Справа № 2-а-3/12
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-а-3/12
1-й інстанції: Цибенко І.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Чаку
Є.В.

суддів
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради на
постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11
січня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради про визнання дій неправомірними
та зобов'язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 11 січня
2012 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив його скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача повністю.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу у
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, та
інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796) щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні
заробітні плати.

Всупереч вимогам ст. 48 Закону №796
позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановою КМУ
від 12.07.2005 року № 562, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагає Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМУ від 12.07.2005
року № 562, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. 48 Закону
№ 796.

Разом з тим, в своїй позовній заяві
позивач просить стягнути з відповідача
недоотримані кошти по одноразовій
щорічній допомозі до 5 травня 2011 року як
інваліду ІІІ групи, у відповідності до
ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11.01.2012 р. зазначені
вище вимоги позивача залишені без
розгляду, у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду за захистом своїх
прав, свобод чи інтересів.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів погоджується з даним рішенням
суду першої інстанції та не вбачає
підстав для його скасування.

Що стосується вимог позивача щодо
стягнення недоотриманих коштів по
виплаті пільг та компенсацій
потерпілим дітям та їх батькам у
відповідності до вимог п. 6) ч. 1 ст. 30
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», то слід зазначити
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, як особа яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_2.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 30 Закону № 796
потерпілим дітям, зазначеним у
пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх
батькам надаються такі гарантовані
державою компенсації та пільги: -
щомісячна виплата 50 процентів
мінімальної заробітної плати
незалежно від інших виплат на кожну
дитину шкільного віку, яка евакуйована
із зони відчуження або народилася
після 26 квітня 1986 року від батька, який
на час настання вагітності матері, має
підстави належати до категорії 1 або 2,
або матері, яка на час настання
вагітності або під час вагітності має
підстави належати до категорії 1 або 2,
а також на кожну дитину, яка проживала
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення з моменту аварії.

Всупереч вимогам ст. 30 Закону №796
позивачу вказана доплата на дитину
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановою КМУ
від 26.07.1996 року № 836 та від 20.04.2007 року №
649, а не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати, як того
вимагає Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановами КМУ від від
26.07.1996 року № 836 та від 20.04.2007 року № 649,
відповідач неправомірно виплачував
доплату на дитину в меншому розмірі,
ніж це передбачено ст. 30 Закону № 796.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради залишити без задоволення, а
постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 11 січня 2012 року -
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.