Справа № 804/3568/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р. Справа № 804/3568/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі Шкуті
А.А.

за участю:

представників позивача
Задорожної Л.Л., Михайлевича М.А.,
Мукомела Т.В.

представників відповідача
Рябоконя С.В.

свідка ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого об'єднання
«Голландські технології в
тваринництві» до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.02.2014 р. №
, від 25.02.2014 р. № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання «Голландські технології в
тваринництві» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.02.2014 р. №
, від 25.02.2014 р. № .

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податковою
інспекцією було проведено
документальну планову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, за результатами якої був
складений акт від 12.02.2014 року №
436/04-61-22-3/30730519, на підставі якого були
прийняті вищевказані оспорювані
податкові повідомлення-рішення.
Позивач не погоджується з висновками
контролюючого органу, вважає
обґрунтування акту перевірки
безпідставними, з огляду на те, що
позивачем під час проведення перевірки
були надані всі первинні документи, що
підтверджують реальність
господарських відносин, які оформлені
у відповідності до вимог ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, до
суду надав письмові заперечення на
позовну заяву, в обґрунтування яких
зазначив, що висновки перевірки
відповідають фактичним обставинам
справи, акт перевірки складений
правомірно, згідно із діючим
законодавством, висновки за
результатами акту перевірки є цілком
обґрунтованими, отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

В судовому засіданні було допитано
свідка, який зазначив, що працює
заступником директора з виробництва.
Керує цехом з виготовлення замінника
молока, сироватки та сухого молока
близько п'яти років. Свідок повідомив,
що отримувані для виробництва
інгредієнти виробляються протягом
двох тижнів. Зазначена продукція
використовується у виготовленні
кінцевого продукту протягом одного
місяця. На питання щодо документів, які
отримуються на товар, свідком
зазначено, що він користується
внутрішніми документами - накладною на
переміщення. Під час надходження
товару на склад, товар знімався за
допомогою автогрузчику з транспортних
засобів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, свідка, дослідивши подані
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Згідно із положеннями Податкового
кодексу України основним завданням та
функцією органів державної податкової
служби є здійснення контролю за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
контролю за валютними операціями,
контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі
направлень № 000003 від 10.01.2014 року, №000004
від 10.01.2014 року, №000005 від 10.01.2014 року, №
000006 від 10.01.2014 року, № 000025 від 20.01.2014
року, №000026 від 20.01.2014 року, згідно
пункту 20.1.4 статті 20, пункту 75.1 статті 75,
статті 77, пункту 82.1 статті 82
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755-УІ та відповідно до
плану-графіка проведення планових
перевірок суб'єктів господарювання
була проведена планова виїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання «Голландські технології в
тваринництві» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012р. по
31.12.2012р. відповідно до затвердженого
плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт
від 12.02.2014 року № 436/04-61-22-3/30730519, в якому
зафіксовані наступні порушення:

- п.198.3 ст.198, п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755- УІ (із змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 596 628
грн., у т.ч. у січні 2012р. - 68 532 грн., лютому
2012р. - 44 100 грн., березні 2012р. - 103 087 грн.,
квітні 2012р. - 26 950 грн., травні 2012р. - 15 960
грн., червні 2012р. - 212 500 грн., липні 2012р. - 32
500 грн., серпні 2012р. - 40 500 грн., вересні
2012р. - 52 500 грн.;

- ст.134, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст. 138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), ТОВ НВО «Голландські
технології в тваринництві» занижено
податок на прибуток на загальну суму
676432 грн., у тому числі за 1 кв. 2012 року -
225245 грн., 2 кв. 2012 року - 268180 грн., 3 кв. 2012
року - 131775, 4 кв. 2012 року - 51232 грн.

Перевіркою взаємовідносин НОВ ТОВ
«Голландські технології в
тваринництві» з ТОВ «МТО-Імпекс» () встановлено, що на
підставі договорів купівлі-продажу
товарів, ТОВ «МТО-Імпекс» () здійснило постачання наступного
товару: молоко сухе знежирене,
сироватка суха молочна на користь ТОВ
«Голландські технології в
тваринництві» на загальну суму 354 996
грн. в т.ч. ПДВ 59 166 грн.

Сума в розмірі 295 833,32 грн. була
віднесена до складу валових витрат
підприємства в декларації з податку на
прибуток за 2012 рік.

В ході проведення перевірки
встановлено, що ТОВ НВО «Голландські
технології в тваринництві» мало
взаємовідносини з наступними
підприємствами:

- перевіркою взаємовідносин ТОВ НВО
"Голландські технології в
тваринництві" з ТОВ «Мол-Імпекс» () встановлено, що на
підставі договорів купівлі-продажу
товарів, ТОВ «Мол-Імпекс» () здійснило постачання наступного
товару: молоко сухе знежирене,
сироватка суха молочна на користь ТОВ
"Голландські технології в
тваринництві" на загальну суму 1 936 102,11
грн. в т.ч. ПДВ 187 220,39 грн.

Сума в розмірі 1 613 418,42 грн. була
віднесена до складу валових витрат
підприємства в декларації з податку на
прибуток за 2012 рік.

Перевіркою взаємовідносин ТОВ
«Голландські технології в
тваринництві» з ТОВ «Рубікон -
Технологія» встановлено, що на
підставі договорів купівлі-продажу
товарів, ТОВ «Рубікон--Технологія» () здійснило постачання
наступного товару: молоко сухе
знежирене, сироватка суха молочна на
користь ТОВ НВО "Голландські
технології в тваринництві" на загальну
суму 1 936 102,11 грн. в т.ч. ПДВ 187 220,39 грн.

Сума в розмірі 621 008,68 грн. була
віднесена до складу валових витрат
підприємства в декларації з податку на
прибуток за 2012 рік.

Перевіркою встановлено, що виробником
сухого молока є ТОВ «ВО Моліс Україна»
м.Запоріжжя, ТОВ «Інтер-Фуд» м. Винніця,
ТОВ «Менській сир» м. Чернигів,
Шосткінський молочний комбінат,
відповідно до наданих до перевірки
сертифікатів якості. Відвантаження
відбувалось з м. Черкаси.

В той же час фактична адреса ТОВ
«Мол-Імпекс» () м. Київ,
не має основних засобів, 5 чоловік
працюючих, ТОВ «МТО - Імпекс» () фактична адреса м. Київ, не
має основних засобів, 5 чоловік
працюючих, ТОВ «Пармазан» фактична
адреса м. Черкаси, не має основних
засобів, 5 чоловік працюючих, ТОВ
«Рубікон-Технологія» ()
фактична адреса м. Київ, не має основних
засобів, 5 чоловік працюючих.

Враховуючи те, що у ТОВ «Мол-Імпекс»,
ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ «Рубікон-
Технологія» відсутні необхідні умови
для ведення господарської діяльності,
відсутні власні основні фонди,
технічний персонал у необхідній
кількості, власні виробничі активи,
власні складські приміщення,
транспортні засоби у необхідній
кількості, контролюючий орган дійшов
висновку про те, що проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема, у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру (платник
не знаходиться за місцезнаходженням)
тому наведені обставини свідчать про
відсутність факту реального
здійснення господарської діяльності
зазначеного підприємства.

Також, перевіркою встановлено, що ні у
ТОВ «Голландські технології в
тваринництві», ні у ТОВ «Мод-Імпекс»,
ТОВ «МТО-Імпекс» і ТОВ
«Рубікон-Технологія» відсутні
складські приміщення у м. Черкаси,
звідки були поставки продукції.

До перевірки надані сертифікати якості
на придбану продукцію у ТОВ «Мол-
Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Техкологія», де виробником є
ТОВ «Моліл -Україна» (),
ТОВ «Інтер-Фуд» () та ТОВ
«Техмолпром» (код ЄДРІІОУ 35293993) та інш.

Відповідно до баз даних ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс» і ТОВ
«Рубікон-Технологія» не мало
взаємовідносин з вказаними
виробітками продукції.

До перевірки не надано документів про
те, що позивач отримував прибуток від
укладених договорів з підприємствами,
на які здійснювались відрядження. У
зв'язку з чим позивачем було завищено
витрати на суму 243 962 грн. з витрат на
відрядження.

03.03.2014 року позивач отримав
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі міста
Дніпропетровська від 25.02.2014р. № ,
від 25.02.2014р. № .

Повідомленнями-рішеннями Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі міста
Дніпропетровська від 25.02.2014 р. № ,
від 25.02.2014 р. № позивачу
визначено податкові зобов'язання: по
податку на додану вартість у сумі 894 943,50
грн., у тому числі 596 629,00 грн. основного
платежу та 298 314,50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, по податку на
прибуток у сумі 1 014 648,00 грн., у тому
числі 676 432,00 грн. основного платежу та 338
216,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій

Позивач вважає податкові
повідомлення-рішення протиправними,
тому звернувся до суду за захистом
порушених прав.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає, що відповідно до пункту 5.2
розділу II «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: 1) чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; 2) зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; 3) у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу валових
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг - п.198.1 ст.
198 ПКУ.

Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище
Кодексу, визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні
операції між конкретними суб'єктами
господарювання, а не договори, укладені
між ними, або незаявленими в таких
операціях третіми особами. Відсутність
особи за місцезнаходженням,
відсутність можливості перевірити
первинні документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України" від 16.07.1999 року №
996-14 з наступними змінами і
доповненнями передбачено, що підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності задекларованих
позивачем показників податкового
обліку за рахунок отриманих податкових
накладних від контрагентів у спірному
періоді, суд перевіряє відповідність
вимогам законодавства первинні
документи, їх наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Судом були досліджені первинні
документи, що стосуються господарської
діяльності позивача з його
контрагентом та встановлено, що
вказані господарські операції
пов'язані з господарською діяльністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання «Голландські технології в
тваринництві», а первинні документи
складені у відповідності до вимог
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», а тому суд вважає висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки, неправомірними виходячи з
наступних підстав.

Згідно доданих до матеріалів справи
договорів поставки, рахунків,
видаткових накладних, податкових
накладних, товаро-транспортних
накладних, платіжних доручень,
банківських виписок, ветеринарних
свідоцтв по взаємовідносинам між ТОВ
НВО «Голландські технології в
тваринництві» і ТОВ «Мол-Імпекс», ТОВ
«МТО-Імпекс», ТОВ «Рубікон-Технологія»,
судом встановлено, що правові наслідки
купівлі-продажу товару мали місце як
намір та фактично наступили:

- виконано правовий обов'язок продавця -
товар передано продавцем покупцю
(позивачу) за видатковими накладними;

- виконано правовий обов'язок покупця -
товар оплачено покупцем (позивачем)
продавцю, що підтверджено банківськими
виписками.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на відсутність у позивача,
контрагентів належним чином
обладнаних виробничих приміщень для
здійснення власної господарської
діяльності, відсутність власних
основних фондів, технічного персоналу
у необхідній кількості, власних
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів у
необхідній кількості, оскільки, такі
посилання не можуть братись за основу в
якості доведеності виявлених в ході
перевірки порушень.

Окрім того, згідно долучених до
матеріалів справи документів (копія
договору суборенди складського
приміщення від 16.10.2012 р. № 1/2012, копія
договору суборенди складського
приміщення від 01.11.2011 р. № 1/2011.
укладених з ПП ОСОБА_6.), встановлено, що
господарська діяльність здійснювалась
позивачем з використанням складських
приміщень, загальною площею 125,4 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується технічного персоналу у
необхідній кількості, суд зазначає
наступне. Під час розгляду справи
позивачем було доведено та
підтверджується штатним розкладом,
долученим до матеріалів справи від
31.01.2012 року, що у перевіряємий період у
позивача в штаті працювало 31 особа.
Відсутність заборгованості по виплаті
заробітної плати найманим працівникам
визнана актом перевірки.

Під час розгляду справи з'ясовано, що
за період поставок товару (сиворотка та
молоко сухе знежирене) від ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Технологія» з 01.01.2012 р. до
04.10.2012 р. позивач не отримував подібного
товару від інших постачальників. Як
було зазначено представником позивача,
пропозиції вказаних контрагентів щодо
строку поставки сировини були більш
прийнятними для Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання «Голландські технології в
тваринництві», тому останнім було
укладено з ними відповідні договори.
Фактична поставка від вказаних
контрагентів позивача здійснювалася
протягом 3-7 днів, що відповідає
виробничому процесу позивача.

Встановлено, що весь отриманий від ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Технологія» товар (сиворотка
та молоко сухе знежирене) позивач
використав у виробництві готової
продукції, яка була реалізована у 2012 р.
іншим покупцям готової продукції. Крім
того, виробники сировини пропонували
повну попередню оплату товару
(сировини) з боку позивача, в той час як
посередники подібних вимог не ставили.
В договорах між позивачем і ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Технологія» визначено
відстрочення платежу, що є, як було
зазначено представником позивача,
більш прийнятним для
господарсько-фінансової діяльності
підприємства.

Наведені обставини підтверджуються
довідкою від 07.03.2014 року, описом
технологічного процесу, доказами на
прикладі руху придбаної сировини
(сиворотка та молоко сухе знежирене),
виробництва і реалізації готової
продукції у квітні 2012 р. - звіт по
вхідній сировині, звіт з виробництва,
звіти про партії товарів (сировина),
звіти про партії товарів (готова
продукція), видаткові накладні на
продаж готової продукції від позивача -
іншим покупцям.

В договорах, долучених до матеріалів
справи з контрагентами - ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Технологія», зазначено про
доставку товару відповідно до
додаткових угод до договорів. У
додаткових угодах до договорів
зазначено наступну умову:

«Поставка товару здійснюється
транспортом Продавця і за рахунок
Продавця.

Право власності і всі ризики
переходять від Продавця до Покупця на
складі Покупця в АДРЕСА_1».

Складські приміщення позивача
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується копією відповідного
договору оренди.

Також, в товаро-транспортних накладних
на перевезення товару зазначено місце
доставки: АДРЕСА_1, вантажоодержувач -
позивач.

Отже, місцезнаходження складів
позивача відповідає данним
товаро-транспортних накладних.

Це також відповідає зазначеному у
додаткових угодах до договорів
обов'язку контрагентів-постачальників
доставити товар саме на склад у
АДРЕСА_1.

Щодо висновків податкового органу
стосовно безпідставного завищення
витрат на загальну суму 243962 грн. з
витрат з відрядження, суд зазначає, що
витрати на відрядження у сумі 243 962 грн.
не відносились позивачем до складу
витрат, що підтверджується долученими
до матеріалів справи копією річної
податкової декларації за 2012 р.,
бухгалтерською довідкою за 2012 р. -
розшифровка складу адміністративних
витрат та витрат на збут у податковій
декларації за 2012 р., загальною
оборотно-сальдовою відомістю за 2012 р.,
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 92 за 2012 р., оборотно-сальдовою
відомістю по рахунку 93 за 2012 р.

Отже, з наведених доказів вбачається,
що позивач взагалі не відносив витрати
на відрядження у сумі 243 962 грн. до
складу витрат згідно податкової
декларації за 2012 р.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що висновок відповідача про віднесення
позивачем витрат на відрядження у сумі
243 962 грн. до складу витрат згідно
податкової декларації за 2012 р. не
відповідає фактичним даним
бухгалтерського та податкового обліку
позивача.

На підставі оцінки наявних у справі
матеріалів та доказів у їх сукупності
суд встановив, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче об'єднання
«Голландські технології в
тваринництві» знаходилось в
договірних відносинах з ТОВ
«Мол-Імпекс», ТОВ «МТО-Імпекс», ТОВ
«Рубікон-Технологія» у період з 01.01.2012
р. по 31.12.2012 p., за якими настало реальне
виконання умов договорів сторонами.
Договори було укладено та виконано у
повній відповідності до вимог
цивільного законодавства України.
Показники податкової звітності
Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
об'єднання «Голландські технології в
тваринництві» складені на підставі
належним чином оформлених первинних
документів по реально здійсненим
операціям, первинні документи
відповідають всім вимогам,
встановленим Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що на момент здійснення
господарських операцій із зазначеними
підприємствами-контрагентами
позивача, останні знаходилися на
податковому обліку як платники
податку, їх свідоцтва про державну
реєстрацію та про реєстрацію платників
податків на час здійснення цих
операцій не були анульовані, правочин з
цими суб'єктами господарювання, а також
первинні бухгалтерські та податкові
документи не визнані у встановленому
чинним законодавством України порядку
недійсними.

Згідно положень частини другої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Перевіривши оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 25.02.2014р.
№ , № на
відповідність частині третій статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
їх протиправність та наявність підстав
для їх скасування, у зв'язку із чим
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого об'єднання
«Голландські технології в
тваринництві» до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.02.2014 р. №
, від 25.02.2014 р. № -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення
від 25.02.2014 року № , № .

Стягнути з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
науково-виробничого об'єднання
«Голландські технології в
тваринництві» витрати по сплаті
судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 01
квітня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник