Справа № 872/6407/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2014 рокусправа № 1170/2а-3921/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2013 року по адміністративній
справі № 1170/2а-3921/12 за позовом
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби до
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року Кіровоградська
об'єднана державна податкова інспекція
Кіровоградської області Державної
податкової служби (надалі - Позивач)
звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі -
Відповідач), згідно з яким просила
стягнути з Відповідача суму
заборгованості у розмірі 1902,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
Відповідачем рахується податковий
борг по податку з доходів з фізичних
осіб, який розраховано відповідно до
податкових декларацій, самостійно ним
поданих. (а.с.2)

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року адміністративний позов
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь Державного бюджету України
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 282,00 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що у
Відповідача відсутній податковий борг
з податку на доходи фізичних осіб за 2010
рік у розумінні приписів Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та Податкового кодексу
України, оскільки ОСОБА_1 у 2010 році
дохід не отримував, що підтверджується
поданою ним уточнюючою декларацією про
доходи, а тому стягнення податкового
боргу у розмірі 1620,00 грн. є
безпідставним. (а.с.47-49)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Кіровоградська МДПІ подала
на нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити їх позовні вимоги у
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказували на те, що в ході
судового засідання Відповідачем
визнано факт самостійного подання ним
декларацій про доходи, одержані за
2010-2011 рр. та розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб, який є Додатком 2
до поданої декларації. При цьому, самим
же ОСОБА_1 наголошувалося на тому, що
уточнююча декларація ним подавалася
за 2011 рік, а не за 2010 рік, що свідчить про
те, що сума податкового боргу у розмірі
1620 грн. підлягає сплаті до бюджету.
(а.с.51-53)

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення
апеляційної скарги. Зазначає, що у
податковій декларації за період з 01
січня по 31 грудня 2010 року не стоїть сума
доходу, оскільки заробітку в той час
він не мав, з огляду на що позовні
вимоги є безпідставними. Крім того, ним
направлялися Позивачу дві уточнених
декларації за 2010-2011 рр., в яких
зазначено про відсутність доходу у
вказаний період. (а.с.63)

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 30.12.11 року
ОСОБА_1 до Кіровоградської ОДПІ подано
декларацію про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2010 року №3867, до якої
долучений розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб, що підлягає
поверненню платнику податку або сплаті
до бюджет, у тому числі у зв'язку з
нарахуванням податкового кредиту, у
якому зазначений розмір податкового
зобов'язання у сумі 1620 грн. (а.с.3-6), та
декларацію про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2011 року №3913, до якої
долучений розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб, що підлягає
поверненню платнику податку або сплаті
до бюджет, у тому числі у зв'язку з
нарахуванням податкового кредиту, у
якому зазначений розмір податкового
зобов'язання у сумі 282 грн. (а.с.7-10).

В матеріалах справи міститься
уточнююча декларація без відмітки
податкового органу про її отримання чи
даних поштового відділення про її
направлення. В уточнюючому розрахунку
зазначено, що звітним (податковим)
періодом, що уточнюється є 2011 рік та
відповідно до уточнень сума отриманого
доходу протягом звітного періоду
становить 0,00 грн. (а.с.36-37)

На підставі поданих декларацій
податковим органом було сформовано
податкову вимогу форми «Ф» № 59 від
08.08.2012 року на суму 1902,00 грн., яка була
отримана ОСОБА_1 29.08.2012 року. (а.с.11)

Стягнення з відповідача вказаних сум і
є предметом даного спору.

Задовольняючи частково позовні вимоги
Кіровоградської ОДПІ, суд першої
інстанції виходив з того, що у
Відповідача відсутній податковий борг
з податку на доходи фізичних осіб за 2010
рік у розумінні приписів Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та Податкового кодексу
України, оскільки ОСОБА_1 у 2010 році
дохід не отримував, що підтверджується
поданою ним уточнюючою декларацією про
доходи, а тому стягнення податкового
боргу у розмірі 1620,00 грн. є
безпідставним.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Позивачем було розраховано податковий
борг Відповідача відповідно до поданих
ним декларацій за 2010-2011 роки, а саме:
відповідно до декларації за період з 01
січня по 31 грудня 2010 року №3867 - у
розмірі 1620 грн. та відповідно до
декларації за період з 01 січня по 31
грудня 2011 року №3913 - у розмірі 282 грн. на
загальну суму 1902,00 грн.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Розрахунок суми податку з доходів
фізичних осіб є невідємною складовою
податкової декларації і заповнення
його особисто Відповідачем із
зазначенням сум податкового
зобов'язання свідчить про узгодження
вказаних сум.

Судом встановлено та Відповідачем не
заперечується, що ОСОБА_1 самостійно
подав податкові декларації до
податкового органу за 2010-2011 роки із
зазначенням у них своїх зобов'язань, а
саме - за період з 01 січня по 31 грудня 2010
року №3867 - у розмірі 1620 грн. та за
період з 01 січня по 31 грудня 2011 року №3913
- у розмірі 282 грн..

Висновок суду першої інстанції про не
підтвердженість наявності у
Відповідача податкового боргу на суму
1620 грн. є безпідставним, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
подані декларації разом з
розрахунками, заповнював їх самостійно
та власноруч підписав.

Більш того, направлена Позивачем
податкова вимога форми «Ф» № 59 від
08.08.2012 року на суму 1902,00 грн., яка була
отримана ОСОБА_1 29.08.2012 року, ним у
передбаченому законом порядку не ос
порена , не відкликана, та зазначена у
ній сума податкового боргу
Відповідачем у добровільному порядку
не сплачена.

Також, колегією суддів не може бути
взято до уваги і посилання Відповідача
на подання ним уточнюючої декларації
за 2010 рік, адже жодних доказів на
підтвердження факту отримання
податковим органом вказаної
декларації чи направлення на його
адресу ні до суду першої інстанції, ні
до апеляційного суду надано не було.

Відповідно до ст.. 70 КАС України докази
повинні бути належними та допустимими.

Щодо посилань відповідача на той факт,
що ним подавалася уточнююча
декларація, колегія суддів зазначає, що
звітним податковим періодом, який
уточнюється, відповідно до
вищевказаної декларації є 2011 рік (
а.с.36), що не підтверджує доводів
Відповідача про неотримання доходу за
2010 рік. Крім того, ОСОБА_1 були визнані
позовні вимоги Кіровоградської ОДПІ в
частині стягнення 288 грн. з податку на
доходи з фізичних осіб саме за 2011 рік та
рішення суду у цій частині ним не
оскаржено.

Зважаючи на вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови щодо часткового задоволення
вимог Кіровоградської ОДПІ були
порушено норми матеріального та
процесуального права, і як наслідок,
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з прийняттям
нової постанови.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205,
ст.207 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби -
задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2013
року по адміністративній справі №
1170/2а-3921/12 - скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України податковий борг з податку на
доходи фізичних осіб у сумі 1902 грн.
(тисяча дев'ятсот дві гривні).

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко