Справа № 458/200/14-а
Суддя: Федитник І. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/200/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Турківський
районний суд Львівської області в
складі: головуючого - судді Федитник
І.Д.

при секретарі: Бучак М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Турка адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Турківської міської ради Львівської
області та третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Турківської міської ради №101
від 17.09.2013 року, зобов'язання
Турківської міської ради утриматись
від вчинення дій, шляхом заборони їй у
майбутньому приймати будь-які рішення
щодо незаконно збудованого ОСОБА_2
сараю, поки його не буде знесено та
визнання протиправним та скасування
рішення сесії Турківської міської ради
Львівської області за №2058 від 20.03.2014
року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним
позовом, посилаючись на те, що
виконавчим комітетом Турківської
міської ради 17.09.2013 року на підставі
заяви третьої особи ОСОБА_2 прийнято
рішення №101 про надання дозволу ОСОБА_2
на узаконення проведеної
реконструкції сараю в існуючих
розмірах на своїй земельній ділянці.
Про дане рішення дізналася, коли на її
адресу надійшов лист Турківського
районного суду Львівської області про
розгляд справи за заявою ОСОБА_2 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню. Вона зверталася із
заявою до виконкому Турківської
міської ради про перегляд та
скасування вказаного рішення, як
такого, що прийняте всупереч вимогам
законодавства та винесеним судовим
рішенням, які набрали законної сили.
Однак виконком Турківської міської
ради, з посиланням на судові рішення,
якими зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знести самочинно збудовану
господарську споруду, без жодних
обґрунтувань свого рішення №1827 від
13.10.2013 року, не прийняв рішення про
скасування оскаржуваного рішення.
Рішеннями Турківської міської ради
неодноразово надавались ОСОБА_2
дозволи на будівництво сараю, які в
подальшому скасовувались судовими
рішеннями, які набрали законної сили.
Проте, Турківською міською радою
ігноруються та не виконуються судові
рішення, якими видано припис про
знесення самочинно збудованої
господарської споруди, і надалі
продовжує приймати рішення про
узаконення сараю. Судовими рішеннями
неодноразово встановлено факт
здійснення будівництва сараю з
порушенням будівельних, технічних та
протипожежних норм, за наявністю якого
дана будівля підлягає знесенню.
Внаслідок цього будь-які рішення
Турківської міської ради, які прийняті
щодо узаконення самовільно
збудованого сараю є незаконними.
Незважаючи на судові рішення
Турківська міська рада в черговий раз
приймає рішення про надання ОСОБА_2
дозволу на узаконення проведеної
реконструкції сараю, якого фактично не
повинно існувати. Виконавчою службою
Турківського районного управління
юстиції неодноразово штрафувалися
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за невиконання
судових рішень про знесення сараю,
порушувались та закривались
кримінальні провадження щодо них.
Враховуючи, що Турківською міською
радою, за відсутності визнаного в
судовому порядку права власності на
сарай, за наявності судових рішень про
знесення самочинно збудованої споруди,
всупереч вимогам законів, безпідставно
та незаконно винесено рішення
Турківської міської ради № 101 від 17.09.2013
року, а тому просить суд визнати дане
рішення протиправним та скасувати
його, зобов'язати Турківську міську
раду утриматись від вчинення дій,
шляхом заборони у майбутньому приймати
будь-які рішення щодо незаконно
збудованого ОСОБА_2 сараю, поки його не
буде знесено.

Крім цього просить визнати
протиправним та скасувати рішення
сесії Турківської міської ради
Львівської області за №2058 від 20.03.2014
року ,,Про підтвердження рішення
виконкому №101 від 17.09.2013 року".

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_4 позов підтримала
повністю, посилаючись на ті ж обставини
і докази, що зазначені у позовній заяві
та заяви про уточнення позовних
вимог,уточнивши та доповнивши позовні
вимоги про визнання протиправними та
скасування рішень виконавчого
комітету Турківської міської ради №101
від 17.09.2013 року та рішення сесії міської
ради №2058 від 20.03.2014 року.

У судовому засіданні представник
відповідача Староста Я.М. позов не
визнав та пояснив, що при прийняті
рішення виконавчим комітетом і сесією
Турківської міської ради щодо сараю
ОСОБА_2 не було допущено порушень вимог
закону.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_2 та представник ОСОБА_6 з позовом
не згідні та пояснили, що рішенням
виконавчого комітету Турківської
міської ради від 17.09.2013 року не порушує
права позивачки, оскільки стосується
господарської будівлі, що знаходиться
на земельній ділянці, яка належить
ОСОБА_2 на праві приватної власності, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку.
Рішенням виконавчого комітету
Турківської міської ради від 13.06.1996
року №197 їй надано дозвіл на
будівництво сараю і туалету на місці
існуючої будівлі. Також, рішенням
виконавчого комітету Турківської
міської ради від 11.05.1998 року №115 ОСОБА_2
надано дозвіл на реконструкцію
веранди. Сарай було збудовано у
відповідності до будівельного
паспорта та акту розбивки будівлі в
натурі у відповідності до Державних
будівельних норм. Рішенням виконавчого
комітету Турківської міської ради від
17.09.2013 року №101 їй надано дозвіл на
узаконення проведеної реконструкції
сараю в існуючих розмірах на своїй
земельній ділянці.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 з позовом не згідний та пояснив,
що рішенням виконавчого комітету
Турківської міської ради від 17.09.2013
року не порушує права позивачки,
оскільки стосується господарської
будівлі, що знаходиться на земельній
ділянці, яка належить на праві
приватної власності його дружині
ОСОБА_2, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку. Оскільки жінка має всі
необхідні документи то рішенням
виконавчого комітету Турківської
міської ради від 17.09.2013 року №101 надано
дозвіл на узаконення проведеної
реконструкції сараю в існуючих
розмірах на своїй земельній ділянці.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, представника відповідача,
третіх осіб, дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено що ОСОБА_2 на
весні 2009 року розпочала будівництво, а
потім самовільно побудувала
господарську споруду,у вигляді сараю,
що знаходиться по АДРЕСА_1 з грубим
порушенням будівельних та
протипожежних норм за що була
притягнута до адміністративної
відповідальності. Рішенням
Турківського районного суду
Львівської області від 04.01.2010 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язано знести
самочинно побудовану господарську
будівлю по АДРЕСА_1, яке ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 06.05.2010 року залишено без змін.
Ухвалою Турківського районного суду
Львівської області від 09.03.2011 року
ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви
про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами та
скасування рішення Турківського
районного суду Львівської області від
04.01.2010 року, яка ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 29.09.2011 року
залишена без змін. Ухвалою
Турківського районного суду
Львівської області від 05.03.2012 року за
заявою ОСОБА_2 відстрочено виконання
рішення Турківського районного суду
Львівської області від 04.01.2010 року про
знесення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самочинно
побудованої ними господарської
будівлі по АДРЕСА_1 до 30.03.2012 року. 11.08.2011
року за заявою ОСОБА_2 виконавчий
комітет Турківської міської ради
Львівської області рішенням №109 надав
дозвіл ОСОБА_2 на будівництво
господарської споруди на місці стайні,
яка належала до будинку АДРЕСА_1
відповідно технічного паспорту,
виданого Самбірським МБТІ 14.06.1995 року
№1273. Постановою Турківського
районного суду Львівської області від
27.07.2012 року дане рішення Турківської
міської ради Львівської області №109
від 11.08.2011 року ,,Про надання дозволу
ОСОБА_2 на будівництво господарської
споруди на місці стайні, яка належала
до будинку АДРЕСА_1 відповідно
технічного паспорту, виданого
Самбірським МБТІ 14.06.1995 року №1273"
визнано протиправним та скасовано.
Рішенням Турківського районного суду
Львівської області від 03.08.2012 року
ОСОБА_2 відмовлено у визнанні права
власності на сарай, що знаходиться в м.
Турка по вул. Шевченка,27, яке ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 10.01.2013 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і

кримінальних справ від 27.05.2013 року
рішення Турківського районного суду
Львівської області від 03.08.2012 року та
ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 10.01.2013 року залишено без
змін. 17.09.2013 року за заявою ОСОБА_2
виконавчий комітет Турківської
міської ради Львівської області
рішенням №101 надав дозвіл ОСОБА_2 на
узаконення проведеної реконструкції
сараю в існуючих розмірах по АДРЕСА_1 на
своїй земельній ділянці. Про дане
рішення позивачка дізналася, коли на її
адресу надійшов лист Турківського
районного суду Львівської області про
розгляд справи за заявою ОСОБА_2 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню. 20.03.2014 року сесія
Турківської міської ради Львівської
області рішенням №2058 підтвердила
рішення виконавчого комітету
Турківської міської ради №101 від 17.09.2013
року ,,Про надання дозволу ОСОБА_2 на
узаконення проведеної реконструкції
сараю в існуючих розмірах по АДРЕСА_1 на
своїй земельній ділянці".

Вищенаведене підтверджується
поясненнями представника позивачки
ОСОБА_4,частково поясненнями
представника відповідача ОСОБА_5,
рішенням Турківського районного суду
Львівської області від 04.01.2010 року,
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 06.05.2010 року, ухвалою
Турківського районного суду
Львівської області від 09.03.2011 року,
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 29.09.2011 року, ухвалою
Турківського районного суду
Львівської області від 05.03.2012 року,
постановою Турківського районного
суду Львівської області від 27.07.2014 року,
рішенням Турківського районного суду
Львівської області від 03.08.2012 року,
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 10.01.2013 року, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.05.2013 року, рішенням
виконавчого комітету Турківської
міської ради Львівської області від
17.09.2013 року №101, листом інспекції ДАБК у
Львівській області від 29.01.2014 року,
актом Турківської міської ради від
12.06.2009 року, листом Головного
управління МНС України у Львівській
області від 26.05.2010 року, листом
Турківського РВ Головного управління
МНС України у Львівській області від
12.05.2009 року, рішенням сесії Турківської
міської ради Львівської області від
20.03.2014 року №2058, витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності ОСОБА_2.

Посилання представника відповідача
та третіх осіб та їх представника на те,
що прийняті рішення відповідачем
відповідають законодавству суд до
уваги не приймає, оскільки суперечить
вимогам закону, оскільки рішенням
суду побудовану господарську споруду
визнано як самочинне будівництво та
зобов"язано третіх осіб знести дану
будівлю .

При таких обставинах відповідач як
субєкт владних повноважень при
прийняті рішень порушив вимоги стст.331
ч.2, 376 ч.1 ЦК Уркаїни, стст.111, 118 ч.6-9 ЗК
України, ст.31 ч.1, ч.2, ст.46 ч.5 Закону
України ,,Про місцеве самоврядування в
Україні",, не звернув увагу на те, що
рішенням суду побудовану господарську
споруду визнано як самочинне
будівництво та зобов"язано третіх осіб
знести дану будівлю, а тому необхідно
приймати тільки законні рішення, а
тому слід визнати їх незаконними і
підлягають скасуванню .

Вимоги позивачки відносно
зобов'язання Турківської міської ради
утриматись від вчинення дій, шляхом
заборони їй у майбутньому приймати
будь-які рішення щодо незаконно
збудованого ОСОБА_2 сараю, поки його не
буде знесено, суд виходить з норм
закону про те, що відповідач вправі
приймати тільки законні рішення, а тому
слід зобов'язати Турківську міську
раду утриматись від вчинення дій,
шляхом заборони приймати будь-які
незаконні рішення щодо збудованого
ОСОБА_2 сараю, що знаходиться по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 7-11, 86,87,159, 160-163, 171 КАС
України, ст.ст.111, 118 ч.6-9 ЗК України, ст.31
ч.1, ч.2, ст.46 ч.5 Закону України ,,Про
місцеве самоврядування в Україні", суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Турківської міської ради Львівської
області за №101 від 17 вересня 2013 року
,,Про надання дозволу ОСОБА_2 на
узаконення проведеної реконструкції
сараю в існуючих розмірах по АДРЕСА_1 на
своїй земельній ділянці".

Визнати незаконним та скасувати
рішення сесії Турківської міської
ради Львівської області за №2058 від 20
березня 2014 року ,,Про підтвердження
рішення виконкому №101 від 17.09.2013 року
,,Про надання дозволу ОСОБА_2 на
узаконення проведеної реконструкції
сараю в існуючих розмірах по АДРЕСА_1 на
своїй земельній ділянці".

Зобов'язати Турківську міську раду
утриматись від вчинення дій, шляхом
заборони приймати будь-які незаконні
рішення щодо збудованого ОСОБА_2 сараю,
що знаходиться по АДРЕСА_1

У решті позовних вимог відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Управлінню Державної казначейської
служби у Турківському районі
Львівської області стягнути із
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 194 грн. 88 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Турківської міської ради
Львівської області.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Турківський районний суд Львівської
області протягом 10 днів із дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
08.05.2014 року.

Головуючий: