Справа № 872/7840/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 рокусправа № 0870/12249/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2013
року у справі №0870/12249/12 за позовом
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби до приватного
підприємства „ЮС-Електро" про
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться у банку, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби (далі за текстом - ДПІ
у Ленінському районі м.Запоріжжя )
звернулась до суду з позовом до
приватного підприємства „ЮС-Електро"
(далі за текстом - ПП „ЮС-Електро"), в
якому просила накласти арешт на всі
кошти та інші цінності відповідача, які
знаходяться в установах банку.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1
ст.197 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно
розрахунку заборгованості та
скороченої облікової картки платника
податків відповідач має податковий
борг з податку на додану вартість та з
податку на прибуток на загальну суму 2
018,69 грн.

Податкова заборгованість з податку на
додану вартість виникла в результаті
самостійного декларування
відповідачем податкового зобов'язання
на суму 866,00 грн. З урахуванням
часткової сплати на суму 89,65 грн. сума
боргу становить 776,35 грн.

Податкову заборгованість з податку на
прибуток у сумі 1 242,34 грн. нараховано
за період з 31.10.2008 по 05.12.2012 у вигляді
пені на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України, за
несвоєчасну сплату узгоджених сум
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, де визначено, що
нарахування пені розпочинається від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового Кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму додаткового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку з тим, що відповідач не
сплатив узгоджену суму грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, на виконання
вимог пп. 6.2.1, 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону
України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 № 2181-III, позивачем на
його адресу були направлені податкові
вимоги форми „Ю1" № 1/1080 від 31.10.2008 та
форми „Ю2" № 2/159 від 19.02.2009.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.03.2012 у
справі №0870/1401/12 позов ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби до ПП „ЮС-Електро"
про стягнення податкового боргу з
податку на прибуток у сумі 1 038,11 грн. та
з податку на додану вартість в сумі 2
776,96 грн. задоволено.

З метою погашення податкового боргу
відповідача на виконання рішення суду
позивач надсилав платіжні доручення
(розпорядження) до установ банку а саме:
платіжна вимога № 523 від 21.05.2012 на суму 1
038,11 грн. до АТ "Райфайзен Банк Аваль",
яка сплачена на суму 21,69 грн., в іншій
частині повернута без виконання у
зв'язку з відсутністю коштів на
рахунку; платіжна вимога № 524 від 21.05.2012
на суму 2 776,96 грн., яка була повернута
без виконання у зв'язку із відсутністю
коштів на рахунках.

Статтею 67 Конституції України та
підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового Кодексу України
передбачений обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового Кодексу України
передбачено право органів державної
податкової служби України звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку, у
разі, якщо у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Тобто, право звертатися до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
та інші цінності платника податку
виникає у податкового органу в разі
одночасної наявності двох умов:
наявність у платника податків
податкового боргу та відсутність майна
для його погашення.

З метою виявлення активів відповідача
та їх вартості, позивачем було
направлено запити до уповноважених
організацій із відповідними запитами.
Згідно з отриманими відповідями
відсутні відомості про реєстрацію
відповідачем майна та майнових прав.

З наведеної норми вбачається, що
податковий орган повинен надати суду
докази наявності у платника податків
коштів та інших цінностей такого
платника податків, що знаходяться в
банку.

Порядок застосування арешту майна
передбачено статтею 94 Податкового
Кодексу України.

Згідно з абзацем 2 підпункту 94.6.2. пункту
94.6 статті 96 Податкового Кодексу
України, арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду.

З огляду на викладене, звернення
податкового органу до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, є зверненням щодо
арешту майна, що належить платнику
податків.

Проте доказів наявності у відповідача
коштів чи інших цінностей в банку,
позивачем під час судового розгляду не
надано.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи, що податковим органом під
час судового розгляду не надано
доказів існування майна, на яке може
бути накладений арешт, а також з
урахуванням того, що за іншим
виконавчим документом вже накладений
арешт на кошти, на зазначених в
інкасових дорученнях позивача
рахунках, судом першої інстанції
обґрунтовано не прийнято до уваги
посилання позивача, як на підставу для
застосування виняткового способу
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків щодо сплати
останніх у вигляді накладення арешту
на кошти та інші цінності такого
платника податків, лише на наявність у
відповідача узгодженого податкового
боргу та відсутність майна, яке може
бути джерелом погашення податкового
боргу.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, є законною та
обґрунтованою. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2013
року у справі №0870/12249/12 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров