Справа № 805/3029/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р.
Справа № 805/3029/14

місто Донецьк, вул. 50 Гвардійської
дивізії,17

13 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Смагар
С.В., суддів Троянової О.В., Голубової
Л.Б.

при секретарі судового засідання
Пономаренко В.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1, м. Донецьк

до 1) Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області, м. Донецьк

2) Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті, м.
Київ

3) Голови комісії, спеціалісту відділу
ліцензування та адміністративних
послуг Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Слєпцова Дениса
Івановича, м. Донецьк

4) заступника начальника Управління -
начальника відділу державного
контролю та нагляду за безпекою на
наземному транспорті Управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
Кушнір Олександра Івановича, м. Донецьк

про визнання незаконними дій,
скасування акту від 18 грудня 2013 року №
216, визнання недійсним наказу від 24
грудня 2013 року № 1039, зобов'язання
направити подання про відновлення дії
ліцензії

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, особисто

ОСОБА_4, за дов. від 28.11.2013р.

від відповідача 1: Калиновської М.М., за
дов. від 26.11.2013р.

від відповідача 2: Калиновської М.М., за
дов. від 17.12.2013р.

від відповідача 3: не з'явився

від відповідача 4: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявлено позов до Управління
Укртрансінспекції у Донецькій області,
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, Голови
комісії, спеціалісту відділу
ліцензування та адміністративних
послуг Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Слєпцова Дениса
Івановича, заступника начальника
Управління - начальника відділу
державного контролю та нагляду за
безпекою на наземному транспорті
Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Кушнір Олександра
Івановича про визнання незаконними дій
з відмови в особистому доступі до
документів та їх власноручному
копіюванні, щодо складання акту,
скасування акту від 18 грудня 2013 року №
216, визнання недійсним наказу від 24
грудня 2013 року № 1039, зобов'язання
направити подання про відновлення дії
ліцензії.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що про
проведення позапланової перевірки у
грудні 2013 року не був обізнаний, а вже у
січні 2014 року отримав витяг з наказу
про анулювання ліцензії на внутрішні
перевезення пасажирів, підставою для
прийняття якого став акт про відмову
ліцензіата у проведенні позапланової
перевірки. Позивач зазначає про те, що
знаходився на стаціонарному лікуванні
у лікарні у грудні 2013 року, у зв'язку із
чим не міг відмовитися від проведення
перевірки, про яку йому не повідомляли.
Також позивач посилається на
відсутність підстав для проведення
позапланової перевірки першим
відповідачем.

Перший, другий та третій відповідачі
проти позову заперечували, у якості
підстави для проведення позапланової
перевірки посилаються на лист
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області від 14 листопада 2013
року щодо порушення Ліцензійних умов
та частину 10 статті 20 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності». Також
відповідачі зазначають, що про
проведення перевірки повідомляли
позивача за телефоном, за місцем
проживання позивач був відсутній.
Відповідачі вважають, що наказ про
анулювання ліцензії позивачу
відповідає нормам діючого
законодавства. Четвертий відповідач у
судове засідання не з'являвся, про дату,
час і місце судових засідань був
належним чином повідомлений,
заперечень, заяв суду не надсилав.

Вислухавши у судовому засіданні
позивача, представників сторін,
дослідивши та оцінивши надані докази
за своїм внутрішнім переконанням, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 18 квітня 2000 року
виконавчим комітетом Донецької
міської ради, свідоцтво про державну
реєстрацію НОМЕР_2. 6 липня 2012 року
Головною державною інспекцією на
автомобільному транспорті позивачу
видана ліцензія серії НОМЕР_3 за видом
господарської діяльності; надання
послуг з перевезення пасажирів і
небезпечних вантажів автомобільним
транспортом, дозволений вид робіт:
внутрішні перевезення пасажирів
автобусами, підстава - рішення про
видачу ліцензії від 19 червня 2012 року №
182, строк дії ліцензії з 7 липня 2012 року -
необмежений.

17 грудня 2013 року першим відповідачем
прийнятий наказ № 216 про створення
комісії з проведення позапланової
перевірки ліцензіата, а саме ОСОБА_1 за
місцезнаходженням та в
автотранспортних засобах за адресою:
АДРЕСА_1. 17 грудня 2013 року на підставі
наказу № 216 видане посвідчення трьом
посадовим особам першого відповідача
на проведення позапланової перевірки
дотримання ліцензіатом Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України «Про автомобільний транспорт»
відповідно до отриманої ліцензії серії
НОМЕР_3 від 7 липня 2012 року на підставі
листа Управління Державтоінспекції
ГУМВС України в Донецькій області від 14
листопада 2013 року № 9/10372 за період з 7
липня 2012 року по 18 грудня 2013 року у
термін з 17 по 18 грудня 2013 року.

18 грудня 2013 року першим відповідачем
складений акт № 216 про відмову
ліцензіата в проведенні позапланової
перевірки. З даного акту вбачається, що
під час намагання членів комісії
провести позапланову перевірку
додержання ОСОБА_1 (позивачем) вимог
Ліцензійних умов комісія прибула за
адресою 83004 АДРЕСА_1, де склад комісії
ніхто не зустрів, двері до приміщення
ніхто не відчинив; у телефонній
розмові, за номером зазначеним у
ліцензійній справі, ліцензіат
повідомив, що діяльністю з перевезення
пасажирів автобусами не займається,
документи, що підтверджують дотримання
ліцензійних умов відсутні; подальші
спроби знайти або зв'язатися з
ліцензіатом результату не дали; жодних
письмових пояснень надано не було.
Також в даному акті першим відповідач
зазначив, що відповідно до підпункту
7.9.1 Положення про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом відповідно до видів робіт,
визначених Законом України «Про
автомобільний транспорт» дії ОСОБА_1 є
відмовою ліцензіата в проведенні
позапланової перевірки.

24 грудня 2013 року другим відповідачем
прийнятий наказ № 1039, яким анульована
ліцензія автомобільним перевізникам
згідно з додатком 1, в якому у першому
пункті визначений ОСОБА_1, у якості
підстави проведення перевірки
визначений лист Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області від 14 листопада 2013
року № 9/10372, підставою для анулювання
ліцензії визначено акт про відмову
ліцензіата у проведенні позапланової
перевірки виконання Ліцензійних умов
від 18 грудня 2013 року № 216.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі статтею 9 Закону України
«Про автомобільний транспорт» від 5
квітня 2001 року № 2344-ІІІ, пункту 18
Переліку органів ліцензування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 листопада 2000
року № 1698, пунктів 1.3., 1.4., 1.5.
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 27 липня
2010 року за № 562/17857, органом
ліцензування, уповноваженим на
здійснення ліцензування господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів, небезпечних
вантажів, багажу автомобільним
транспортом, є Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті.

Відповідно до частини 8 статті 20
Закону України «Про ліцензування
певних видів господарської
діяльності» від 1 червня 2000 року №
1775-ІІІ, статей 6, 9 Закону України «Про
автомобільний транспорт», пунктом 1.3.
Положення про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів, небезпечних вантажів,
багажу автомобільним транспортом,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429 Управління Укртрансінспекції
у Донецькій області як територіальний
орган Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті, в
межах своїх повноважень, здійснює
контроль за додержанням ліцензіатами
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 2
липня 2010 року № 427 (далі - Ліцензійні
умови) шляхом проведення планових і
позапланових перевірок.

Згідно з частиною 10 статтею 20 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» позапланові
перевірки здійснюють органи
ліцензування або спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування лише на підставі
надходження до них у письмовій формі
заяви (повідомлення) про порушення
ліцензіатом ліцензійних умов або з
метою перевірки виконання
розпоряджень про усунення порушень
ліцензійних умов.

Як вбачається з посвідчення на
проведення перевірки від 17 грудня 2013
року, підставою для проведення
позапланової перевірки перший
відповідач визначив лист Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області «Інформація про
недоліки в роботі по забезпеченню
безпеки дорожнього руху в діяльності
ПП ОСОБА_1» від 14 листопада 2013 року №
9/10372. Судом досліджений даний лист та
встановлено наступне. Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області повідомлено першого
відповідача про те, що за позивачем
зареєстровані 4 транспорті засоби, по
яким виявлені порушення транспортного
законодавства. Однак, як встановлено
судом під час судового розгляду справи
та підтверджується листом Донецького
міського комунального підприємства
«Донміськпастранс» від 24 січня 2014 року
№ 17/14а-54, з яким у позивача укладений
договір про надання послуг по
диспетчерському управлінню та
регулюванню автотранспорту, у позивача
працював тільки один автомобіль
НОМЕР_1. Суд також зазначає, що лист
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Донецькій області містить в
собі тільки загальні речення та
посилання на законодавство України,
однак жодного конкретного факту, в тому
числі номери транспортних засобів,
перелік документів тощо, на підставі
яких встановлені порушення, та яким
документом зафіксовані такі порушення,
якими посадовими особами, коли саме
проводилася перевірка, не визначено.
Першим відповідачем така загальна
інформація була сприйнята як безумовне
порушення позивачем ліцензійних умов
та підставу для проведення
позапланової перевірки, без додаткових
запитів та витребування документів в
Управлінні Державтоінспекції ГУМВС
України в Донецькій області на
підтвердження викладених фактів у
листі. Доказів того, що позивачем
експлуатувалися всі чотири
транспортні засоби протягом 2012-2013 року,
відповідачами суду не надано, так само
як і будь-якого документу, який би
підтверджував порушення позивачем
ліцензійних умов, що є підставою для
проведення позапланової перевірки
відповідно до частини 10 статті 20 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності».

Згідно з пунктом 2.10. Положення про
порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429 (надалі - Положення) ліцензіат
завчасно не попереджається.

Відповідно до пункту 7.9 Положення
відмовою ліцензіата від проведення
планової (позапланової) перевірки
вважається: відмова ліцензіата або
уповноваженої особи надати всі
необхідні документи, що підтверджують
додержання вимог Ліцензійних умов;
створення ліцензіатом або
уповноваженою особою перешкод для
проведення комісією планової
(позапланової) перевірки (відмова в
доступі комісії на територію, до
будівель, споруд та інших приміщень);
непризначення уповноваженої особи, яка
має право представляти інтереси
ліцензіата під час проведення планової
(позапланової) перевірки, у разі
відсутності керівника ліцензіата
(юридичної особи) або ліцензіата
фізичної особи - підприємця. Згідно зі
статтею 21 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» складання
акту про відмову ліцензіата в
проведенні позапланової перевірки є
підставою для прийняття рішення щодо
анулювання ліцензії.

У письмових запереченнях перший та
другий відповідач зазначають, що
позивач відмовив в доступі комісії на
територію місця реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, за адресою,
яка вказана у ліцензійній справі,
створив перешкоди в проведенні
позапланової перевірки додержання
Ліцензійних умов, зокрема, не реагував
на телефонні дзвінки членів комісії з
проведення перевірки за номером
зазначеним у ліцензійній справі.

Суд зазначає, що пункт 2.10 Положення
не надає дозволу відповідачам взагалі
не повідомляти про проведення
перевірки позивача та сприймати
відсутність фізичної особи за місцем
проживання як відмову ліцензіата від
проведення перевірки. Доказів
повідомлення відповідачами позивача
за телефоном, як зазначено в акті від 18
грудня 2013 року, суду не надано. Суд не
приймає у якості доказу пояснення
третього відповідача на особисту
розмову по телефону з позивачем щодо
проведення перевірки, у зв'язку із
відсутністю доказів такої розмови саме
з позивачем та саме про проведення
перевірки та витребування документів.
Позивач заперечує факт такої розмови з
третім відповідачем. Позивачем суду
наданий оригінал листка
непрацездатності, копія якого долучена
до матеріалів справи, виданого
Комунальним лікувально-профілактичним
закладом «Міська лікарня № 5 м.
Донецька», відповідно до якого позивач
перебував на стаціонарному лікуванні з
13 грудня по 27 грудня 2013 року. Отже,
позивач ніяким чином не міг 18 грудня 2013
року перешкоджати доступу комісії на
територію місця реєстрації та
створювати перешкоди в проведенні
перевірки чи відмовлятися від її
проведення та надання документів.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що відповідачами не
доведена обґрунтованість та наявність
підстав для прийняття спірного наказу
про анулювання ліцензії позивачу.

У задоволенні позовних вимог
позивача про визнання незаконними дій
з відмови в особистому доступі до
документів та їх власноручному
копіюванні, щодо складання акту,
скасування акту від 18 грудня 2013 року №
216, зобов'язання направити подання про
відновлення дії ліцензії суд відмовляє
з огляду на те, що діюче законодавство
не передбачає обов'язку для
відповідачів у наданні особистого
доступу до документів та власноручного
їх копіювання, а також направлення
подання про відновленні дії ліцензії.
Стосовно скасування акту № 216 та
визнання дій щодо його складення, суд
зазначає, що акт тільки фіксує
порушення, які є такими на думку
суб'єкта владних повноважень, однак
офіційним письмовим документом, який
породжує певні правові негативні
наслідки для позивачі є тільки наказ
другого відповідача від 24 грудня 2013
року № 1039. Після набрання законної сили
даним судовим рішенням, яким
визнається недійсним наказ в частині
анулювання ліцензії позивача, ліцензія
від 7 липня 2012 року НОМЕР_3 вважається
чинною без додаткових документів та
вчинення дій з боку відповідачів.
Ефективним способом захисту у спірних
правовідносинах є саме визнання
недійсним наказу від 24 грудня 2013 року №
1039 в частині анулювання ліцензії
ОСОБА_1 від 7 липня 2012 року НОМЕР_3, що є
достатнім для поновлення порушених
прав позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, судові витрати підлягають
присудженню позивачеві з Державного
бюджету України в порядку статті 94 КАС
України відповідно до задоволених
вимог.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154,
158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Донецькій області,
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, Голови
комісії, спеціалісту відділу
ліцензування та адміністративних
послуг Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Слєпцова Дениса
Івановича, заступника начальника
Управління - начальника відділу
державного контролю та нагляду за
безпекою на наземному транспорті
Управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Кушнір Олександра
Івановича про визнання незаконними дій
з відмови в особистому доступі до
документів та їх власноручному
копіюванні, щодо складання акту,
скасування акту від 18 грудня 2013 року №
216, визнання недійсним наказу від 24
грудня 2013 року № 1039, зобов'язання
направити подання про відновлення дії
ліцензії, задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті від 24 грудня 2013
року № 1039 в частині анулювання
ліцензії ОСОБА_1 від 7 липня 2012 року
НОМЕР_3.

В інший частині позовних вимог у
задоволенні відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 36 грн. 54
коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 6
травня 2014 року. Постанова у повному
обсязі складена 12 травня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий суддя
Смагар С.В.

Судді
Троянова О.В.

Голубова Л.Б.