Справа № 815/2527/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2527/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Єфіменка К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження у приміщенні
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження від 30.06.2004 року №390/А-04, в
частині, що стосується прав позивача, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до
Роздільнянської районної державної
адміністрації Одеської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження від 30.06.2004 року №390/А-04
«Про передачу у власність земельних
ділянок громадянам для ведення
садівництва на території Єгорівської
сільської ради Роздільнянського
району», в частині, що стосується прав
позивача.

В судовому засіданні 14.05.2014 року
представником позивача не було
заявлено клопотань про витребування
додаткових письмових доказів чи допиту
свідків по справі. Представник
відповідача Роздільнянської районної
державної адміністрації був
сповіщений належним чином про день, час
та місце слухання справи (а.с.26), але в
судове засідання не прибув, а тому, на
підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України, судом прийнято рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними в справі
письмовими доказами.

Дослідивши наявні в справі
письмові докази суд встановив наступні
факти та обставини:

Відповідач згідно ст.1 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації» є
регіональним органом виконавчої влади,
якому ст.ст.17,124 ЗК України та ст.13
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» надані певні
повноваження щодо розпорядження
земельними ділянками, які знаходяться
у державній власності та знаходяться
за межами населених пунктів.
Відповідно до рішення Конституційного
суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року по
справі № 1-6/2010 положення пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
стосовно поширення компетенції
адміністративних судів на «спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності» слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності, а
тому спори щодо оскарження його рішень,
дій або бездіяльності з цього питання,
відповідно до положень ст.55
Конституції України п.1 ч.2 ст.17,ст.104 КАС
України підвідомчі адміністративним
судам та повинні розглядатись у
порядку адміністративного
судочинства.

Позивач є громадянином України, що
посвідчується даними його паспорту
Серія НОМЕР_1 (а.с.6),

Реалізуючи своє конституційне право на
безоплатне отримання у приватну
власність земельної ділянки для
ведення індивідуального будівництва
він 17.05.2010 року звернувся до
відповідача із заявою (а.с.16) про
передачу йому у власність для вказаної
мети земельної ділянки площею 0,10 га із
земель запасу Єгорівської сільської
ради Роздільнянського району Одеської
області (за межами населеного пункту).

Розпорядженням відповідача від 29.06.2011
року №572/А-2011 (а.с.17) позивачу був
наданий дозвіл на складання проекту із
землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки йому у
власність.

На стадії складання та затвердження
проекту землеустрою стало відомо, що
згідно розпорядження Роздільнянської
РДА від 30.06.2004 року №390/А-04 «Про передачу
у власність земельних ділянок
громадянам для ведення садівництва на
території Єгорівської сільської ради
Роздільнянського району» позивачу
разом з іншими громадянами вже
передавалась у власність земельні
ділянки №№НОМЕР_2,НОМЕР_3 розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, чим він використав
своє право на безоплатну приватизацію
землі, що підтверджується довідкою
Одеської регіональної філії
Державного підприємства «Центр ДЗК»
від 02.01.2013 року №02-Д9 (а.с.21).

Представник позивача зазначає, що
позивач отримав у власність зазначені
вище земельні ділянки на підставі
цивільно-правових угод, а не
безкоштовно від держави, а тому вказане
розпорядження, в частині, що стосується
прав позивача є незаконним та підлягає
скасуванню.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, письмових
заперечень проти позову не надав.

Суд оцінюючи вказаний акт
суб'єкту владних повноважень, з огляду
на положення ч.3 ст.2 КАС України,
приходить до висновку про його
незаконність з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст.17,118
Земельного кодексу України, ст.4 Закону
України «Про оренду землі», ст.13 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» до компетенції
відповідача належить прийняття рішень
щодо надання згоди на складання
проектів землеустрою, затвердження
проектів землеустрою та надання
громадянам у власність земельних
ділянок для ведення садівництва.

Згідно положень ч.3 ст.122 та п.12
Перехідних положень ЗК України районні
державні адміністрації передають
земельні ділянки на їх території із
земель державної власності у власність
або у користування межами населених
пунктів для: а) сільськогосподарського
використання; б) ведення водного
господарства, крім випадків,
передбачених частиною сьомою цієї
статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо) з
урахуванням вимог частини шостої цієї
статті, крім випадків, визначених
частиною сьомою цієї статті.

Таким чином, компетентним органом
державної виконавчої влади, якому
надано право на розпорядженнями
земельною ділянкою, загальною площею
0,1060 га, для передачі її у власність
громадян для ведення садівництва, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за
межами населеного пункту) є
Роздільнянська районна державна
адміністрація.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри.

Заява громадянці ОСОБА_1 від 10.03.2004
року (а.с.15) подана не для передачі йому
у власність земельних ділянок
№№НОМЕР_3, ? частини НОМЕР_2 із земель
державної власності шляхом їх
приватизації, а лише про оформлення
права власності на них, яке виникло у
нього на підставі відповідних
цивільно-правових договорів.

А саме, позивач уклав договори
купівлі продажу зазначених земельних
ділянок із громадянкою ОСОБА_3 від
24.04.2003 року (а.с.7), якій належало право
власності на ? частину земельної
ділянки №НОМЕР_2, що підтверджується
державним актом про право приватної
власності на землю Серія ОД №20-3452 (а.с.9)
та з громадянином ОСОБА_4 від 24.04.2003 року
(а.с.8), якому належала земельна ділянка
№НОМЕР_3, що підтверджується державним
актом про право приватної власності на
землю Серія ОД №20-059 (а.с.10).

Таким чином, винесення
відповідачем оскаржуваного
розпорядження від 30.06.2004 року №390/А-04
«Про передачу у власність земельних
ділянок громадянам для ведення
садівництва на території Єгорівської
сільської ради Роздільнянського
району», в частині, що стосується прав
позивача не відповідало приписам
ст.ст.13,17 Конституції України,
ст.ст.116,118,121,122 ЗК України, оскільки
позивач не просив компетентний орган
державної виконавчої влади передати
йому у власність із земель державної
власності в порядку приватизації
вказані земельні ділянки, а набув право
власності на них за договорами
цивільно-правового характеру, в зв'язку
із чим, такий акт суб'єкту владних
повноважень не відповідає законові, а
тому підлягає визнанню протиправним та
скасуванню в частині, що стосується
прав позивача на підставі положень ч.2
ст.162 КАС України.

Суд також вважає, що згідно
положень ст.99 КАС України, підлягає
задоволенню клопотання про поновлення
йому строку звернення до суду, оскільки
про те, що вказане розпорядження
відповідача порушує його права та
інтереси йому стало відомо лише з
відповідді Одеської регіональної
філії Державного підприємства «Центр
ДЗК» від 02.01.2013 року №02-Д9, в якій
зазначено, що вказане розпорядження
перешкоджає в реалізації його
конституційного права на безоплатне
отримання земельної ділянки у
власність.

Судові витрати розподілити за
правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,99,158-163 КАС України,
суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

1. Поновити позивачу строк звернення
до суду.

2. Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Роздільнянської
районної державної адміністрації від
30.06.2004 року №390/А-04 «Про передачу у
власність земельних ділянок
громадянам для ведення садівництва на
території Єгорівської сільської ради
Роздільнянського району», в частині, що
стосується прав позивача.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання повного тексту
постанови.

Суддя
Єфіменко К.С.