Справа № 2а-2248/12/1370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
Справа №
4865/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Коцур В.К.,

представника відповідача
Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Лідер» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лідер» до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м.
Львова Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Лідер» (далі - Позивач, ТОВ «Компанія
«Лідер») звернулося до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Державної
податкової служби (далі - Відповідач,
ДПІ у Галицькому районі) про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.03.2012 року №
.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року
у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило ТОВ «Компанія «Лідер»,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Позивач зазначає, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на наявність усіх
необхідних первинних документів, що
підтверджують реальність
господарських операцій.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Позивача, який просить
задовольнити апеляційну скаргу,
представника Відповідача, який просить
в задоволенні апеляційної скарги
відмовити, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Галицькому районі м. Львова (далі -
відповідач) проведено позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог діючого
законодавства у сфері оподаткування
під час здійснення
фінансово-господарських
взаєморозрахунків з ТОВ «Віктор і Ко»
(), ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» () за
період 01.07.2010 по 31.12.2010 рр., за наслідками
перевірки складено акт від 22.02.2012 року
№ 713/23-209/31290590 (далі - акт перевірки).

Даною перевіркою було встановлено,
порушення позивачем порядку ведення
податкового обліку та п.1, п. 2 ст. 215, ст.
203, ст. 215 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 № 435- ІV (із змінами), п. 1.7, ст. 1, п.п.
7.2.1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4, п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (із
змінами та доповненнями), вважають, що
ТОВ «Компанія «Лідер» завищено
податковий кредит по
взаєморозрахунках з ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» () та
ТОВ «Віктор і Ко» () за
вересень 2010 року на суму 51722, 06 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення від 05.03.2012 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 64653 грн., в
тому числі за основним платежем у
розмірі 51722 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 12931 грн.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Відповідно до п.14.1.181. Податкового
кодексу України (далі -ПК України),
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.198.2.ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Для
товарів/послуг, постачання (придбання)
яких контролюється приладами обліку,
факт постачання (придбання) таких
товарів/послуг засвідчується даними
обліку.

Згідно п.198.3.ПК України, податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6. ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до п.201.1. ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках: а) порядковий номер податкової
накладної; б) дата виписування
податкової накладної; в) повна або
скорочена назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору.

Щодо господарських операцій з ТОВ
«Віктор і Ко», слід зазначає наступне.

На підтвердження здійснення
господарської операції з ТОВ «Віктор
Ко» позивач представив суду наступні
документи: договір № 017 на проведення
окремих видів та комплексів підрядних
робіт від 29.06.2010 року, договір № 031 на
проведення окремих видів та комплексів
підрядних робіт від 27.08.2010 року,
договір № 032 на проведення окремих
видів та комплексів підрядних робіт
від 27.08.2010 року, копії актів приймання
виконання будівельних робіт за
вересень 2010 року № 0157, № 0158, № 0159,
податковими накладними № 930028 від 30.09.2010
року, № 930027 від 30.09.10 року, № 930026 від
30.09.2010 року, картку рахунку 68 про
відображення в бухгалтерському обліку
здійснення взаєморозрахунків між ТОВ
«Компанія «Лідер» та ТОВ «Віктор Ко».

В акті перевірки (с. 7) зазначено: що при
проведенні перевірки використано
матеріали позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Віктор і Ко»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2009 р. по
04.11.2010 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.09.2009 року по
04.11.2010 року. Вищевказаним актом
перевірки встановлено, що у ТОВ «Віктор
і Ко» відсутні основні фонди та
виробничі потужності, трудові ресурси,
транспортні засоби, що вказує про
неможливість фактичного здійснення
господарської діяльності між
підприємствами. В акті перевірки
зроблено висновок, що ТОВ «Віктор і Ко»
здійснювало діяльність, спрямовану на
здійснення операцій пов'язаних з
наданням податкової вигоди третіх
осіб».

Згідно з листом СВ ПМ ДПА у Львівській
області № 3977/09-1 від 27.05.2011 року
адресованого начальникам ДПІ у
Сихівському та Залізничному районах м.
Львова повідомлено, зокрема, що у
провадженні СВ ПМ ДПА у Львівській
області перебували кримінальні справи
№ 179-0467 про обвинувачення ОСОБА_2 у
вчиненні злочинів, передбачених, ч. 3 ст.
27, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК
України, ОСОБА_3 -у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 205,
ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч.2 ст. 27, ч.2
ст. 366 КК України, ОСОБА_4 - у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст.
205 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст.
366 КК України, № 139-0071 - про
обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.
28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212,
ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України, № 139-0100 про
обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.
28, ч. 2 ст. 205 КК України, досудове
слідство у них завершено, а справи
направлено в Сихівський районний суд м.
Львова для розгляду по суті. Також
зазначено, що розслідуванням
встановлено, що вказані вище особи
упродовж 2009 - 2010 років організували
реєстрацію, придбання та
перереєстрацію суб'єктів
господарювання на малозабезпечених
«підставних» осіб за грошову
винагороду, а саме ТОВ «Віктор Ко», ТОВ
«Екопласт Львів», ТОВ «Іртас», ПП
«Універсалбуд», ПП
«Західпрестижтрейд», ПП БФ «Віалекс»,
ПП «МААБ», ТОВ «Маюн», ТОВ «Львівський
спеціалізований комбінат № 2», ТОВ
«Миколаїв Авто». Від імені цих
підприємств документально оформлювали
неіснуючі операції купівлі - продажу
товарно - матеріальних цінностей,
послуг, робіт, після чого дані
документи передавались замовникам цих
послуг - реально діючим підприємствам
для їх відображення в бухгалтерському
та податковому обліку з метою
незаконного формування податкового
кредиту і валових витрат, заниження
своїх податкових зобов'язань з податку
на додану вартість та податку на
прибуток, а також здійснення операцій
щодо незаконного переказу
безготівкових коштів, перерахованих з
рахунків цих підприємств на рахунки
фіктивних суб'єктів підприємницької
діяльності для зняття готівкою.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 29.12.2011 року у справі №1-104/11
працівника ТОВ «Віктор Ко» ОСОБА_3
(директора), звільнено від кримінальної
відповідальності, передбаченої
статтями 27 ч.2, 28 ч.3, 205 ч.2 КК України на
підставі п. «в»ст. 1, ст. 6 Закону України
«Про амністію у 2011 році» за злочин,
передбачений ч.2 ст.205 КК України із
закриттям кримінальної справи у
вказаних частинах. Закриття
кримінальної справи з нереабілітуючих
підстав свідчить, що така особа
здійснювала організацію, реєстрацію,
придбання та перереєстрацію суб'єктів
господарювання на малозабезпечених
«підставних» осіб за грошову
винагороду, зокрема ТОВ «Віктор Ко»,
тобто здійснювала фіктивне
підприємництво.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про фіктивний
характер господарських операцій між
позивачем та ТОВ «Віктор Ко».
Відповідно, у позивача не було правових
підстав для відображення в
бухгалтерському та податковому
обліках змін у зв'язку із відносинами
із ТОВ «Віктор Ко», а отже, визначення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість податковим органом є
правильним.

Щодо господарських операцій з ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго», слід зазначає
наступне.

На підтвердження здійснення
господарської операції з ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» позивач представив
суду наступні документи: договір № 011
від 06.09.2010 року укладений між ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» (продавець) та ТОВ
«Компанія «Лідер»(покупець). Згідно п.
1.2 даного Договору «продавець»
зобов'язується продавати, а «покупець»
приймати й оплачувати будівельні
матеріали, надалі «товар», згідно з
умовами даного Договору. Сума і
асортимент товару визначаються згідно
замовлення, складеного в усній чи
письмовій формі, а також видаткової
накладної, яка є невід'ємною частиною
договору; видатковими накладними № РН
-9-13004 від 13.09.2010 року, № РН-9-09008 від 09.09.2010
року, № РН- 9-08006 від 08.09.2010 року, № РН-9-07005
від 07.09.2010 року, № РН-9-06010 від 06.09.2010 року,
податковими накладними № 913000003 від
13.09.2010 року, № від 09.09.2010 року, від
08.09.2010 року № , від 07.09.10 року №
, від 06.09.2010 року № .

Також позивачем подано суду наступні
документи, а саме: копії банківських
виписок, копію журналу реєстрації
довіреностей, копію ліцензії серії АВ
№ 356592, копія договору підряду № 030-2 від
27.08.2010 року, акт приймання виконання
будівельних робіт за вересень 2010 року,
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат, копію
договору підряду № 030-1 від 27.08.2010 року,
акт приймання виконання будівельних
робіт за вересень 2010 року, довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат, копію договору підряду № 016
від 29.06.2010 року, акт приймання виконання
будівельних робіт за вересень 2010 року,
копії актів № 899 від 30.09.2010 року, № 898
від 30.09.2010 року, акт № 897 від 30.09.2010 року,
№ 896 від 30.09.2010 року, копію податкової
декларації з податку на додану
вартість за 08- 09 місяць 2010 року,
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за вересень 2010 року, копію
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних з 01.09.2010 року по
30.09.2010 року, копію декларації з податку
на прибуток підприємства за 3 квартал
2010 року, оборотно -сальдова відомість
за 3 квартал 2010 року, аналіз рахунку № 44
журнал операцій № 70/44, оборотно
-сальдова відомість по рахунку № 36,
аналіз рахунку № 91 за 3 квартал 2010 року,
журнал операцій: 91, 68 за вересень 2010
року, оборотно -сальдова відомість по
рахунку № 68 за 3 квартал 2010 року,
оборотно -сальдова відомість по
рахунку № 68 за вересень 2010 року,
карточка рахунку № 20.01 матеріали за
вересень 2010 року, оборотно -сальдова
відомість по рахунку № 20.01 за вересень
2010 року, копія фінансового звіту
суб'єкта малого підприємництва, копія
ліцензії серії АВ № 479676.

При проведенні перевірки податковим
органом використано акт від 19.05.2011 року
№ 963/23-408/34558872 про результати
позапланової невиїзної перевірки ЗАТ
НВП «Укрзахіденерго» (код за ЄДРОПУ
34558872) з питань достовірності
нарахування податку на додану вартість
за вересень 2010 року. Проведеною
перевіркою встановлено, що у ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» для здійснення
господарської діяльності не мало
виробничих приміщень, земельних
ділянок, транспортних засобів, про що
свідчать дані декларації з податку на
прибуток за 2010 рік та дані додатку К1 до
декларації з податку на прибуток за 2010
р. (таблиця 2. Розрахунок амортизаційних
відрахувань), який поданий з нульовим
показниками.

Відповідно до п.11 Наказу Мінтрансу
України від 14.10.1997 № 363 "Про
затвердження Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні" (далі -Правила перевезення),
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Залежно від виду вантажу та
його специфічних властивостей до
основних документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів. Дорожній лист вантажного
автомобіля є документом, без якого
перевезення вантажів не допускається.
Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV
(із змінами та доповненнями)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку", затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні
документи (на паперових і
машинозчитувальних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному вираженні),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійсненні
господарської операції і складання
первинного документа".

Згідно пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Проте позивачем не було надано суду
усіх первинних документів, які б
свідчили про реальність операцій між
позивачем та ЗАТ НВП «Укрзахіденерго»,
в тому числі належних та допустимих
доказів у підтвердження факту
транспортування товару. Докази,
надані позивачем, не підтвердили
підставність позовних вимог. Позивач
не надав доказів реальності здійснення
операцій з контрагентами ТОВ «Віктор
Ко»та ЗАТ НВП «Укрзахіденерго», не
спростував висновків податкового
органу, наведених в акті перевірки.

Отже, висновки податкового органу про
завищення позивачем податкового
кредиту по взаєморозрахунках з ЗАТ НВП
«Укрзахіденерго» та ТОВ «Віктор і Ко»
всього за вересень 2010 року в сумі 51722, 06
грн., є правомірними. Відтак, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Державної податкової
служби залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.09.2012 року
у справі № 2а-2248/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 12.05.2014 року