Справа № 2а-11172/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Справа № 112769/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С.
та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської обл. від 27.12.2010р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок і виплату основної й
додаткової пенсій,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.12.2010р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду із адміністративним
позовом, у якому просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі (надалі - відповідач,
пенсійний орган) провести перерахунок
та виплатити призначену йому пенсію
згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком основного
розміру пенсії та 50 відсотків від
мінімальної пенсії за віком додаткової
пенсії починаючи з 01.06.2010р.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
обл. від 27.12.2010р. позов задоволено;
визнано бездіяльність пенсійного
органу щодо нездійснення перерахунку й
виплати позивачу пенсії, згідно
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправною; зобов'язано
відповідача провести позивачу
нарахування та виплату державної
пенсії, як інваліду ІІІ групи в розмірі
шість мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01.06.2010р., з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить у поданій
апеляційній скарзі постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Окрім цього, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Починаючи з 22.05.2008р. нарахування і
виплата пенсії позивачу здійснювалися
із врахуванням вимог, передбачених
постановами КМ України № 530 від 28.05.2008р.
та № 654 від 16.07.2008р.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції виходив з того, що проведення
перерахунку пенсії позивача згідно
постанов КМ України є безпідставним і
звужує обсяг передбачених законом прав
позивача; вихідним критерієм для
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Між тим, на думку колегії суддів, таке
рішення суду лише частково відповідає
вимогам чинного законодавства, з
наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, являється
інвалідом ІІІ групи.

Позивач отримує у порядку, визначеному
відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсію по
ІІІ групі інвалідності, захворювання
пов'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Також позивачу виплачується додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч.4 ст.54 цього Закону (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), яка визначає підстави
та умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсії для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими шести
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, віднесеним
до 1 категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 836 від 26.07.1996р., № 01 від
03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від
16.07.2008р., що не ґрунтується на законі

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що при розрахунку державної та
додаткової пенсій, передбачених
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції, враховуючи
вимоги Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому шести мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає зазначити, що
новий мінімальний розмір пенсії за
віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Разом з тим, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України,
останньою під час розгляду справи не
наведено поважних причин його
пропуску, також обґрунтовані підстави
для поновлення вказаного строку не
наведені судом першої інстанції у
судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом, відсутність обґрунтованого
клопотання про поновлення пропущеного
строку позовні вимоги про виплату
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, підлягають
задоволенню лише за період з 13.06.2010р. до
22.07.2011р. включно.

При цьому, позовні вимоги про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю за період з
01.06.2010р. до 12.06.2010р. включно належить
залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконливого висновку про часткове
задоволення позовних вимог, із
залишенням частини позовних вимог без
розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 183-2, 195-197, п.п.3, 4
ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205,
ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
задоволити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
обл. від 27.12.2010р. скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
щодо ненарахування та невиплати на
користь ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи
захворювання, внаслідок
Чорнобильської катастрофи, пенсії у
відповідності до вимог ст.ст.50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком, з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі здійснити
перерахунок та виплату на корить
ОСОБА_1 державної пенсії з розрахунку 6
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 13.06.2010р. до
22.07.2011р. включно, виходячи із
мінімального розміру пенсії за віком
згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі здійснити
перерахунок та виплату на корить
ОСОБА_1 додаткової щомісячної пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 13.06.2010р. до 22.07.2011р. включно, виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком згідно з вимогами ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Позовні вимоги про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсій за
період з 01.06.2010р. до 12.06.2010р. включно -
залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

Н.В.Савицька