Справа № 806/1746/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1746/14

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко Є.Ю.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Коростенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
1124,52 грн.,

встановив:

Коростенська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області звернулася до суду з позовом, в
якому зазначала, що ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець. З 01.01.2012 року відповідачем
обрано спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності. Станом на 31.12.2013
року за відповідачем рахується
заборгованість перед бюджетом зі
сплати єдиному податку за 2013 рік у сумі
1124,52 грн., з яких: 1119,51 грн. - основний
платіж, 5,01 грн. - пеня. Відповідачу на
суму узгодженого зобов'язання було
виставлено податкову вимогу від 09.12.2013
року. Кошти Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 у добровільному
порядку в повному обсязі сплачені не
були, залишок становить 1124,52 грн., які
позивач просить стягнути з відповідача
в судовому порядку.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України,
справу належить розглядати в порядку
скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа - підприємець та як платник
податків перебуває на податковому
обліку в Коростенській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області. Згідно поданої
відповідачем заяви з 01.01.2012 року її
переведено на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності.
Друга група платників єдиного податку.

Згідно із пунктом 291.2 статті 291
Податкового кодексу України, спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 293. 1 статті 293 Податкового
кодексу України визначено, що ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відповідно до п. 293.2 цієї статті
Податкового кодексу України, фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати

Згідно із п. 295. 1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У порушення вищезазначених норм,
відповідачем єдиний податок за 2013 рік у
повному обсязі сплачено не було, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість перед бюджетом у сумі
1119,51 грн. Дані обставини
підтверджуються довідкою позивача та
роздруківкою картки особового рахунку
платника.

Відповідно до положень п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України,
відповідачу нараховано пеню в розмірі
5,01 грн.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
грошове зобов'язання у загальній сумі
1124,52 грн.(1119,51+5,01=1124,52) вважається
податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

09 грудня 2013 року позивачем сформовано і
надіслано Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 податкову вимогу № 558-17 із
зазначенням суми податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями в
розмірі 1146,76 грн..

Між тим, пункт 59. 5 статті 59 Податкового
кодексу України передбачає, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Згідно із статтею 300 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Доказів сплати боргу у сумі 1124,52 грн.
відповідачем у добровільному порядку
суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 183-2, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь державного бюджету в
особі Коростенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області борг у сумі 1124,52
грн.

Постанова суду, прийнята в порядку
скороченого провадження, виконується
негайно, та крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд.

Суддя
Є.Ю. Романченко