Справа № 2а-888/11/1070
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-888/11/1070
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, апеляційну скаргу
Комунального підприємства Броварської
міської ради "Бровари-землеустрій" на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
р. у справі за адміністративним позовом
Комунального підприємства Броварської
міської ради "Бровари-землеустрій" до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Київській області про
скасування рішення №139 від 26 жовтня 2010
року, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Броварської
міської ради "Бровари-землеустрій"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної інспекції з
контролю за цінами в Київській області
в якому просило скасувати рішення №139
від 26 жовтня 2010 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 грудня 2013 р. позов задоволено
частково, скасовано рішення Державної
інспекції з контролю за цінами в
Київській області №139 від 26 жовтня 2010
року в частині застосування до
Комунального підприємства Броварської
міської ради "Бровари-землеустрій"
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
на суму 5580 (п'ять тисяч п'ятсот
вісімдесят) грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
повністю задовольнити позовні вимоги.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу -
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідачем, на
виконання наказу від 06.10.2010 №416 та листа
Броварської міжрайонної прокуратури
від 08.09.2010 №3798, було проведено
позапланову перевірку Комунального
підприємства Броварської міської ради
«Бровари-землеустрій» за додержанням
порядку формування, встановлення та
застосування цін і тарифів за період з
01.01.2009 по 30.09.2010. Результати перевірки
оформлені актом №286 від 20.10.2010 року.

Перевіркою встановлено, що за період з
20.10.2009 по 14.07.2010 підприємством при
виготовленні технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку при
безоплатній передачі їх у власність
громадян відповідно до ст.121 Земельного
кодексу України, безпідставно
нараховано і отримано з громадян -
замовників послуг (робіт) плату за
послуги, що відповідно до діючого
законодавства являються роботами із
землеустрою (обстежувальні,
вишукувальні, топографо-геодезичні,
картографічні, проектні та
проектно-вишукувальні роботи, що
виконуються з метою складання
документації із землеустрою), яка
перевищує законодавчо встановлену (9
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян - 153 грн.).

В ході проведення перевірки та згідно
висновків Акту, підприємством порушено
вимоги ст.1 Закону України «Про захист
конституційних прав громадян на
землю», в результаті чого встановлено,
що за період з 07.10.2009 по 14.07.2010 КП
«Бровари-землеустрій» необґрунтовано
нараховано та отримано від замовників
робіт (послу) додаткову виручку у
розмірі 13714,01 грн.

Не погодившись з висновками перевірки
позивач подав до інспекції заперечення
на акт перевірки, які інспекцією
залишено без задоволення.

За результатами перевірки
відповідачем винесено рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін №139
від 26 жовтня 2010 року, з яких
необґрунтовано отримана сума виручки -
11974,01 грн., штраф - у розмірі 23948,02 грн.

Не погоджуючись з вище вказаним
рішенням, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги, дійшов
до висновку того, що позивач при
встановленні плати за проведення робіт
із землеустрою по виготовленню
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки ОСОБА_2
та ОСОБА_3 діяв відповідно до чинного
законодавства і не повинен був
обмежувати згідно з цим Законом розмір
плати (тарифів) на послуги із
землеустрою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
комунальне підприємство Броварської
міської ради «Бровари-землеустрій» є
юридичною особою, що зареєстрована
28.07.2006 виконавчим комітетом
Броварської міської ради Київської
області. Позивач на час вчинення
спірних дій мав ліцензії по проведенню
робіт із землеустрою (крім ведення
державного земельного кадастру) та по
виконанню топографо-геодезичних,
картографічних робіт.

Позивачем у жовтні-грудні 2009 р. та у
лютому, квітні, червні, липні 2010 року
укладено 19 договорів, предметом яких є
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акту на право власності на
земельні ділянки (для ведення
садівництва, для обслуговування
успадкованого жилого будинку,
господарських будівель і споруд) та
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки.

До даних договорів сторонами укладено
протокол погодження договірної ціни на
виконання робіт, в яких зазначено суми,
які передбачено договорами, та акти
приймання-передачі виконаних робіт. На
проведення земельно-кадастрової
інвентаризації земельних ділянок
громадян позивачем складено кошторис
від 01.03.2010 в якому визначено суми за
виконання робіт. В підтвердження
здійснення сплати сум по укладеним
договорам було надано до суду виписки
по рахунках. На вимоги укладених
договорів, позивачем були виготовлені
пакети технічної документації.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, підставою для розробки
технічної документації ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 стали правовстановлюючі
документи на виконання
цивільно-правових угод (свідоцтво про
право на спадщину за законом та договір
купівлі-продажу земельної ділянки), які
підтверджують перехід права власності
від інших громадян, разом з тим, для всі
інших підставою розробки технічної
документації стали рішення органу
місцевого самоврядування стосовно
громадян у разі первинного отримання
та приватизації землі.

З матеріалів справи вбачається, що при
визначенні розміру санкцій позивач
керувався приписами ст.250 ГК України,
згідно з якою
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані протягом шести
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніше як через один рік з дня
порушення. Тому при прийнятті рішення
про застосування цих санкцій позивач
врахував лише необґрунтовано одержану
суму виручки, не беручи до уваги суми по
договорах із гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, де
сплинув визначений цією статтею строк.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія
Київського апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
захист конституційних прав громадян на
землю» від 20.01.2005 року встановлено, що
вартість робіт із землеустрою щодо
виготовлення документів, які
посвідчують право власності на
земельні ділянки при безоплатній
передачі їх у власність громадянам
України відповідно до ст. 121 Земельного
Кодексу України не може перевищувати
дев'яти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, або 153 грн.

Статтею 1 Закону України «Про
землеустрій» передбачений перелік
видів робіт із землеустрою, які
виконуються при виготовленні
документації із землеустрою, а саме
(обстежувальні, вишукувальні,
топографо-геодезичні, картографічні, з
виготовленням плану земельної ділянки,
складеної за результатами кадастрової
зйомки та кадастровий план земельної
ділянки.). Вищенаведені роботи
відносяться до робіт із землеустрою по
виготовленню документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки. Виготовлення
технічної документації із землеустрою
є однією з умов та підстав отримання
Державного акту, що посвідчує право
власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 56 Закону України "Про
землеустрій" визначено вичерпний
перелік технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку. Відповідно до переліку,
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
включає: а) пояснювальну записку; б)
технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку; в) копії заяв
фізичних або клопотання юридичних
осіб; г) матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки; ґ) рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
або надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; е) акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності; є)
кадастровий план земельної ділянки; ж)
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

Відповідно до статті 121 Земельного
кодексу України встановлено норми
безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам України із земель
державної та комунальної власності, а
отже, якщо земельна ділянка перейшла до
громадянина не внаслідок такої
передачі, а внаслідок
цивільно-правових угод або
спадкування, положення Закону України
«Про захист конституційних прав
громадян на землю» не застосовується.

Крім того, п.6 Порядку визначено, що
виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг, вартість яких не
встановлено, здійснюється за цінами,
визначеними договорами. Це
підтверджується і ч.2 п.1 Розмірів
оплати земельно-кадастрових робіт та
послуг, затверджених наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України від 15.06.2001 року №
97/298/124.

Так, вартість робіт із землеустрою
визначена Законом України «Про захист
конституційних прав громадян на
землю», а тому позивач не мав права за
виконання вказаних робіт брати плату
вище ніж 153 гривні.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про ціни і
ціноутворення» в Україні
застосовуються вільні ціни і тарифи,
державні фіксовані та регульовані ціни
та тарифи. Так як на даний вид послуг
встановлене державне регулювання на
підставі Закону України «Про захист
конституційних прав громадян на
землю», у Позивача не було жодних
правових підстав для встановлення
вільних цін.

Отже, перелік робіт, які виконує
позивач, відповідно договорів на
виконання робіт по оформленню
Державного акта на право власності на
земельну ділянку та оформлення
документів є роботами із землеустрою
щодо складання документів, які
посвідчують право власності на
земельні ділянки, вартість яких не
повинна перевищувати 153 грн., а тому
позивач, при визначенні ціни в
договорі, зобов'язаний був встановити
її в розмірі, що не перевищує граничну
вартість, визначену вказаним законом.

Згідно зі статтею 14 Закону України від
03.12.1990 "Про ціни і ціноутворення", вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Відповідно до п. 1.3. Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 18 грудня 2001 р. за N 1047/6238,
необгрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін підлягає
вилученню і зараховується в дохід
відповідного бюджету із застосуванням
штрафу у двократному розмірі
необгрунтовано одержаної суми виручки
за належністю.

Таким чином, судом першої інстанції
було вірно зроблено висновок, що на
вказані роботи, відповідно ст.1 Закону
України "Про захист конституційних
прав громадян на землю", встановлена
гранична вартість - 153 грн., яку позивач
у більшості випадків не дотримав.

Також, колегія суддів погоджується з
твердженням суду, що розробка
технічної документації ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 здійснювалась на підставі інших
правочинів, що підтверджують наявні у
справі правовстановлюючі документи
(свідоцтво про право на спадщину за
законом та договір купівлі-продажу
земельної ділянки), а тому наведені
приписи норм Закону України «Про
захист конституційних прав громадян на
землю» не застосовуються, відповідно
позивач діяв відповідно до чинного
законодавства і не повинен був
обмежувати згідно з цим Законом розмір
плати (тарифів) на послуги із
землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Броварської міської ради
"Бровари-землеустрій" - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.
Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.