Справа № 810/6864/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6864/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги задоволено, визнано
протиправною та скасовано вимогу
Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області №Ф-1114 від 21
листопада 2013 року на суму 9938,79 грн.
винесену стосовно позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
позивачу у відповідності до ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсія призначена при зменшенні
пенсійного віку, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а тому
позивач не підпадає під визначення
пенсіонер за віком та не має права на
звільнення від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно ч.4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
перебуває на спрощеній системі
оподаткування; зареєстрована як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області направлено вимогу
про сплату боргу №Ф-1114 від 21 листопада
2013 року, згідно якої від позивача
вимагається сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9938,79 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з січня 2008 року
лише на добровільних засадах, а тому
відповідач неправомірно зобов'язав
позивача сплатити єдиний соціальний
внесок за відповідний період.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

У відповідності до п.4 ч.1 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного соціального внеску є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 вищенаведеного
Закону єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у п.4 ч.1 ст.4, які
обрали спрощену систему оподаткування,
на суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно ч.7 ст.1 Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України» статтю 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» доповнено
частиною четвертою, яка набрала
чинності з 06 серпня 2011 року та у
відповідності до якої особи, якщо вони
є пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу і обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Стаття 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» дає визначення поняття
«пенсіонер», тобто особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом. Разом з тим,
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Враховуючи, що позивач є громадянином,
яка постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю (категорія 4), що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською обласною
державною адміністрацією 23 листопада
1994 року, у відповідності до ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
їй пенсія надана із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій. При цьому в
цій же статті зазначено, що призначення
та виплата пенсій названим в цій статті
категоріям провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і цього Закону.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога про сплату
недоїмки №Ф-1114 від 21 листопада 2013 року
щодо сплати недоїмки з єдиного внеску в
розмірі 9939,79 грн. є протиправною та
підлягає скасуванню, оскільки позивач
здійснює підприємницьку діяльність на
спрощеній системі оподаткування, є
пенсіонером за віком, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_2, виданим Пенсійним фондом
України 14 квітня 2010 року, вид пенсії (за
віком) визначений у відповідності до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому в силу ч.4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
звільняється від сплати за себе
єдиного внеску та може бути платником
єдиного внеску виключно за умови
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи
органу державної податкової служби не
свідчать про правомірність прийняття
оскаржуваної вимоги.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.