Справа № 2а-3978/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Справа №
84604/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року у справі за позовом Дочірнього
підприємства «Проперті Інвест»
Датської компанії «Консепт Партнерс»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2010 року позивач - Дочірнє
підприємство «Проперті Інвест»
Датської компанії «Консепт Партнерс»
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова, в
якому просить визнати нечинними
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 05.08.2009 р. № /0 17940,
яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем прибуток
підприємств, створених за участю
іноземних інвесторів, в сумі 55 080,90 грн.,
в т.ч. 36 954,00 грн. - основний платіж, 18 126,90
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова від 5
серпня 2009 року № /0/17940.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що ДП «Проперті Інвест»
Датської компанії «Консепт Партнерс» у
декларації з податку на прибуток
підприємства за І кв. 2008 р. у рядку 04.2 К1
зазначено суму 0 грн. В додатку К1/1 у
колонці 4 таблиці 1 «запаси, використані
не в господарській діяльності» рядку А
«Балансова вартість запасів усього»
зазначено суму 137648 грн. Позивач під час
заповнення цієї колонки припустився
помилки, яка полягає в тому, що витрати
на ремонт основних фондів безпідставно
класифіковані підприємством як запаси,
що використані не у господарській
діяльності. Водночас, ці запаси були
використані саме для ведення
господарської діяльності, спрямовані
на виготовлення та реалізацію
продукції.

Однак, виявивши самостійно зазначену
помилку, підприємство уточнило
показники у складі податкової
декларації наступного податкового
періоду, протягом якого така помилка
була самостійно визначена. У
декларації за І півріччя 2008 рік у рядку
04.2 К1 зазначено суму 0 грн. В додатку К1/1
у колонці 4 таблиці «запаси,
використані не в господарській
діяльності» рядку А «Балансова
вартість запасів усього» зазначено
суму 0 грн., а у колонці 6
«приріст/убуток» зазначено суму «- 46059
грн.».

У декларації за 9 місяців 2008 рік у рядку
04.2 К1 зазначено суму 123876 грн. В додатку
К1/1 у колонці 4 «запаси, використані не в
господарській діяльності» рядку А
«Балансова вартість запасів усього»
зазначено суму 0 грн., а у колонці 6
«приріст/убуток» зазначено суму 123876
грн.

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № 4354 від
20.05.2011 р. підтверджується відображення
в даних бухгалтерського обліку ДП
«Проперті Інвест» операції з списання
ТМЦ на ремонт брикетної машини,
шліфувальної машини, сушильної камери,
багатопильного верстата у січні 2008
року на загальну суму 137647,60 грн.
Водночас, експертом документально не
підтверджується заниження валового
доходу або завищення валових витрат у
2008 р. внаслідок відображення в
декларації на прибуток операції з
ремонту основних засобів у січні 2008
року.

Суд першої інстанції, з посиланням на п.
3.1. ст. 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
прийшов до висновку, що помилки
позивача у заповнені декларації є
методологічними, і не призвели до
несплати податку на прибуток до
бюджету чи заниження податкового
зобов'язання.

Крім того, експерту не вдалося
документально підтвердити заниження
податку на прибуток на суму 36954 грн за
даними акту планової перевірки від
23.07.2009 р., оскільки в акті відсутній
чіткий виклад змісту порушень
податкового законодавства з
посиланням на первинні документи.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова
оскаржила її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що судом
першої інстанції при прийнятті рішення
не враховано, що проведеною перевіркою
встановлено заниження підприємством
задекларованих показників за І
півріччя 2008 р. в сумі 137648 грн., за 9
місяців 2008 р. в сумі 13772 грн., за 2008 рік в
сумі 20661 грн., та завищення
задекларованих показників у рядку 04.2
Декларації «убуток балансової
вартості запасів» за 9 місяців 2008 р. в
сумі 123876 грн., за 2008 р. - 116987 грн.

Перевіркою встановлено також
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.6
«сума податків, зборів (обов'язкових
платежів)» на суму 10169 грн., в т.ч. за 2007 р.
в сумі 3299 грн., за 1 кв. 2009 р. - 6870 грн.

В порушення пп. 5.2.5 Закону «Про
оподаткування прибутку підприємств»
підприємством віднесено в р. 04.6
витрати, пов'язані зі сплатою мита при
розмитненні основних фондів та ТМЦ,
отриманих по імпорту. Ці суми були
попередньо віднесені до вартості
отриманих основних фондів та ТМЦ.

Таким чином, податковим органом
зроблено висновок про порушення
позивачем пп. 5.2.1, п.п. 5.2.5, п.5.2, п.5.9 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в результаті
чого занижено податок на прибуток на
загальну суму 36954 грн., в т.ч. за 2007р. - 825
грн., за півріччя 2008 р. - 34 412 грн., за 1 кв.
2009 р. - 1717 грн.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова в
період з 08.07.2009 року по 21.07.2009 року
проведено планову виїзну перевірку ДП
«Проперті Інвест» Датської компанії
«Концепт Партнере» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2007 р. по 31.03.2009 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2007 р. по 31.03.2009 р.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 23.07.2009 р. №
1364/183/23-118/31074931, з якого видно, що
проведеною перевіркою показника,
зазначеного у рядку 01.2 Декларації
«приріст балансової вартості запасів»
за 2007 р. в сумі 137989 грн. та за І півріччя
2008 р. в сумі 46059 грн. встановлено
заниження задекларованих показників
за І півріччя 2008р. в сумі 137648 грн., за 9
місяців 2008 р. в сумі 13772 грн., за 2008 рік в
сумі 20661 грн. В додатку К1 декларації про
прибуток за 1 кв. 2008 р. зазначено, що 137648
грн. запаси використані не у
господарській діяльності
підприємства. В деклараціях по
прибутку за півріччя 2008 р., 9 місяців 2008
р., 2008 рік дана сума не відображена, що
призвело до заниження приросту запасів
за півріччя 2008 р., 9 місяців 2008 р., 2008 рік.

Перевіркою задекларованих показників
у рядку 04.2 Декларації «убуток
балансової вартості запасів»
встановлено завищення задекларованих
показників за 9 місяців 2008 р. в сумі 123876
грн., за 2008 р. - 116987 грн., в порушення п.
5.2.1. Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Перевіркою встановлено також
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.6
«сума податків, зборів (обов'язкових
платежів)» на суму 10169 грн., в т.ч. за 2007 р.
в сумі 3299 грн., за 1 кв. 2009 р. - 6870 грн. В
порушення пп. 5.2.5 Закону «Про
оподаткування прибутку підприємств»
підприємством віднесено в р. 04.6
витрати, пов'язані зі сплатою мита при
розмитненні основних фондів та ТМЦ,
отриманих по імпорту. Ці суми були
попередньо віднесені до вартості
отриманих основних фондів та ТМЦ.

На підставі акта перевірки прийнято
оспорюване податкове
повідомлення-рішення № /0/17940 від
05.08.2009р., яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
прибуток підприємств, створених за
участю іноземних інвесторів, в сумі 55
080,90 грн., в т.ч. 36 954,00 грн. - основний
платіж, 18 126,90 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Встановлено, що ДП «Проперті Інвест»
Датської компанії «Концепт Партнере» є
юридичною особою, основним видом
господарської діяльності якого є
деревообробка та виготовлення виробів
з деревини. У січні 2008 року
підприємство виконало ремонт
обладнання - багатопильного верстата.
На ремонт використано 37 одиниць ТМЦ на
суму 137647,60 грн., про що складено акт
списання № ПІ-0000003 від 24.01.2008 р.
Зазначена сума відображена в
оборотно-сальдовій відомості за І кв.
2008р., в картках рахунку 205 та 207, в картці
рахунку 1522 «Інвестиції: ремонт
верстата».

Відповідно до абзаців 1-6 пункту 5.9
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) платник податку веде
податковий облік приросту (убутку)
балансової вартості товарів (крім тих,
що підлягають амортизації, та цінних
паперів), сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів,
напівфабрикатів, малоцінних предметів
(далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких включаються до складу
валових витрат згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).
Вартість запасів оплачених, але не
отриманих (не оприбуткованих)
платником податку - покупцем, до
приросту запасів не включається.
Вартість запасів оплачених, але не
відвантажених (не знятих з обліку)
платником податку - продавцем, до
убутку запасів не включається. У разі
коли балансова вартість таких запасів
на кінець звітного періоду перевищує
їх балансову вартість на початок того ж
звітного періоду, різниця включається
до складу валових доходів платника
податку у такому звітному періоді. У
разі коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду є
меншою за їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
витрат платника податку у такому
звітному періоді.

Порядок складання декларації з податку
на прибуток підприємства затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 березня 2003
року № 143 «Про затвердження форми
декларації з податку на прибуток
підприємства та Порядку її складання»,
в пункті 3 якого (у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
вказано, що при заповненні рядка 01.2
декларації складається таблиця 1
додатка К1/1. Показник із знаком «-»
рядка А графи 6 (приріст «-»/убуток «+»)
зазначеної таблиці переноситься у
рядок 01.2 декларації без знаку.

Крім того, відповідно до абзаців 2, 3
пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»(у
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 15
цього Закону) платник податків
самостійно виявляє помилки у
показниках раніше поданої податкової
декларації, такий платник податків має
право надати уточнюючий розрахунок.
Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо такі уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були самостійно
виявлені. Форма уточнюючих розрахунків
визначається у порядку, встановленому
для податкових декларацій.

Положеннями пункту 17.2 статті 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»(у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено обов'язок платника
податків, який до початку його
перевірки контролюючим органом
самостійно виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, сплатити суму
такої недоплати та штраф у розмірі
п'яти відсотків від такої суми до
подання такого уточнюючого розрахунку
або відобразити суму такої недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за наступний податковий
період, збільшену на суму штрафу у
розмірі п'яти відсотків від такої суми,
з відповідним збільшенням загальної
суми податкового зобов'язання з цього
податку.

Як слідує із матеріалів справи, у
декларації з податку на прибуток
підприємства за І кв. 2008р. у рядку 04.2 К1
зазначено суму 0 грн. В додатку К1/1 у
колонці 4 таблиці 1 «запаси, використані
не в господарській діяльності» рядку А
«Балансова вартість запасів усього»
зазначено суму 137648 грн. Позивач під час
заповнення цієї колонки припустився
помилки, яка полягає в тому, що витрати
на ремонт основних фондів безпідставно
класифіковані підприємством як запаси,
що використані не у господарській
діяльності. Водночас, ці запаси були
використані саме для ведення
господарської діяльності, спрямовані
на виготовлення та реалізацію
продукції.

Однак, виявивши самостійно зазначену
помилку, підприємство уточнило
показники у складі податкової
декларації наступного податкового
періоду, протягом якого така помилка
була самостійно визначена. У
декларації за І півріччя 2008 рік у рядку
04.2 К1 зазначено суму 0 грн. В додатку К1/1
у колонці 4 таблиці «запаси,
використані не в господарській
діяльності» рядку А «Балансова
вартість запасів усього» зазначено
суму 0 грн., а у колонці 6
«приріст/убуток» зазначено суму «- 46059
грн.».

У декларації за 9 місяців 2008 рік у рядку
04.2 К1 зазначено суму 123876 грн. В додатку
К1/1 у колонці 4 «запаси, використані не в
господарській діяльності» рядку А
«Балансова вартість запасів усього»
зазначено суму 0 грн., а у колонці 6
«приріст/убуток» зазначено суму 123876
грн.

Крім того, відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № 4354 від
20.05.2011р. підтверджується відображення в
даних бухгалтерського обліку ДП
«Проперті Інвест» операції з списання
ТМЦ на ремонт брикетної машини,
шліфувальної машини, сушильної камери,
багатопильного верстата у січні 2008
року на загальну суму 137647,60 грн.
Водночас, експертом документально не
підтверджується заниження валового
доходу або завищення валових витрат у
2008 р. внаслідок відображення в
декларації на прибуток операції з
ремонту основних засобів у січні 2008
року.

Таким чином, помилки позивача у
заповнені декларації є
методологічними, і не призвели до
несплати податку на прибуток до
бюджету чи заниження податкового
зобов'язання.

Експерту не вдалося документально
підтвердити заниження податку на
прибуток на суму 36954 грн за даними акту
планової перевірки від 23.07.2009р.,
оскільки в акті відсутній чіткий
виклад змісту порушень податкового
законодавства з посиланням на первинні
документи.

В описі правопорушення, яке наведено на
с. 9 Акту перевірки, не зазначено, про
які саме вантажні митні декларації
йдеться, немає розрахунку суми
податкового зобов'язання, не наведено
жодних мотивів для висновку про те, що в
порушення пп. 5.2.5 Закону «Про
оподаткування прибутку підприємств»
підприємством віднесено в р. 04.6
витрати, пов'язані зі сплатою мита при
розмитненні основних фондів та ТМЦ,
отриманих по імпорту. Ці суми були
попередньо віднесені до вартості
отриманих основних фондів та ТМЦ. В
акті не зазначено, про які саме ТМЦ
йдеться; коли саме ці суми були
віднесені до вартості товарів, якими
первинними документами це
підтверджується.

Відповідно до Методичних рекомендацій,
затверджених наказом ДПА від 11.09.2008 №
584, акт перевірки (разом із додатками)
повинен містити вичерпну інформацію
щодо відпрацювання конкретних ризиків
у діяльності суб'єкта господарювання
із посиланням на фактично перевірені
відповідні документи бухгалтерського
обліку, первині документи тощо за
відповідний звітний період. При цьому у
відповідних пунктах акта перевірки або
додатках до акта перевірки
висвітлюються показники поданих
декларацій (звітів, інших документів)
та показники, встановлені при
проведенні перевірки документів
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання, первинних та інших
документів тощо в ході опрацювання
ризикових операцій, виявлених при
проведенні доперевірочного аналізу та
в ході проведення перевірки.

Будь-який висновок акта перевірки щодо
оцінки повноти та своєчасності
виконання платником зобов'язань перед
бюджетом має ґрунтуватись на
відповідних доказах, отриманих у ході
перевірки. Опис встановленого
порушення повинен містити
встановлений безпосередній зв'язок
(його відсутність) між показниками
відповідних рядків податкової
декларації (звіту, розрахунку) та
регістрами бухгалтерського обліку
(первинними документами), які
використовувались при проведенні
перевірки суб'єктів господарювання.

У випадку, якщо перевіркою можливо
визначити конкретний первинний
документ або обліковий регістр,
невикористання, використання, або
некоректне використання якого
вплинуло на правильність визначення
конкретних показників декларацій, акт
перевірки має містити посилання на
такий первинний документ або обліковий
регістр.

Наказом ДПА України від 02.12.2005 р. № 540
затверджено Методичні вказівки щодо
визначення стандартів якості
контрольно-перевірочної роботи. У
стандарті 2 «Доказовість» зазначено, що
будь-який висновок акта перевірки, який
стосується оцінки повноти та
своєчасності виконання платником
своїх зобов'язань перед бюджетом, має
ґрунтуватись на відповідних доказах,
отриманих в ході перевірки. Порядок
доказування має бути визначено таким
чином, щоб можна було встановити:
безпосередній зв'язок між показниками
податкової декларації (розрахунку) та
регістрами бухгалтерського обліку
(первинними документами), які
використовувались при проведенні
перевірки; осіб, чиї дії (або
бездіяльність) призвели до порушень
законодавства (якщо такі мали місце).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд погоджується з позицією суду
першої інстанції, що акт перевірки від
23.07.2009 р. зазначеним вимогам не
відповідає, що робить неможливим
з'ясування мотивів прийняття
оскаржуваного рішення в частині
завищення валових витрат та заниження
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 825 грн. у 2007 р. та 1717 грн.
у 1 кв. 2009 р., а отже й встановлення його
правомірності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що,
висновок податкового органу про
заниження позивачем податку на
прибуток є безпідставним та
необгрунтованим, тому судом першої
інстанції правомірно визнано
протиправним та скасовано оспорюване
повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, а
доводи апелянта на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2010
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2011
року у справі №2а-3978/10/1370 за позовом
Дочірнього підприємства «Проперті
Інвест» Датської компанії «Консепт
Партнерс» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 06.05.2014 року.