Справа № 816/981/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/981/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол
М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Батюти З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Пирятинського відділення
Лубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, Лубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Пирятинського відділення Лубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
31.05.2013 № та №.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що вказані податкові
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем на підставі висновків
перевірки про завищення позивачем
складу валових витрат, що призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб, та
завищення податкового кредиту, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, за результатами
господарських правовідносин із
Приватним підприємством «Крафт -
Компані» (надалі - ПП «Крафт - Компані»).
Позивач вважає такі висновки
необґрунтованими з огляду на те, що
господарські операції із вказаним
контрагентом оформлено належними
документами та мали реальний характер,
а якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги позовної
заяви та просив їх задовольнити.

Протокольною ухвалою суду від 24.04.2014
року до участі у справі в якості
другого відповідача залучено
Лубенську об'єднану державну податкову
інспекцію Головного управління
Міндоходів у Полтавській області.

Представник відповідачів у судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У письмових запереченнях відповідач в
обґрунтування правомірності
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень зазначав, що в ході
проведення перевірки, з урахуванням
висновків акту Лубенської ОДПІ від
27.02.2013 №48/22-35091180 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "Крафт
- Компані", не встановлено факту
передачі товарів (послуг) від ПП "Крафт -
Компані" до підприємств - покупців, у
зв'язку з відсутністю (не наданням для
перевірки) актів прийому - передачі
товару, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів, таким чином не
підтверджено наявність доставок
товарів (послуг) від ПП "Крафт - Компані"
підприємствам - покупцям, що свідчить
про те, що правочини між ПП "Крафт -
Компані" та покупцями здійснені без
мети настання реальних операцій. Крім
того, відповідач звертав увагу, що у
ТТН, доданих до позовної заяви, у графі
навантаження вказано адресу, яка не
відповідає місцезнаходженню ПП "Крафт -
Компані", а зазначений у ТТН автомобіль,
яким здійснювалося перевезення
дизельного палива, за позивачем не
зареєстрований. / а.с.69-71/

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно та всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) зареєстрований 21.09.1995
року, є платником податку на додану
вартість з 21.07.1997 року відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 100279519
/а.с.95,114-115/.

У період з 18.04.2013 по 25.04.2013 Лубенською
ОДПІ на підставі направлень від 16.04.2013
№596, №597 та згідно наказу №240 від 16.04.2013
проведено виїзну позапланову
документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків
та інших зборів за період з 01.01.2012 по
31.12.2012.

За результатами перевірки складено акт
від 13.05.2013 № 899/17-, в якому
зафіксовано порушення позивачем:

- пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177, пункту
135.2 статті 135, пункту 138.8 статті 138,
пункту 139.1.9 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті завищено
склад валових витрат на суму 85820 грн 14
коп., що призвело до заниження
податкових зобов'язань по податку з
доходів фізичних осіб з
підприємницької діяльності в сумі 12873
грн 04 коп.;

- частини 1 статті 203, частини 1 статті 207,
статті 215, пункту 1 статті 216, статті 228 ЦК
України, статті 22, статті 198, пункту 200.1,
200.2 статті 200 Податкового кодексу
України, а саме, завищено склад
податкового кредиту на 17164 грн 03 коп., в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до Державного бюджету України в сумі
17164 грн 03 коп./а.с. 9 - 25/.

Висновки про порушення позивачем
вимог Податкового кодексу України
зроблено в ході аналізу господарських
відносин позивача із ПП
«Крафт-Компані» на підставі даних акту
Лубенської ОДПІ від 27.02.2013 №48/22-35091180
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "Крафт - Компані"
щодо підтвердження господарських
відносин із ПП «Влад-Буд2077» за травень
2012 року та ПП «Лон і Компані» за червень
2012 року, яким встановлено: неможливість
фактичного здійснення ПП
«Крафт-Компані» господарських
операцій через відсутність майна та
інших матеріальних ресурсів,
економічно необхідних для здійснення
операцій з купівлі-продажу;
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
трудових ресурсів, основних фондів,
складських приміщень, транспортних
засобів: порушення ч.1 ст.203, ч.1 ст. 207, ст..
215, п.1 ст. 216, ст.. 228 Цивільного кодексу
України в частині недодержання вимог
зазначених статей в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків.

За результатами розгляду заперечень
позивача на акт перевірки, Лубенською
ОДПІ надано відповідь від 29.05.2013 за вих.
№ 2296/Г/17-48, в якій повідомлено про
неможливість прийняття рішення на
користь позивачами /а.с. 37/.

На підставі акту перевірки від 13.05.2013 №
899/17- Лубенською ОДПІ (Пирятинське
відділення) винесено податкові
повідомлення-рішення від 31.05.2013:

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів, в сумі 25 746 грн, в тому
числі, за основним платежем в розмірі
17164 грн, за штрафними (фінансовими)
санкціями в розмірі 8582 грн /а.с.27/;

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачені
фізичними особами за результатами
річного декларування, у розмірі 19 390 грн
53 коп., в тому числі, за основним
платежем 12873 грн 02 коп., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 6436 грн 51 коп.
/а.с.26/

Із вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями позивач не
погодився, у зв'язку з чим оскаржив їх
до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням - рішенням,
суд виходить із наступного.

З 01.01.2011 порядок обчислення і сплати
податку на додану вартість та податку з
доходів фізичних осіб врегульовано
Податковим кодексом України.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2. статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В силу положень пункту 198.3. статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Підставою для нарахування
податкового кредиту відповідно до п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є
податкова накладна, яка повинна
містити обов'язкові реквізити,
визначені цією ж нормою.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Суд також враховує, що статтею 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
визначено, що господарська операція -
це дія або подія, що викликає зміни у
структурі активів і зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону
вбачається, що бухгалтерський облік
полягає, зокрема, у складанні та
прийнятті до обліку первинних
документів, які фіксують факти
здійснення господарських операцій,
складенні на їх підставі зведених
облікових документів, систематизації
інформації первинних документів на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

З огляду на викладене, податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути фактично здійснений
і підтверджений належним чином
складеними податковими накладними,
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Порядок оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності, крім осіб, які обрали
спрощену систему оподаткування,
визначено статтею 177 Податкового
кодексу України.

Згідно пунктів 177.1. - 177.4 статті 177
Податкового кодексу України доходи
фізичних осіб - підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу. Об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми податку на додану
вартість, що входять до ціни придбаних
або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1. пункту 138.1. статті
138 Податкового кодексу України
передбачено, що витрати операційної
діяльності включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку;

Згідно пункту 138.2. статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9. пункту
139.1. статті 139 Податкового кодексу
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

З аналізу викладених норм
вбачається, що фізична
особа-підприємець має право включити
до складу витрат відповідні суми,
підтверджені розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, які безпосередньо
пов'язані з отриманням доходів, та які
підпадають під перелік витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу

Судом встановлено, що 13.06.2012 між
позивачем (покупець) та ПП "Крафт -
Компані" (продавець) укладено договір
купівлі - продажу №4, за умовами якого
продавець зобов'язується продати, а
покупець оплатити та прийняти товар -
дизельне паливо - 4200 л, та шини для
вантажних автомобілів - 15 шт. Відправка
продукції - вивіз транспортом покупця.
Ціна продукції визначається
витратними накладними. (пункти 1.1., 1.2.,
2.2., 3.1. договору) /а.с. 38 - 39/.

Як вбачається із матеріалів справи, за
результатами здійснення господарської
операції ПП "Крафт - Компані" виписано
податкову накладну від 13.06.2012 №4, а
також видаткову накладну від 13.06.2012 №6
щодо поставки дизельного пального
об'ємом 4080 л, шин R22.5295/80 (НкШЗ) - 15 шт. на
загальну суму 102 984,17 грн, в тому числі
ПДВ - 17 164,03 грн /а.с.40,41/.

Зазначена податкова накладна
відповідає вимогам п. 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, підписана
та скріплена печаткою ПП "Крафт -
Компані".

На момент укладення договору та видачі
податкових накладних ПП "Крафт -
Компані" було зареєстроване як
юридична особа, та платник ПДВ
(свідоцтво платника ПДВ анульоване
28.08.2012) / а.с. 151 - 153/.

Згідно пояснень представника позивача
у судовому засіданні об'єм дизельного
пального, передбачений договором № 4
від 13.06.2012, був зменшений за узгодженням
сторін в ході виконання договору.

Факт транспортування дизельного
палива об'ємом 4080 л від ПП "Крафт -
Компані" до ФОП ОСОБА_3 підтверджено
товарно-транспортною накладною №77 від
13.06.2012, згідно якої перевезення
здійснено позивачем із пункту
навантаження м. Гребінка до пункту
розвантаження м. Пирятин автомобілем
за державним № НОМЕР_3./а.с. 42/.

Про факт перевезення шин свідчить
товарно - транспортна накладна №89 від
14.06.2012, згідно якої позивач здійснив
перевезення автомобілем ДАФ НОМЕР_7,
причеп НОМЕР_8, із пункту навантаження
с. Олександрівка до пункту
розвантаження м. Пирятин, автомобіль
/а.с. 43/.

Транспортні засоби, якими
здійснювалося перевезення товару,
належали позивачу, що підтверджується
свідоцтвами про державну реєстрацію
транспортних засобів, а також листом
від 25.04.2014 № 33/214 та довідкою Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування
Пирятинського, Гребінківського та
Чорнухинського районів /а.с. 150, 172, 179/.

За таких обставин посилання
представника відповідача на те, що
автомобіль НОМЕР_6, вказаний у ТТН №77
від 13.06.2012, не зареєстрований за
позивачем, спростовано матеріалами
справи.

Доводи відповідача про те, що у ТТН,
доданих до позовної заяви, у графі
навантаження вказано адресу, яка не
відповідає місцезнаходженню ПП "Крафт -
Компані", суд оцінює критично, оскільки
місце навантаження може бути відмінним
від юридичної адреси продавця.

Суд відхиляє також доводи відповідача
про те, що товарно-транспортні накладні
не були надані позивачем під час
перевірки, оскільки факт відмови
позивача від надання таких документів
на вимогу податкового органу в акті
перевірки не зафіксовано.

В ході розгляду справи встановлено, що
товар отримано фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 згідно
довіреності № 18 від 13.06.2014,
зареєстрованої у відповідному Журналі
реєстрації довіреностей /а.с. 44, 173-174/.

Оплата товару здійснена готівкою, про
що свідчать наявні у справі копії
квитанції до прибуткових касових
ордерів, акт звірки взаєморозрахунків
між позивачем та ПП «Крафт-Компані» /
а.с.46-48/.

Отримані від ПП "Крафт - Компані" шини в
кількості 15 штук, були встановлені на
належні позивачу транспортні засоби DAF
XF 95 НОМЕР_7, DAF XF 95 НОМЕР_9, DAF XF 95 НОМЕР_10,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями актів
встановлення автомобільних шин від
18.06.2012, від 20.06.2012 та від 29.06.2012 , копіями
свідоцтв про реєстрацію транспортних
засобів /а.с.65-67, 177-179/.

Дизельне пальне, придбане у ПП
«Крафт-Компані», використано позивачем
у господарській діяльності під час
надання послуг із перевезення
кукурудзи за замовленням ТОВ "ГУВЕР",
шроту соняшникового за замовленням ТОВ
"Агротранс - Ф", ячменю за замовленням
ТОВ "Антарес Інвест М", шроту
соняшникового за замовленням ТОВ
"Керуюча Компанія "Гранд Дистриб'юшн",
про що свідчать подорожні листи, акти
виконаних робіт /а.с.55-64/. Перевезення
вантажу здійснювалося автомобілями DAF
XF 95 з номерним знаком НОМЕР_7, DAF XF 95 з
номерним знаком НОМЕР_9, DAF XF 95 з
номерним знаком НОМЕР_10, що належать
позивачу /а.с. 177-179/

При цьому суд бере до уваги, що згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців основним видом
економічної діяльності позивача є 49.41.
Вантажний автомобільний транспорт /а.с.
114 - 115/..

За таких обставин вбачається, що
придбаний у ПП «Крафт-Компані»
позивачем використано у господарській
діяльності, витрати на його придбання
були безпосередньо пов'язані з
отриманням доходів.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що господарські операції
позивача з ПП "Крафт - Компані" на
підставі договору купівлі - продажу № 4
від 13.06.2012 мали реальний характер,
викликаючи зміни в структурі активів
позивача, підтверджені документами
первинного бухгалтерського обліку,
тому формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ на підставі належним
чином оформлених податкових накладних
та формування складу витрат за
результатами таких операцій
ґрунтується на вимогах Податкового
кодексу України.

Стосовно доводів представника
відповідача в ході розгляду справи про
те, що позивачем під час перевезення
дизельного пального не отримано
документи щодо погодження дорожнього
перевезення небезпечних вантажів, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне. Вимоги щодо здійснення
перевезень небезпечних вантажів
передбачені Законом України «Про
перевезення небезпечних вантажів» від
06.04.2000 № 1644-ІІІ, Правилами дорожнього
перевезення небезпечних вантажів,
затверджених наказом МВС України від
26.07.2004 № 822, іншими законодавчими
актами. Відповідно до ст. 25 Закону
України «Про перевезення небезпечних
вантажів» за порушення законодавства
про перевезення небезпечних вантажів
юридичні та фізичні особи несуть
відповідальність згідно з законом.
Зокрема, за порушення правил
дорожнього перевезення небезпечних
вантажів передбачена адміністративна
відповідальність (ст. 132-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та ін..).

Таким чином, враховуючи те, що
документи, які підлягають оформленню
під час здійснення перевезень
небезпечних вантажів (свідоцтва про
допущення транспортних засобів до
перевезення, узгодження маршруту та
ін.) не є документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару, відсутність таких
документів не впливає на право
платника податків відобразити
господарську операцію у
бухгалтерському та податковому обліку,
натомість тягне відповідальність,
встановлену законами України.

Посилання відповідача на висновки акту
Лубенської ОДПІ від 27.02.2013 № 48/22-35091180
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Крафт - Компані" щодо
підтвердження господарських відносин
із ТОВ Влад - Буд 2077" за травень 2012 та із
ТОВ Лон і Компані" за червень 2012 року",
суд оцінює критично. Вказаним актом
зафіксовано лише факт неможливості
проведення зустрічної звірки ПП "Крафт
- Компані" із іншими контрагентами, а
також порушення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст.
215, п 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ПП "Крафт -
Компані" за травень, червень 2012 року,
натомість перевірка первинних та інших
бухгалтерських документів зазначеного
підприємства не здійснювалася, а
відтак такий акт не може бути належним
та достовірним доказом факту не
підтвердження реальності
господарських операцій ПП "Крафт -
Компані" та позивача.

Доводи відповідача щодо
нікчемності правочину між позивачем та
ПП «Крафт-Компані» суд вважає також
безпідставними, оскільки обставин, які
вказували б на те, що договір був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним, відповідачем не
доведено і судом не встановлено.

Крім того, при кваліфікації правочину
за статтею 228 Цивільного кодексу
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін, проте жодних
доказів на підтвердження вини позивача
або його контрагента відповідачем не
надано.

Враховуючи викладене, висновки
відповідача в акті перевірки щодо
нікчемності правочину не відповідають
фактичним обставинам справи та нормам
чинного законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення № та № від31.05.2013,
винесені на підставі висновків акту
перевірки від 13.05.2013 № 899/17-, є
необґрунтованими, тобто прийнятими без
урахування усіх обставин, які мали
значення для прийняття таких рішень, а
тому підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Таким чином позов підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
- підпримця ОСОБА_3 до Пирятинського
відділення Лубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, Лубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Лубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (Пирятинське відділення) від 31
травня 2013 року № та №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 182 грн 70 коп. (сто
вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 05
травня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол