Справа № 804/5161/14
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Справа № 804/5161/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя за
участю:Букіна Л. Є., секретаря судового
засіданняЧервяченко Д.В., представника
позивача представника відповідача
Батуєв О.В., Кашнер-Єгельська А.В.
Рябоконь С.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Сила» до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто-Сила» (далі -
позивач, ТОВ «Авто-Сила») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області (далі -
відповідач, ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська), в якій
просило:

- визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 10.12.2013 року №
про донарахування суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на загальну суму
9 962,25 грн.;

- визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 10.12.2013 року №
про донарахування суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
1 718 916,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що податковим органом
безпідставно зроблені в акті перевірки
висновки про непідтвердження
здійснення господарських операції
позивача із контрагентами, оскільки
реальність здійснення господарських
операцій підтверджується первинними
документами. Відсутність порушень
позивачем податкового законодавства
підтверджується також Висновком
експертного економічного дослідження.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити у
повному обсязі, надали пояснення,
аналогічні доводам позовної заяви.

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечував, посилаючись на те, що ТОВ
«Авто-Сила» під час проведення
перевірки не підтверджено реальність
здійснення господарських операцій із
контрагентами, оскільки
взаємовідносини не підтверджені
належним чином оформленими первинними
документами.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази,
долучені до матеріалів справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи із
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки посадових
осіб податкової служби під час
здійснення податкового контролю,
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК
України посадові особи контролюючих
органів зобов'язані дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
до відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

Судом встановлено, що позивач - ТОВ
«Авто-Сила» зареєстроване виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради 19.03.2010 р., код суб'єкта
господарювання за ЄДРПОУ - 37005858,
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська з 22.03.2010 р., є
платником ПДВ з 13.05.2010 р.

На підставі наказу від 30.09.2013 року № 519
та повідомлення від 30.09.2013 року ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська проведена планова
виїзна документальна перевірка ТОВ
«Авто-Сила» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року.

Перевірку проведено з 10.10.2013 року по
30.10.2013 року з відома директора Максимюк
Ю.М.

За результатами перевірки складено акт
від 06.11.2013 року № 945/223/37005858 про
результати планової виїзної
документальної перевірки ТОВ
«Авто-Сила» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року.

Згідно Акту перевірки від 06.11.2013 року №
945/223/37005858, оформленого за результатами
перевірки, податковим органом зроблені
висновки про порушення позивачем:

- пп.14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14. 1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138,
пп. 139.1.9 ст. 139, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 та п.
137.10 ст. 137 ПК України в результаті чого
занижено податок на прибуток в період,
що перевірявся, на загальну суму 1 613
873,00 грн. в т.ч. за 3 квартал 2011 року в сумі
193 200,00 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 1
00 500,00 грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 235
200,00 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 52
500,00 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 132
358,00 грн. та за 4 квартал 2012 року в сумі
115,00 грн.;

- пп. 14.11.201 п.14.1 ст.14, п. 185.1 ст. 185, п. 198.3 ст.
198, п.201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7 ст.206 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість у загальній
сумі 8 420,00 грн. у тому числі за березень
2011 року в розмірі 2 255,00 грн., за січень
2012 року в розмірі 6 000,00 грн. та за
вересень 2012 року в розмірі 165,00 грн.;

- пп.14.1.180, п.14.1 ст.14, абз.1 п. 46.1 ст. 46, п.49.1
та п. 49.2, пп.49.18.2 ст. 49, ст. 51 гл. 2 та пп.б п.
176.2 ст. 176 ПК України в частині не
подання податкових розрахунків сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, а також сум
утриманого з них податку за формою 1-ДФ
по строкам 09.02.2012 року за 4 квартал 2011
року.

Не погодившись з актом перевірки
позивачем подано до податкового органу
заперечення та отримано відповідь від
05.12.2013 року № 27272/10/223, в якій зазначено,
що порушення встановлені в акті
перевірки встановлені відповідно до
чинного законодавства, заперечення
позивача не враховані.

За результатами перевірки податковим
органом прийняті
податкові-повідомлення рішення:

- від 10.12.2013 року № про
донарахування суми грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг), 14010100, на
загальну суму 9 962,25 грн., у т.ч. за
основним платежем - 8420,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1542,
25 грн.;

- від 10.12.2013 року № про
донарахування суми грошового
зобов'язання за податком на прибуток
приватних підприємств, 11021000, на
загальну суму 1 718 916,25 грн., у т.ч. за
основним платежем - 1 613 873,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 105
043,25 грн.

За результатами адміністративного
оскарження зазначені
податкові-повідомлення рішення
залишено без змін рішенням Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 21.02.2014
року № 1039/10/04-36-10-08-09, рішенням
Міндоходів від 26.03.2014 року.

Порядок та правомірність проведення
перевірки позивачем не оскаржується,
позивач не згоден із висновками,
зазначеними в акті перевірки та
прийнятими за результатами перевірки
податковими повідомленнями-рішеннями.

Перевіркою встановлено заниження
податку на прибуток в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 1 613 873
грн.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
«Авто-Сила» мало господарські
взаємовідносини із підприємствами: ТОВ
«Альфа-Інвест Плюс» () і ТОВ
«Пром Альянс ЛТД» () на
підставі укладених між ними договорів,
а саме:

- договір між ТОВ «Авто-Сила» та
ТОВ «Альфа-Інвест Плюс» від 26.03.2012 року
№ 498 на поставку мастил, автомобільної
хімії та аксесуарів;

- договори між ТОВ «Авто-Сила» та
ТОВ «Пром Альянс ЛТД» від 01.07.2011 р. № 0107/1
та від 31.08.2011 року № 3108/1.

Предметом договорів є постачання ТОВ
«Авто-Сила» (Постачальник) Покупцям -
ТОВ «Альфа-Інвест Плюс» і ТОВ «Пром
Альянс ЛТД» мастил, автомобільної
хімії та аксесуарів.

Перехід права власності на товар від
Постачальника до Покупця здійснюється
в момент отримання ним товару на
підставі видаткових документів (пункти
2.6 - 2.7 договору).

ТОВ «Авто-Сила» (Постачальник) за
вищезазначеними договорами поставило
Покупцям товари: ТОВ «Альфа-Інвест
Плюс» на загальну суму 880 000,00 грн., в
тому числі ПДВ 146 666,67 грн.; ТОВ «Пром
Альянс ЛТД» на загальну суму 6 310 000,00
грн., в тому числі ПДВ 1 051 667,00 грн.

Реалізація товарів підтверджена
первинними документами, які були
досліджені під час перевірки:
видатковими накладними, податковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, актами виконаних робіт із
перевізниками, а також актами про
надання послуг щодо руху вантажних
автомобілів на території складу,
складені ТОВ ПІІ «Дніпропетровський
завод хімічних виробів», на території
якого ТОВ «Авто-Сила» орендує
складські приміщення за договорами
оренди від 01.01.2011 р. № 07/11 та від 01.01.2012
року № 04/12.

Оплата за товари здійснена шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок ТОВ «Авто-Сила» і
підтверджується платіжними
документами та виписками банку,
заборгованість за поставлені товари
відсутня, про що підтверджено і в
описовій частині Акту перевірки (стор.
10, 30).

Щодо невідповідності, на думку
податкового органу, певних первинних
документів вимогам чинного
законодавства слід зазначити таке.

Згідно із пунктом 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Вимоги до форми та змісту первинних
документів встановлено статтею 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Так, згідно частини 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Перевіркою встановлено, що первинні
документи мають невідповідності, а
саме: в товарно-транспортних накладних
не зазначено адреси пункту
розвантаження товару та відсутні
печатки автопідприємств.

Проте, зазначені недоліки оформлення
первинних документів не спростовують
факту здійснення господарських
операцій та не можуть впливати на
правильність формування показників
бухгалтерського та податкового обліку.

Слід також зазначити, що акт перевірки
не містить посилань на відсутність
будь-яких первинних документів,
зокрема, товарно-транспортної
документації, документів складського
обліку, які можуть підтвердити
реальність здійснення господарських
операцій позивача із контрагентами.

У зв'язку з чим твердження податкового
органу про надання позивачем
безоплатної фінансової допомоги є
помилковим.

Перевіркою також встановлено
завищення валових витрат на суму 825,0
грн. за операціями по взаємовідносинах
ТОВ «Авто-Сила» з ТОВ «Технологіка»
() з надання послуг з
інформаційного обслуговування на
загальну суму 990,00 грн., у тому числі ПДВ
165,00 грн. Послуги пов'язані із
інформатизаційним обслуговуванням
ЛІГА ЗАКОН. ГОЛ. БУХГАЛТЕР і інше.

Такого висновку податковий орган
дійшов на підставі наданих до
перевірки актів виконаних робіт, які не
містять необхідних даних про зміст і
обсяг господарської операції та іншої
інформації, згідно якої можливо
зробити висновок щодо реального
виконання цих послуг.

Такий висновок податкового органу є
помилковим, виходячи з такого.

Акт здачі-приймання виконаних (робіт),
наданих послуг є документальним
підтвердженням факту здійснення
господарської операції з метою
віднесення сплаченої суми за послуги
до складу витрат і податкового кредиту
у відповідні звітні періоди.

Акти виконаних робіт (наданих послуг)
не мають установленої форми, не є
бланками суворої звітності, тому такі
акти сторони складають у довільній
формі з дотриманням усіх вимог, які
висуваються до первинного документа.

Відтак, встановлене податковим органом
у Акті перевірки завищення витрат на
суму 825,00 грн., у тому числі за 3 кв. 2012р. в
сумі 275,00 грн., за 4 кв. 2011р. - 550,00 грн. за
операціями по взаємовідносинах ТОВ
«Авто-Сила» з ТОВ «Технологіка» з
надання послуг з інформаційного
обслуговування на загальну суму 990,00
грн., у тому числі ПДВ 165,00 грн., не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства.

Перевіркою встановлено заниження
податку на додану вартість у загальній
сумі 8 420,00 грн., у т.ч.: за березень 2011р. - 2
255,00 грн.; за січень 2012р. - 6 000,00 грн.; за
вересень 2012 р. - 165,00грн., за
взаємовідносинами між позивачем та ТОВ
«Технологіка» за операціями із надання
послуг за вересень 2012 р. на загальну
суму 990,00 грн., у тому числі ПДВ 165,00 грн.,
а також між позивачем та ТОВ
«Спрінгфілд» () з питань
придбання оргтехніки (системний блок,
модулі пам'яті, джерело безперебійного
живлення) на загальну суму 13 526,70грн., в
тому числі ПДВ 2254,45 грн.

Перевіркою не підтверджено право
позивача на нарахування податкового
кредиту з господарської операції щодо
придбання послуг від ТОВ
«Технологіка», оскільки не
підтвердженно використання придбаних
послуг у межах господарської
діяльності підприємства.

Перевіркою також не підтверджено право
позивача на нарахування податкового
кредиту з господарської операції щодо
придбання товарів у ТОВ «Спрінгфілд»,
оскільки не надано до перевірки
документації щодо транспортування
товару, щодо відповідності
встановленим стандартам та якості.

Висновки податкового органу про
відсутність права позивача на
нарахування податкового кредиту з
господарської операції щодо придбання
послуг у ПП «ВКФ «Експостач»
ґрунтуються лише на підставі висновків
Акту перевірки ДПІ у Ленінському
районі м.Дніпропетровська від 10.12.2012
року № 1816/225/32466363 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «ВКФ
«Експостач» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків, їх реальності
та повноти відображення в податковому
обліку за січень, лютий 2012 року», без
посилань на будь-які докази, в тому
числі первинні або інші документи, які
зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку, що могли б
достовірно підтвердити наявність
зазначених в актах перевірки позивача
та його контрагента порушень.

Таким чином, з'ясування реальності та
повноти відображення в обліку платника
податків господарських операцій було
проведено поверхнево без посилання на
достовірні факти без урахування
підтвердження первинними документами
відносин, виду, обсягу і якості
операцій, що здійснювалися між ТОВ
«Авто-Сила» та ПП «ВКФ «Експостач».

Стаття 198 ПК України визначає право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту.

Згідно п. 198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно п. 198.3 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 розділу І цього
Кодексу, та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього розділу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідність податкових накладних по
спірним взаємовідносинам вимогам
статті 201 ПК України не заперечується
відповідачем.

Питання правильності відображення
платником в обліку проведених
господарських операцій повинно
досліджуватися податковим органом з
урахуванням даних
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Під час перевірки податковим органом
враховані висновки актів перевірок
податкових органів, згідно яких
відсутній факт реального вчинення
господарських операцій:

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 14.08.2012 року № 428/225/33906304 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Альфа-Інвест Плюс» щодо
документальногопідтвердження
господаських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
лютий-квітень 2012 року»;

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 10.09.2012 року № 935/22-5/33906304 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Альфа-Інвест Плюс» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
травень 2012 року»;

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 18.09.2012 року № 999/226/34885500 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
серпень 2011 року»;

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 24.07.2012 року № 400/225/34885500 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
січень, лютий, березень, квітень 2012
року»;

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 11.01.2013 року № 58/226/34885500 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
жовтень, листопад, грудень 2011 року»;

- Акту перевірки ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
від 20.02.2013 року № 676/152/24446137 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Технологіка» з питань
правомірності проведення
господарських відносин з платниками
податків;

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 11.08.2011 року № 1428/231/37213815, згідно
якого встановлено нереальність
здійснення господарських операцій по
ланцюгу ТОВ «Спрінгфілд» - ТОВ
«Авто-Сила».

- Акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 10.12.2012 року № 1816/225/32466363 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «ВКФ «Експостач» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в податковому обліку за
січень, лютий 2012 року».

Разом з тим, податковим органом не
враховано, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013 року,
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби щодо проведення
зустрічних звірок за результатами яких
складено акти №400/225/34885500 від 24 липня 2012
року та №999/226/34885500 від 18 вересня 2012
року. Також, визнано неправомірними дії
державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби щодо корегування в
електронній базі «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів,
визначених ТОВ «Пром Альянс ЛТД» у
Додатку №5 до податкових декларацій з
ПДВ за серпень 2011 року та січень, лютий,
березень, квітень 2012 року, зобов'язано
ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська відновити в
електронній базі «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ (справа № 2а/0470/10874/12).

Також, постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.12.2012 року, залишеної без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року,
визнано протиправними дії ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо проведення зустрічних звірок за
результатами яких складено акти №
428/225/33906304 від 14.08.2012 року та № 935/22-5/3390634
від 10.09.2012 року. Визнано неправомірними
дії ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська щодо корегування в
електронній базі «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів,
визначених ТОВ «Альфа-Інвест Плюс» у
Додатку № 5 до податкових декларацій з
ПДВ за лютий - травень 2012 року на
підставі актів звірок № 428/225/33906304 від
14.08.2012 року та № 935/22-5/3390634 від 10.09.2012
року. Зобов'язано ДПІ у Ленінському
районі м. Дніпропетровська відновити в
електронній базі «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ (справа № 2а/0470/10876/12).

У зв'язку з чим висновки актів
перевірок контрагентів позивача - ТОВ
«Альфа-Інвест Плюс», ТОВ «Пром Альянс
ЛТД» щодо відсутності факту реального
здійснення господарських операцій між
позивачем та контрагентами, які
враховані при проведенні перевірки, є
хибними та необгрунтованими.

Слід зазначити, що межі юридичної
відповідальності кожного платника
податків, яка відповідно до ст.61
Конституції України має
індивідуальних характер, поширюється
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником податків. Притягнення
суб'єкта права до юридичної
відповідальності за діяння, що були
вчинені іншими особами, згідно з
законом неможливе.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків і
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом, не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Європейський Суд з прав людини в пункті
38 рішення від 09.01.2007 року у справі
«Інтерсплав проти України» зазначив:
коли державні органи володіють
будь-якою інформацією про зловживання
у системі відшкодування ПДВ, що
здійснюються конкретною компанією,
вони можуть вжити відповідних заходів
з метою запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в
пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 року у
справі «Булвес проти Болгарії»
зазначив: якщо національні власті у
відсутність яких-небудь вказівок на
пряму участь фізичної або юридичної
особи у зловживанні, пов'язаному із
сплатою ПДВ, який нараховується з
операцій в ланцюзі постачань, або
яких-небудь вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж карають
одержувача, який повністю виконав свої
обов'язки, за дії або бездіяльність
постачальника, який знаходився поза
контролем одержувача і відносно якого
у нього не було засобів відстежування і
забезпечення його старанності, то
власті виходять за рамки розумного та
порушують справедливий баланс, який
повинен підтримуватись між вимогами
суспільних інтересів і вимогами
захисту прав власності. Враховуючи
своєчасне і повне виконання
компанією-заявником своїх обов'язків з
подання звітності по ПДВ, неможливість
для неї забезпечити дотримання
постачальником обов'язків подавати
звітність по ПДВ і той факт, що ніякого
шахрайства відносно системи ПДВ, про
який компанія-заявник знала або могла
знати, здійснено не було,
компанія-заявник не повинна нести
наслідки невиконання постачальником
обов'язків своєчасного подання
звітності по ПДВ і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пені.

Разом з цим, з метою встановлення факту
здійснення господарських операцій,
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, для
з'ясування, зокрема, таких обставин як
рух активів у процесі здійснення
господарської операції, податковим
органом повинні враховуватись
документи первинного обліку, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій позивача з
контрагентами.

Слід зазначити, що згідно Висновку
експертного економічного дослідження
від 27.01.2014 року, складеного за
результатами експертного дослідження,
проведеного експертом Центру
експертиз Асоціації платників
податків України Тихоненко І.П.,
встановлені за висновками Акту
перевірки ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська від 06.11.2013 року №
945/223/37005858 порушення позивачем вимог
Податкового кодексу України
документально і нормативно не
підтверджуються.

Отже, оскільки здійснена відповідачем
в акті перевірки кваліфікація операцій
позивача із контрагентами є
бездоказовою та одночасно суперечить
даним досліджених первинних
документів, вона не може слугувати
підставою для висновків щодо
недостовірності задекларованих
платником даних податкового обліку,
визначення платникові податкових
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку.

За таких обставин суд доходить
висновку про протиправність та
необхідність скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 10.12.2013 року №
, № , а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

При зверненні до суду позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 487,20
грн. та заявлено клопотання про
стягнення цих витрат з Державного
бюджету України. Враховуючи, що суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог, з урахуванням вимог
частини 1 статті 94 КАС України, суд
вважає за можливе присудити з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «Авто-Сила» судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 487,20
грн.

Керуючись ст.158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авто-Сила» - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 10.12.2013
року № про збільшення Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Авто-Сила» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на загальну суму
9 962,25 грн.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 10.12.2013
року № про збільшення Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Авто-Сила» суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
1 718 916,25 грн.

Присудити з Державного бюджету України
здійснені та документально
підтверджені судові витрати у розмірі
487 (чотириста вісімдесят сім грн.) 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 29.04.2014
року.

Головуючий суддя
Л.Є. Букіна