Справа № 807/1039/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1039/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: Хустської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області - представник не
з'явився ,

відповідача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - представник не з'явився ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Хустської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Хустська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу по єдиному податку у
сумі 1416,67 грн.

Позов мотивує тим, що відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання щодо
сплати податків, внаслідок чого і
виникла вищезазначена заборгованість.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте, однією з
позовних вимог просив розглядати
справу без його участі за наявними
матеріалами справи.(а.с.2-3)

Відповідач у судове засідання не
з'явився з невідомих причин, хоча про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
судових повісток(а.с.30, 34), а за таких
обставин, на підставі ст. 35 КАС України,
сторона вважається належним чином
повідомленою про дату, час та місце
судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень КАС України розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. А оскільки сторони в
судове засідання не з'явилися,
фіксування судового процесу не
здійснюється.

У відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець(далі - ФОП ОСОБА_1,
Відповідач) (а.с.9).

У відповідності до ст.15 Податкового
кодексу України платникам податків та
зборів (обов'язкових платежів) є
юридичні та фізичні особи, на яких
законодавством України покладено
обов'язок сплачувати податки і збори
згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно ст.36 Податкового Кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом. Податковий обов'язок є
безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

В порушення даної норми платник не
сплатив у належні строки:

- єдиний податок в сумі 1416,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
згідно довідки про стан заборгованості
сум заборгованості по єдиному податку
ФОП ОСОБА_1 станом на 31.03.2014 року за
Відповідачем рахується податковий
борг у сумі 1416,67 грн.(а.с.4). Вищевказана
заборгованість виникла у зв'язку з
наступним.

Згідно ст.291 Податкового кодексу
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності. Згідно п. 291.3 ст. 291 ПКУ
юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Відповідно до п.291.4. ст.. 291 ПКУ суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК
009:2005), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп;

3) третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб;

обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень;

5) п'ята група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб;

обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень.

Відповідно до п.293.1. ст..293 ПКУ ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

У відповідності до пп. 298.1.1. п. 298.1 ст .298
ПКУ для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву.

ФОП ОСОБА_1 з квітня 2012 року самостійно
обрав для провадження своєї
підприємницької діяльності спрощену
систему оподаткування та обрав другу
групу платника єдиного податку зі
ставкою 20 % до розміру мінімальної
заробітної плати, шляхом подачі заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування. (а.с.7)

Згідно п.295.1 ст. 295 ПКУ платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Нарахування
авансових внесків для платників
єдиного податку першої і другої груп
здійснюється органами державної
податкової служби на підставі заяви
такого платника єдиного податку щодо
розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.(п.295.2
ст.295 ПКУ)

Враховуючи те, що мінімальна заробітна
плата у 2013 році становила 1147,00 грн.,
єдиний податок відповідно складав 229,40
грн. Залишок несплаченої Відповідачем
суми становить 685,87 грн., згідно Витягу з
облікової картки платника податку за
2013 рік.(а.с.5).

У 2014 році мінімальна заробітна плата
становить 1218,00 грн., єдиний податок
відповідно складає 243,60 грн. Залишок
несплаченої Відповідачем суми
становить 730,80 грн., згідно Витягу з
облікової картки платника податку за
2017 рік.(а.с.6)

Відтак, загальний залишок несплаченої
Відповідачем суми по єдиному податку
становить 1416,67 грн.

Отже, станом на 31.03.2014 року за фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується
податковий борг по єдиному податку у
сумі 1416,67 грн. основного платежу,що
підтверджується наявними у матеріалах
справи обліковими картки платника
податків(а.с.9-11) та розрахунком сум
заборгованості (а.с.4).

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102
Податкового кодексу України, у разі
якщо грошове зобов'язання нараховане
контролюючим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
102.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу
України зазначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Виходячи з вищевикладеного, на момент
розгляду справи податковий борг
Відповідача становить 1416,67 грн. Даний
податковий борг не сплачений до
бюджету, а відтак позов підлягає до
задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства і такими, що підлягають
задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Хустської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу - задоволити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНООКПП - НОМЕР_1) на
користь Державного (місцевого) бюджету
України заборгованість по єдиному
податку у сумі 1416,67 грн.(одну тисячу
чотириста шістнадцять гривень 67
копійок).

3. Судові витрати на підставі ч.4 ст. 94
КАС України із відповідача не
стягуються.

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЮ.Ю. Дору