Справа № 803/2745/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа № 876/1270/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Сердюк О.Ю.,

представників позивача
Богачука Я.О., Попової Л.С., Кантора Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Нововолинської міської ради на
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року про залишення позовних вимог без
розгляду за позовом Нововолинської
міської ради до Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області, третя особа Служба
автомобільних доріг у Волинській
області про визнання не чинним та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2013 року Нововолинська міська рада
звернулася до суду з адміністративним
позовом, яким просила поновити строк
звернення до суду; визнати не чинним та
скасувати розпорядження Іваничівської
районної державної адміністрації
Волинської області від 31.10.2006 року №333
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право постійного користування
земельними ділянками територіальних і
районних автомобільних доріг
місцевого значення Служби
автомобільних доріг у Волинській
області в межах Іваничівського району»
в частині видачі Службі автомобільних
доріг державних актів на право
постійного користування земельною
ділянкою теритоіральнгого значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква за
межами населеного пункту площа 8,8212 га,
протяжність 2,162 км (Грядівська сільська
рада Іваничівського району Волинської
області) та земельною ділянкою
територіального значення Т-05-05
Володимир-Волинський - Жовква за межами
населеного пункту площа 10,7094 га,
протяжність 3,825 км (Старолішнянська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області); визнати не чинним
та скасувати видані Службі
автомобільних доріг у Волинській
області державні акти на право
постійного користування земельною
ділянкою серії ЯЯ №037614 від 04.10.2007 року
та серії ЯЯ №037615 від 04.10.2007 року.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року позовну заяву Нововолинської
міської ради до Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області, третя особа Служба
автомобільних доріг у Волинській
області про визнання не чинним та
скасування розпорядження - залишено
без розгляду.

Нововолинська міська рада не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подала апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати, а справу
направити до суду для продовження
розгляду.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що лише 05.12.2013 року Нововолинська
міська рада дізналася про існування
оскаржуваного розпорядження
Іваничівської районної державної
адміністрації Волинської області від
31.10.2006 року №333 і виданих на його
виконання державних актів. Впродовж
всього часу чинності цих документів,
які порушують право власності
територіальної громади м.
Нововолинська на землю, ні відповідач,
ні будь-які інші особи не інформували
про них позивача. З огляду на це, вважає,
що ним не пропущено встановлений
статтею 99 КАС України строк звернення
до адміністративного суду.

В судовому засіданні представники
позивача надали пояснення та
підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Суд перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає до задоволення
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, суд
апеляційної інстанції скасовує її і
направляє справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
якщо визнає, що судом порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи
Нововолинська міська рада Волинської
області звернулася до суду з
адміністративним позовом про визнання
не чинним та скасування розпорядження
№333 від 31.10.2006 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право постійного
користування земельними ділянками
територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками.

З матеріалів справи слідує, що даним
рішенням Іваничівської РДА в частині,
яка оскаржується, видано державні акти
на право постійного користування
земельними ділянками Службі
автомобільних доріг у Волинській
області для експлуатації та
обслуговування автодороги Р-15 Ковель -
Володимир-Волинський - Червоноград -
Жовква (Т-03-05 Володимир-Волинський -
Червоноград - Жовква) на території, яка,
на думку позивача, знаходиться в межах
міста Нововолинська.

Позивач зазначив, що дізнався про
існування оскаржуваного розпорядження
лише 05.12.2013 року з листа відділу
Держземагенства у місті Нововолинську,
а тому вважає, що ним не пропущено
встановлений статтею 99 КАС України
строк звернення до адміністративного
суду.

Суд своєю ухвалою від 08 січня 2014 року
залишив позовні вимоги без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 КАС
України визначено, що адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вже зазначалось, лише 05.12.2013 року
Нововолинська міська рада дізналася
про існування оскаржуваного
розпорядження Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області від 31.10.2006 року №333 і виданих на
його виконання державних актів.
Впродовж всього часу чинності цих
документів, які порушують право
власності територіальної громади м.
Нововолинська на землю, ні відповідач,
ні будь-які інші особи не інформували
про них позивача.

Щодо твердження суду першої інстанції,
що спір щодо земель м. Нововолинська
між позивачем та відповідачем існував
ще з 2004 року, колегія суддів погодитися
не може з наступних підстав.

Дійсно, між позивачем та відповідачем
існував спір з приводу меж м.
Нововолинська та Іваничівського
району. Цей спір був вирішений на
користь Нововолинської міської ради. В
ході розгляду зазначеного спору жодним
чином не згадувалося про існування
розпорядження Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області від 31.10.2006 року №333. Відтак,
наявність іншого спору між позивачем
та відповідачем за межі м.
Нововолинська та Іваничівського
району жодним чином не свідчить про те,
що Нововолинська міська рада була
поінформована про існування
оскаржуваного розпорядження
відповідача.

Крім того, суд першої інстанції,
вказуючи, що Нововолинська міська рада
повинна була дізнатися про існування
оскаржуваного розпорядження, не
зазначив конкретної дати, коли саме, на
його думку, позивач мав би дізнатися
про існування даного розпорядження.
Раніше дізнатися про існування цього
розпорядження позивач не міг, оскільки
раніше Служба автомобільних доріг
використовувала автомобільні дороги
без отримання державних актів,
існували лише форми звітності, де
зазначалася загальна площа доріг по
регіону. Відповідно, в цій частині
Нововолинська міська рада здійснювала
належний облік земель, формуючи таку
звітність.

Також слід зазначити, що додатком №9 до
позовної заяви Нововолинська міська
рада подала заяву від 18.12.2013 року про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду. У цій заяві
позивач зазначив обставини, які не
давали йому раніше звернутися із
позовом, та просив суд поновити строк
звернення до адміністративного суду як
такий, що пропущений з поважних причин,
якщо суд прийде до висновку про його
пропуск.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що позивач не пропустив
строк звернення до суду, оскільки про
існування оскаржуваного розпорядження
він дізнався лише 05.12.2013 року з листа
відділу Держземагенства у місті
Нововолинську.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що допущені судом першої
інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, та є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали та направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 196, 199, п.
3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нововолинської
міської ради задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 08 січня 2014
року про залишення позовних вимог без
розгляду - скасувати, а справу
№803/2745/13-а, направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич