Справа № 822/1239/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1239/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріОлійник І.А. за
участі:позивача та представника
відповідача ОСОБА_3розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
Арбітражного керуючого ОСОБА_4 до
Головного управління юстиції в
Хмельницькій області про
скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до Хмельницького окружного
адміністративного суду
адміністративному позові, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 29.04.2014 року вх. № 12831
арбітражний керуючий ОСОБА_4 просить
скасувати розпорядження Головного
управління юстиції в Хмельницькій
області від 17.03.2014 року № 4 "Про усунення
порушень" в частині пунктів 3-6.

На думку позивача, зазначене
розпорядження в частині пунктів 3-6 є
незаконним і підлягає скасуванню,
оскільки:

Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14 травня
1992 року N 2343-XII (надалі - Закон N 2343-XII) не
встановлені терміни в межах загального
строку ліквідаційної процедури на
здійснення ліквідатором дій з приводу
пошуку і реалізації майна боржника та
вжиття заходів по притягненню
посадових осіб банкрута до
відповідальності;

ст.ст. 3-1, 25 та 52 Закону N 2343-XII не
передбачений обов»язок ліквідатора
щодо звернення до господарського суду
з приводу затвердження розміру оплати
послуг ліквідатора за кожний місяць
здійснення ним повноважень при
проведенні ліквідаційної процедури в
порядку ст.52 Закону N 2343-XII в редакції до
19.01.2013 року, мінімальний розмір якої
визначений ч.12 ст.3-1 цього Закону.

Вважає, що після визнання банкрутом
СТОВ «Прогрес» та відкриття
ліквідаційної процедури (постанова
господарського суду Хмельницької обл.
від 17.05.2010 року по справі №2/65-Б-10) вчинив
всі передбачені Законом N 2343-XII дії щодо
пошуку майна банкрута, його продажу та
притягнення посадових осіб товариства
до відповідальності. На підтвердження
вжитих заходів під час перевірки надав
всі докази, в тому числі доказ
розміщення через засоби масової
інформації оповіщення про продаж майна
банкрута, звернення до Шиїнецької
сільради з приводу отримання
відомостей про наявність/ відсутність
нерухомого майна та земельних ділянок
та звернення до правоохоронних органів
про злочин посадових осіб банкрута та
відкриття кримінального провадження.

Позивач в судовому засіданні
адміністративний позов підтримав та
підтвердив обставини, на які
посилається у позовній заяві, просить
суд задовольнити позовні вимоги з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вважає позовні вимоги
необгрунтованими, оскільки порушення
позивачем вимог ч.12 ст. 3-1, ч. ч. 1 і 2 ст. 25
та ст.30 Закону N 2343-XII встановлені під
час перевірки позивача та зафіксовані
в акті планової виїзної перевірки
позивача № 55 від 20.12.2013 року.

Заслухавши позивача та
представника відповідача, дослідивши
зібрані в матеріалах справи докази в їх
взаємному зв»язку та сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
до задоволення з урахуванням
наведеного нижче.

Суд встановив, що відповідно до плану
перевірок діяльності арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) на 4
квартал 2013 року, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 24.09.2013
року № 5, на підставі наказу Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області від 14.11.2013 року № 503/09 «Про
проведення планової виїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_4» та посвідчення на проведення
планової виїзної перевірки №57 від
15.11.2013 року 2 - 11 грудня 2013 року комісією
Головного управління юстиції у
Хмельницькій області здійснена
планова виїзна перевірка діяльності
позивача, про проведення якої останній
повідомлений листом від 15.11.2013 року №
06.2-15/28/9304 та повідомленням від 15.11.2013
року №23, надісланими на юридичну та
електронну адреси позивача. За
результатам перевірки складений акт
планової виїзної перевірки від 20.12.2013
року №55, яким зафіксований ряд
порушень законодавства з питань
банкрутства.

24.12.2013 року за вих. №06.2-15/1/5897 Головне
управління юстиції у Хмельницькій
області звернулось до Департаменту
нотаріату та банкрутства Міністерства
юстиції України з пропозицією щодо
внесення подання про накладення на
позивача дисциплінарного стягнення.
Розглянувши подання №66 від 10.01.2014 року,
дисциплінарна комісія арбітражних
керуючих дійшла висновку про
відсутність підстав для притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності та доручила
Головному управлінню юстиції у
Хмельницькій області вирішити питання
щодо складення за результатами
перевірки позивача припису про
недопущення повторних порушень та
розпорядження про усунення виявлених
порушень (лист від 14.02.2014 року вих.
№13.2-32/172).

За даними перевірки, за період з грудня
2012 року по грудень 2013 року позивач
допустив ряд порушень законодавства, в
тому числі і ті, які підлягають
усуненню, а саме:

1. пункту 1.2 глави 1 розділу III та
підпунктів 6.4-6.10 розділу VI Правил
організації діловодства та архіву
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), затверджених наказом Мін
'юсту від 15.03.2013 року №447/5 - відсутність
у арбітражного керуючого ОСОБА_4 офісу,
електрозв'язку для підтримання
факсограм;

2. частини першої статті 116 Закону N 2343-XII
(у редакції після 19.01.2013 року) та Правил
організації діловодства та архіву
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), затверджених наказом
Мін'юсту від 15.03.2013 року №447/5, -
відсутність схваленої на засіданні
експертної комісії Головного
управління юстиції та погодженої
експертно-перевірною комісією
Державного архіву номенклатури справ
арбітражного керуючого;

3. абзацу тринадцятого частини першої
статті 25 Закону N 2343-XII (у редакції до
19.01.2013 року) - не встановлено наявності
зареєстрованого за боржником
нерухомого майна, транспортних
засобів, розрахункових рахунків та
залишків коштів на них, земельних
ділянок;

4. частини другої статті 25 Закону N 2343-XII
(у редакції до 19.01.2013 року) - не вжиття
заходів щодо притягнення посадових
осіб банкрута до відповідальності за
не передачу бухгалтерської та іншої
документації банкрута, матеріальних та
інших цінностей банкрута ліквідатору;

5. частини першої статті 30 Закону N 2343-XII -
не вжиття заходів щодо реалізації
наявного майна банкрута;

6. частини чотирнадцятої ст. 3-1 Закону N
2343-XII (у редакції до 19.01.2013 року) - розмір
оплати послуг арбітражного керуючого
за кожен місяць здійснення ним
повноважень ліквідатора СТОВ "Прогрес"
не затверджений господарським судом.

На виконання доручення
Міністерства юстиції України від 14.02.2014
року вих. №13.2-32/172 Головне управління
юстиції у Хмельницькій області 17.03.2014
року прийняло розпорядження "Про
усунення порушень" від 17.03.2014 року № 4,
яким зобов»язано позивача в термін до 17
квітня 2014 року усунути вищезазначені
порушення шляхом:

1. приведення офісу арбітражного
керуючого у відповідність до
підпунктів 6.4-6.10 розділу VI Правил
організації діловодства та архіву
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), затверджених наказом
Мін'юсту від 15.03.2013 року №447/5;

2. схвалення експертною комісією
управління юстиції та погодження з
експертно-перевірною комісією
Державного архіву номенклатури справ
арбітражного керуючого;

3. встановлення наявності
зареєстрованого за СТОВ "Прогрес"
нерухомого майна, земельних ділянок,
транспортних засобів, розрахункових
рахунків та залишків коштів на них;

4. життя заходів щодо притягнення
до відповідальності посадових осіб
СТОВ "Прогрес" відповідно до
законодавства;

5. вжиття передбачених
законодавством заходів по реалізації
майна СТОВ "Прогрес";

6. затвердження господарським
судом розміру оплати послуг
арбітражного керуючого за кожен місяць
здійснення ним повноважень
ліквідатора СТОВ "Прогрес".

Не погоджуючись з зазначеним
розпорядженням в частині пунктів 3-6,
позивач оскаржив його до суду.

Досліджуючи правомірність
розпорядження "Про усунення порушень"
від 17.03.2014 року № 4 в частині пунктів 3-6
та висновків перевірки щодо вчення
позивачем порушень Закону N 2343-XII, які
підлягають усуненню, суд враховує
наведене нижче.

Постановою від 17.05.2010 року по
справі №2/65-Б-10 господарський суд
Хмельницької області на підставі ст.52
Закону N 2343-XII визнав банкрутом СТОВ
«Прогрес», відкрив ліквідаційну
процедуру строком на шість місяців - до
17.11.2010 року та призначив ліквідатором
зазначеного товариства ОСОБА_4
(позивача). За клопотанням ліквідатора
господарський суд Хмельницької
області неодноразово продовжував
строк ліквідаційної процедури СТОВ
«Прогрес» (ухвали від 30.11.2010 року, від
31.05.2011 року, від 14.12.2011 року, від 27.02.2012
року, від 24.09.2012 року, від 18.12.2012 року, від
27.02.2013 року, від 28.05.2013 року, від 07.10.2013
року і від 27.02.2014 року, якою продовжений
строк ліквідаційної процедури та
відповідно, повноваження позивача як
ліквідатора СТОВ «Прогрес», до 17.08.2014
року.

В силу ч.1 ст.22 Закону N 2343-XII в
редакції, яка діяла на час існування
спірних відносин, у випадках,
передбачених цим Законом,
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру.

У постанові про визнання боржника
банкрутом господарський суд відкриває
ліквідаційну процедуру, призначає
ліквідатора (ч.1 ст.24 Закону N 2343-XII).

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону N 2343-XII
протягом п'ятнадцяти днів з дня
призначення ліквідатора відповідні
посадові особи банкрута зобов'язані
передати бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
банкрута ліквідатору. У разі ухилення
від виконання зазначених обов'язків
відповідні посадові особи банкрута
несуть відповідальність відповідно до
законів України. З дня призначення
ліквідатора до нього переходять права
керівника (органів управління)
юридичної особи - банкрута.

Станом на час проведення перевірки
(грудень 2013 року) посадові особи СТОВ
«Прогрес» не передали позивачу
документи бухгалтерського та
фінансового обліку. Вказане
підтверджується його письмовими
поясненнями від 05.12.2013 року з приводу
вимоги перевіряючих щодо надання
документів, копія яких є в матеріалах
справи.

За змістом ч.1 ст.25 Закону N 2343-XII
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює, зокрема, такі повноваження:
приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута;
пред'являє до третіх осіб вимоги щодо
повернення дебіторської
заборгованості банкруту; вживає
заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Частиною 2 ст.22 Закону N 2343-XII
встановлено, що строк ліквідаційної
процедури не може перевищувати
дванадцяти місяців. Господарський суд
може продовжити цей строк на шість
місяців, якщо інше не передбачено цим
Законом.

В силу ч.3 ст.24 Закону N 2343-XII
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
виконують свої повноваження до
завершення ліквідаційної процедури в
порядку, встановленому цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Отже, Законом N 2343-XII передбачено,
що ліквідатор зобов»язаний виконувати
всі передбачені цим Законом
повноваження, в тому числі щодо пошуку
майна банкрута, розрахункових рахунків
та залишків коштів на них, протягом
всієї ліквідаційної процедури, і у
випадку продовження її строку
господарським судом. На нього, також
покладені обов»язки щодо притягнення
до відповідальності посадових осіб
банкрута у разі ухилення від передачі
ліквідатору бухгалтерської та іншої
документації банкрута, печаток і
штампів, матеріальних та інших
цінностей банкрута.

Надані позивачем докази вказують
на те, що з метою пошуку майна банкрута
арбітражний керуючий обмежився лише
оголошенням про продаж майна,
надрукованим в газеті «Є» у 2011 році, та
надсиланням у червні 2010 року запиту до
Шиїнецької сільської ради щодо
наявності у власності СТОВ «Прогрес»
нерухомого майна, а також надісланням у
квітні 2011 року до прокурора
Деражнянського району повідомлення
про злочин (викрадення належного
товариству майна та приховування
документів господарської,
адміністративної та фінансової
діяльності).

В 2012-2013 роках, після продовження
господарським судом строку
ліквідаційної процедури позивач не
вживав заходи щодо пошуку майна СТОВ
«Прогрес» та продажу об»єкту
незавершеного будівництва, а також
притягнення посадових осіб
зазначеного товариства до
відповідальності за не передачу
бухгалтерської та іншої документації
банкрута.

За змістом ч.1 ст.29 Закону N 2343-XII
майно, на яке звертається стягнення у
ліквідаційній процедурі, оцінюється
арбітражним керуючим у порядку,
встановленому законодавством про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність.

Згідно до ч.1 ст.30 Закону N 2343-XII
після проведення інвентаризації та
оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на
відкритих торгах, якщо комітетом
кредиторів не встановлено інший
порядок продажу майна банкрута.

Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року
№ 4212-VI Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом викладений в
новій редакції, яка набрала чинності
19.01.2013 року.

Пунктом 1-1 Розділу X «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону N 2343-XII в
редакції Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI
передбачено, що положення цього Закону,
що регулюють продаж майна в
провадженні у справі про банкрутство,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом.

Відтак, з 19.01.2013 року продаж майна
банкрута, в тому числі у справах про
банкрутство відсутнього боржника,
провадження у яких відкрите до 19.01.2013
року, здійснюється за процедурою,
визначеною Законом N 2343-XII в редакції
Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI.

У відповідності до ч.1 ст.44 Закону N
2343-XII після проведення інвентаризації
та оцінки майна ліквідатор здійснює
продаж майна банкрута такими
способами: проведення аукціону; продаж
безпосередньо юридичній або фізичній
особі. Вибір способів продажу активів
здійснюється ліквідатором з метою
забезпечення його відчуження за
найвищою ціною.

Частиною 2 ст.44 Закону N 2343-XII
передбачено, що ліквідатор організовує
проведення аукціону з продажу активів
банкрута з урахуванням вимог цього
Закону. Ліквідатор має право
самостійно проводити торги на аукціоні
відповідно до законодавства або
залучити на підставі договору
організатора аукціону - юридичну особу,
яка відповідно до установчих
документів має право проводити торги.

За змістом ч.6 ст.44 Закону N 2343-XII
ліквідатор може здійснювати
безпосередній продаж таких активів:
основних засобів, балансова залишкова
вартість яких не перевищує одну тисячу
гривень, а також інших необоротних
матеріальних активів, господарських
матеріалів, малоцінних та
швидкозношуваних предметів, обсяги або
вартість яких є недостатніми для
проведення аукціону. Ці матеріальні
активи реалізуються безпосередньо
ліквідатором або на комісійних умовах
через організацію роздрібної торгівлі;
не проданих на аукціоні. У цьому
випадку безпосередній продаж може
здійснюватися за ціною останніх торгів
на аукціоні; не проданих на біржових
торгах через товарну біржу; стосовно
яких після опублікування оголошення
про проведення повторного аукціону є
лише одна пропозиція від покупця.
Безпосередній продаж може
здійснюватися за ціною, що була
визначена як ціна продажу на аукціоні,
покупцеві, який подав пропозицію про
участь в аукціоні; акцій приватного
акціонерного товариства або часток
товариства з обмеженою
відповідальністю, які належать
боржнику і викуповуються цим
товариством або учасниками
(акціонерами) цього товариства.

Досліджені судом докази вказують та те,
що протягом грудня 2012 року - грудня 2013
років (період діяльності, що підлягав
перевірці) позивач не вживав заходи
щодо продажу об»єкту незавершеного
будівництва СТОВ "Прогрес".

Згідно до ч.12 ст.3-1 Закону N 2343-XII
оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

За даними перевірки, протягом
здійснення повноважень ліквідатора
СТОВ «Прогрес» позивач отримував
оплату, розмір якої в порушення ч.12 ст.3-1
Закону N 2343-XII не затверджений
господарським судом. При цьому, позивач
не звертався до господарського суду з
заявою щодо затвердження розміру
оплати праці, вважаючи що через
відсутність комітету кредиторів, до
повноважень якого віднесене
встановлення розміру оплати, його
затвердження господарським судом не
здійснюється. Проте, суд вважає, що
відсутність комітету кредиторів,
створення якого в процесі розгляду
справи про банкрутство відсутнього
боржника Законом N 2343-XII не передбачене,
не звільняє арбітражного керуючого від
обов»язку щодо звернення до
господарського суду з відповідною
заявою про затвердження розміру оплати
послуг арбітражного керуючого.

Таким чином, в процесі судового
розгляду суд встановив правомірність
викладених в акті перевірки висновків
відповідача щодо наявності в
діяльності позивача порушень Закону N
2343-XII, які підлягають усуненню.

Процедуру організації та проведення
перевірок діяльності арбітражних
керуючих, повноваження осіб, які
здійснюють перевірки, права й обов'язки
арбітражних керуючих та порядок
оформлення результатів перевірки
регулює Порядок контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), затверджений наказом
Міністерства юстиції України від 27.06.2013
року N 1284/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 03 липня
2013 р. за N 1113/23645 (надалі - Порядок N 1284/5).

В силу п.1.3 і п.2.1 Порядку N 1284/5
контроль за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
здійснюють Міністерство юстиції
України як державний орган з питань
банкрутства та за дорученням Мін'юсту
України головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі як
територіальні органи з питань
банкрутства шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.

Планова перевірка діяльності
арбітражного керуючого здійснюється
за календарний рік, що передує
перевірці, та не частіше одного разу на
два роки (п.2.5 Порядку N 1284/5). Відповідно
до листа Міністерства юстиції України
від 15.10.2013 року №13.2-32/1033 період
діяльності арбітражного керуючого,
який підлягає перевірці, завершається
датою, що передує даті початку цієї
перевірки і відліковується у
зворотньому порядку, починаючи від
дати перевірки.

За змістом п.2.11 Порядку N 1284/5 предметом
планової перевірки є відповідність
арбітражного керуючого вимогам,
визначеним у Законі, а також додержання
арбітражним керуючим вимог
Конституції України, Господарського
процесуального кодексу України,
Закону, іншого законодавства з питань
банкрутства та законодавства про
оплату праці під час здійснення
повноважень розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора у
справах про банкрутство за період, що
підлягає плановій перевірці.

Відповідно до пп.6.7 Порядку N 1284/5 у разі
виявлення під час перевірки порушень у
діяльності арбітражного керуючого
орган контролю на підставі акта
перевірки за наявності відповідних
підстав виносить припис про
недопущення повторних порушень та
(або) розпорядження про усунення
виявлених порушень. Підпунктом 6.7.1
Порядку N 1284/5 встановлено, що
розпорядження виноситься органом
контролю щодо порушень, які можуть бути
усунені арбітражним керуючим, а щодо
інших порушень - припис.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене відповідач довів
правомірність спірного розпорядження
в частині пунктів 3-6, а тому позовні
вимоги про його скасування не
підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» та ст.ст. 11, 70,
71, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Арбітражного керуючого ОСОБА_4
до Головного управління юстиції в
Хмельницькій області про скасування
розпорядження "Про усунення порушень"
від 17.03.2014 року № 4 в частині пунктів 3-6
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05
травня 2014 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя