Справа № 826/16257/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Кріль В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Приватного акціонерного товариства
«Київстар» на Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.11.2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Київстар» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування припису від 16.09.2013 та
постанови №430/13 від 30.09.2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПрАТ «Київстар»
звернулись до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом, в якому просили визнати
протиправним та скасувати повністю
припис відповідача про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
16.09.2013 року б/н по базовій станції
мережі стільникового радіотелефонного
зв'язку Позивача, яка розміщена за
адресою: вул. Дяченка, 12 у Дарницькому
районі м. Києва, визнати протиправним
та скасувати повністю постанову
відповідача про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.09.2013 року №430/13.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.11.2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553, на підставі листа
ПрАТ «Київстар» №6818/7/04/06/03 від 20.08.2013
року проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства в сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Приватного акціонерного товариства
«Київстар», а саме: базової станції
мережі стільникового радіотелефонного
зв'язку оператора ПрАТ «Київстар» на
вул. Дяченка, 12 у Дарницькому районі м.
Києва.

За наслідками проведеної перевірки
встановлено, що на вул. Дяченка, 12 у
Дарницькому районі м. Києва
експлуатується базова станція
мобільного зв'язку оператора ПрАТ
«Київстар» без прийняття в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, чим порушено
вимоги ч. 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Відповідно до ДБН А.2.2.-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ" зазначений об'єкт будівництва
відноситься до II категорії складності.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
16.09.2013 року, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності 16.09.2013 року, яким
повідомлено про дату та місце розгляду
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
16.09.2013 року.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
по справі, як суб'єкт владних
повноважень, повністю виконав
покладений на нього обов'язок щодо
доказування правомірності винесеної
ним оскаржуваних припису та постанови.

З вказаним висновком суду не
погоджується колегія суддів, з
наступних підстав.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності визначає
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно з 1 ст. 41 Закону України
Державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Підпунктом а п.3 ч.4 ст.41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» передбачено, що посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону
визначено, що правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Згідно з ч. 2 Закону вчинення суб'єктами
містобудування правопорушень у сфері
містобудівної діяльності тягне за
собою відповідальність, передбачену
цим та іншими законами України.

Відповідно до абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат;

Зі змісту вказаної постанови
відповідача вбачається, що до позивача
застосовано штраф у сумі 51615,00 грн. за
порушення вимог ч. 8 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», згідно з якою
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Спростовуючи висновки відповідача про
те, що базова станція не була прийнята в
експлуатацію, позивач зазначає, що
вказаний об'єкт був прийнятий в
експлуатацію 18.02.2009р. в порядку,
встановленому наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України «Про
затвердження Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у сфері телекомунікацій» від 27
лютого 2006 року № 180.

Міністерством транспорту та зв'язку
України на виконання пункту 2 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 вересня 2004 р. № 1243 було видано
наказ «Про затвердження Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у сфері
телекомунікацій» від 27 лютого 2006 року
№ 180, зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 05 травня 2006 р. за №
520/12394 (наказ втратив чинність згідно з
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 17 червня 2009 року №
712), яким затверджувався Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у сфері
телекомунікацій.

Порядок визначав вимоги та умови
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у сфері
телекомунікацій.

Відповідно до абзацу третього пункту 2
Порядку об'єкти контейнерного типу,
зведення яких не потребує виконання
робіт з улаштування фундаментів, з
розміщенням обладнання транспортних
мереж телекомунікацій, фіксованого,
мобільного зв'язку, ефірного
телерадіомовлення та мереж
безпроводового доступу; об'єкти
рухомого (мобільного) зв'язку, що
будувалися в існуючих пристосованих,
вбудовано-прибудованих приміщеннях та
приміщеннях контейнерного типу із
встановленням обладнання зв'язку (в т.
ч. комутаторів мобільного зв'язку), з
використанням легких трубостійок для
кріплення антенно-фідерних пристроїв
(АФП), встановлених на існуючих
будівлях, виробничих спорудах,
металевих чи цегляних трубах (далі -
об'єкти) приймалися в експлуатацію
комісіями відповідно до пункту 6
Порядку.

Абзацом третім пункту 6 Порядку
встановлено, що до складу таких комісій
включалися представники замовника,
генерального підрядника, субпідрядної
організації, генерального
проектувальника (автора проекту),
експлуатаційної організації, органів
державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного пожежного нагляду,
державного нагляду з охорони праці,
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
(при виконанні будівельних робіт,
пов'язаних із зміною планувальних і
конструктивних рішень будівель і
споруд).

Враховуючи те, що будь-які будівельні
роботи з будівництва зазначених
об'єктів, пов'язані зі зміною
планувальних і конструктивних рішень
будівель і споруд, то участь
представника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
роботі комісії з прийняття вказаних
об'єктів в експлуатацію була
обов'язковою. Таким чином, акт комісії з
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта у сфері
телекомунікації мав обов'язково
підписуватися представником інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Порядок втратив чинність відповідно до
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України від 17 червня 2009 року №
712 «Про визнання таким, що втратив
чинність, наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України від 27.02.2006
№ 180», що набрав чинності 19.07.2009р. Проте,
оскільки Наказ № 180 було видано на
підставі і на виконання
нормативно-правового акту вищої
юридичної сили, а саме Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 вересня 2004 р. № 1243, то з моменту
втрати чинності постанови Кабінету
Міністрів України від 22.09.2004 № 1243 і
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.2008 № 923 «Про
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
тобто з 01.01.2009р., прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у сфері телекомунікацій мало
здійснюватися лише у Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.2008 № 923.

З 01.01.2009 і до внесення наступних змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 08.10.2008 № 923 «Про Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» та прийняття постанови
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461 «Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
прийняття в експлуатацію всіх
закінчених будівництвом об'єктів, в
тому числі і об'єктів у сфері
телекомунікацій, здійснюється
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, Акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту, який
наданий позивачем містить підпис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, відповідно до статті 32
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" усі об'єкти
будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Статтею 36 вищезазначеного Закону
визначено, що право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Згідно п. 20 Наказу Міністерства
Регіонального розвитку та
житлово-комунального господарства
України № 109 від 07.07.2011, яким
затверджено «Перелік об'єктів
будівництва, для будування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються», зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України від 22.07.2011
за № 913/19651 до об'єктів будівництва, які
не потребують містобудівних умов та
обмежень відносяться об'єкти, що
будуються в існуючих пристосованих,
вбудовано-прибудованих приміщеннях та
приміщеннях контейнерного типу із
встановленням обладнання зв'язку, з
використанням легких трубостійок для
кріплення антенно-фідерних пристроїв
(далі - АФП), встановлених на існуючих
будівлях, виробничих спорудах,
металевих і цегляних трубах; а також те
саме, із встановленням на існуючих
будівлях малогабаритних (до 30 м) щогл
полегшеної конструкції для кріплення
АФП.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України
«Про телекомунікації» суб'єктам
господарювання, які здійснюють
будівництво телекомунікаційних мереж
загального користування, надано право
установлювати в приміщеннях, що їм
належать на правах найму,
телекомунікаційне обладнання,
використовувати дахи будинків і
технічні приміщення для встановлення
антен та необхідного обладнання на
підставі договору оренди з власником
приміщення.

У відповідності до п. 11 ст. 38 цього
Закону операторам телекомунікації
також надано право встановлювати
телекомунікаційне обладнання в
приміщеннях, що належать їм на правах
найму, з дозволу власника приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не проводилася забудова
земельної ділянки при будівництві
об'єкту зв'язку та розміщення базових
станцій на існуючих будівлях не є новим
будівництвом у розумінні чинного
законодавства України, а отже не
потребує реєстрації декларації про
початок виконання робіт.

Тобто, до базових станцій позивача не
можуть бути застосовані положення
містобудівного законодавства щодо
реєстрації декларації про готовність
об'єкту до експлуатації, оскільки
фактично без наявності документів на
право користування земельною ділянкою
зареєструвати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації та
отримати документи на право власності
на базову станцію для виконання вимог
оспорюваних приписів неможливо.

Крім того, як встановлено судом
апеляційної інстанції, на будівлі по
вул. Дяченка, 12 в м. Києві крім базової
станції позивача розташовані ще дві
базові станції інших операторів
мобільного зв'язку, а з матеріалів
справи не вбачається стосовно якої
базової станції із вищевказаних трьох
відповідачем встановлено внесення
змін о планувальних та конструктивних
елементів будинку, колегія суддів
приходить до висновку про відсутності
підстав для притягнення ПрАТ
«Київстар» до відповідальності за
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
знайшли своє підтвердження, а
Постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.11.2013 року прийнята за
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи по
суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202,
205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Приватного
акціонерного товариства «Київстар» на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.11.2013 року -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.11.2013 року - скасувати.

Постановити по справі нову постанову,
якою адміністративний позов
Приватного акціонерного товариства
«Київстар» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування припису від 16.09.2013 та
постанови №430/13 від 30.09.2013 року -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
16.09.2013 року б/н по базовій станції
мережі стільникового радіотелефонного
зв'язку, яка розміщена за адресою: вул.
Дяченка, 12 у Дарницькому районі м.
Києва.

Визнати протиправним та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.09.2013 року №430/13.

Стягнути з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на користь Приватного
акціонерного товариства «Київстар»
понесені витрати у розмірі 929 грн.
(дев'ятсот двадцять дев'ять) 07 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений
29.04.2014 року)

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.