Закону, провадиться у разі
виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця,
в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно,
і з першого числа наступного місяця,
якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Оскільки заява про
перерахунок пенсії разом із новою
довідкою позивачкою була подана до
відповідача 24.12.2012, то право на
перерахунок пенсії у неї виникає з
01.01.2013.

Таким чином, перевіривши підстави для
відмови в перерахунку пенсії із
включенням позивачу всіх складових
заробітної плати, суд вважає, відмову
відповідача, такою, що суперечить
законодавству, оскільки перерахунок
пенсії ОСОБА_1 повинен здійснюватися з
усіх сум заробітної плати, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Керуючись Законом України "Про
державну службу", Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Законом України "Про
оплату праці", Постановою Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від 31
травня 2000 року № 865, ст. 22 Конституції
України, ст. ст. 2, 6-10, 17, 104, 105, 128, 158-163, 186
КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська щодо врахування
ОСОБА_1 в менших (20%), ніж фактично їй
нараховувалися - 40 % надбавки за вислугу
років, інших виплат у складі заробітної
плати (індексація доходів, винагорода,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань), з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м. Луганська здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_1 пенсії державного службовця з
01.01.2013 з урахуванням фактично
нарахованих та виплачених сум за
довідками ДПС в Луганській області про
складові заробітної плати від 18 грудня
2012 року № 19723/05-61, та копією довідки від 5
грудня 2006 року № 18886/05-0133, а саме:
винагороди за вислугу років у розмірі 40
% та з урахуванням складової заробітної
плати в частині інших виплат
(індексація доходів, винагорода,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань).

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Луганська.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.О.
Кравченко