Справа № 818/593/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р.Справа № 818/593/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Кононенко З.О. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Шосткинської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 12.03.2014р. по справі №
818/593/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Шосткинської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

12 березня 2014 року постановою Сумського
окружного адміністративного суду
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування вимоги -
задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області №Ф-100-17 від 14 лютого 2014
року про сплату єдиного внеску в сумі
5069 грн. 82 коп.

У апеляційній скарзі Шосткинська
об`єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Сумській області просить постанову
суду першої інстанції скасувати та
винести нову постанову про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, а саме: статей 4, 6
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 8
липня 2010 року N 2464-VI. Заявник вважає, що з
урахуванням норми ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" позивачка як
фізична особа-підприємець не
звільняється від сплати єдиного
внеску, оскільки не досягла
встановленого ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" віку та має сплачувати
єдиний внесок на загальних підставах.

Заперечень на апеляційну скаргу від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
суду не надійшло.

Сторони у судове засідання не
з'явились, позивачка була належним
чином повідомлена про дату, час та
місце судового розгляду справи. На
адресу суду повернулось поштове
відправлення з повісткою на ім'я
відповідача як не вручене за
закінченням терміну зберігання. З
урахуванням частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), та враховуючи, що
судова повістка не була вручена
відповідачу з незалежних від суду
причин, колегія суддів дійшла висновку,
що Шосткинська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Сумській області вважається
повідомленою належним чином про дату,
час та місце судового розгляду справи.
Керуючись частиною 4 статті 196 КАС
України, колегія суддів не вбачає
перешкод для судового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка зареєстрована як фізична
особа підприємець, що підтверджується
копією Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
(а.с.5), є платником єдиного податку, що
підтверджується свідоцтвом серії
НОМЕР_1, виданого Шосткинською
об'єднаною державною податковою
інспекцією (а.с.8).

Відповідно до пенсійного посвідчення
НОМЕР_2, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком
(а.с.6).

14.02.2014 року відповідачем було складено
вимогу №Ф-100-17 про необхідність сплати
ФОП ОСОБА_1 суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 5069,82
грн. (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ФОП
ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільнена від
сплати єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 8
липня 2010 року N 2464-VI.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону,
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті (тобто фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування), які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідачем не надано доказів того, що
між позивачем та Пенсійним фондом
України у відповідності до вимог
статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" укладено договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, визначальною підставою
для звільнення фізичної
особи-підприємця від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у даній справі є
перебування на обліку та отримання або
пенсії за віком або пенсії по
інвалідності чи відповідної
соціальної допомоги.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію.

Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року N
1788-XII встановлено види пенсій, зокрема:
за цим Законом призначаються: а)
трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії (ст. 2 Закону).

Статтею 6 цього Закону передбачено, що
особам, які мають одночасно право на
різні державні пенсії, призначається
одна пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби, або внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті чи
з виконанням інтернаціонального
обов'язку.

З огляду на те, що позивачка досягла
пенсійного віку, проте нею було обрано
до виплати пенсію за вислугу років, а не
пенсію за віком, з урахуванням норм
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
колегія суддів дійшла висновку, що
покладення на позивачку обов'язку зі
сплати єдиного внеску є неправомірним.

Доводи відповідача у апеляційній
скарзі з посиланням на те, що до
позивачки не може бути застосовано
положення норми ч. 4 ст. 4 Закону N 2464-VI,
оскільки вона не досягла 60-річного
віку, колегія суддів вважає
безпідставними. Норма зазначеної
статті не пов'язує звільнення від
сплати єдиного внеску із досягненням
особою певного віку, а лише передбачає
звільнення від сплати внеску всіх
пенсіонерів за віком, в тому числі і
тих, які отримують пенсію за віком на
пільгових умовах. Зазначена норма
також не виключає осіб, які отримують
пенсію за вислугу років.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шосткинської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області -
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12.03.2014р. по
справі № 818/593/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Спаскін О.А.

Помічник судді
Цюпак О.П.