Справа № 806/741/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/741/14

категорія 5.1.2

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Панкеєва В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом дочірнього підприємства
"САВ-ІР" до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
про визнання дій протиправними,
визнання протиправними та скасування
наказу № 283 від 11.11.2013 і постанови № 16
від 13.01.2013,-

встановив:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати
прийнятий Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
наказ № 283 від 11 листопада 2013 року про
проведення позапланової перевірки з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів;

- визнати протиправними дії
відповідача по проведенню
позапланової перевірки позивача,
результати якої оформленні актом
перевірки від 13 листопада 2013 року № 00669;

- визнати протиправною і скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 16 від 13 січня 2014 року про накладення
штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що наказ відповідача № 283 від
11 листопада 2013 р. про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції є протиправним та таким, що
прийнятий за відсутності законодавчо
визначених підстав для проведення
позапланової перевірки з питань,
визначених як предмет перевірки у
складеному акті. Дії посадових осіб
відповідача щодо проведення
позапланової перевірки позивача з
питань, відображених у акті перевірки є
протиправними. Вважає, що позапланова
перевірка проведена відповідачем поза
межами предмету перевірки, з грубим
порушенням норм матеріального права,
які регламентують порядок проведення
позапланових перевірок суб'єктів
господарської діяльності
контролюючими органами. Зазначає, що
інформація, зафіксована в акті
перевірки, не відповідає нормам
діючого законодавства, а оскаржувані
постанова винесена з порушенням вимог
діючого законодавства, тому підлягаює
скасуванню. Також, вважає, що лист
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів не може бути
підставою для здійснення позапланових
заходів в межах Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Представник позивача в судове
засідання не прибув, до суду надіслав
заяву з проханням розглядати справу
без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, до суду надав
заяву з проханням розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 13 листопада 2013 року
працівниками Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області проведено виїзну позапланову
перевірку характеристик продукції у
магазині "Фокстрот", який знаходиться
за адресою: вул.Київська,77, м.Житомир.

Перевірка здійснена на підставі
направлення № 460 від 11 листопада 2013
року, у якому підставою зазначено
звернення (лист) народного Депутата
Бойка В.Б. та Згода Держспоживінспекції
України від 06.11.2013 року № 03/7-10207-2013.

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції встановлює Закон України від
02 грудня 2010 року № 2735-VI "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", із змінами і доповненнями
(далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 частини 1
статті 15 Закону № 2735-VI, посадові особи,
які здійснюють ринковий нагляд, мають
право проводити у випадках і порядку,
визначених цим Законом, документальні
перевірки та обстеження зразків
продукції, відбирати зразки продукції
і забезпечувати проведення їх
експертизи (випробування); складати
акти перевірок та застосовувати в
установленому законом порядку штрафні
санкції до суб'єктів господарювання за
порушення вимог цього Закону, Закону
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та встановлених
вимог; складати на основі актів
перевірок протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері здійснення ринкового нагляду та
розглядати справи про відповідні
адміністративні правопорушення згідно
із законом України.

Згідно з частинами 3-6 статті 23 Закону №
2735-VI, органи ринкового нагляду
проводять планові та позапланові
перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Під час
таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.
Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно. Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України від 05 квітня 2007 року № 877-V "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - Закон № 877-V), для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

У відповідності до абзацу 4 частини 1
статті 6 Закону № 877-V та пункту 1.4
Порядку проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07 березня 2012 року
№ 310 (далі - Порядок № 310), підставами для
здійснення позапланових перевірок
суб'єктів господарювання є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 310,
перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
про мету перевірки.

Аналогічна норма міститься у частині 5
статті 7 Закону № 877-V, крім того, у
вказаній частині зазначено, що суб'єкт
господарювання має право не допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходу, якщо вони не пред'явили
документів, передбачених цією статтею.

Встановлено, що народний депутат
України Бойко В.Б. звернувся із
депутатським зверненням до
Генерального прокурора України Пшонки
В.П. з метою вжиття заходів
прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснення перевірки торгівельної
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та
несертифікованої продукції.

Суд не бере до уваги зауважень позивача
стосовно незаконності цього
депутатського звернення, оскільки
народний депутат як представник
державної влади у разі порушення прав,
свобод і інтересів людини та
громадянина, що охороняються законом,
та інших порушень законності має право
на місці вимагати негайного припинення
порушення або звертатися з вимогою до
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, керівників
підприємств, установ та організацій
припинити такі порушення. У разі
порушення законності народний депутат
може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (частина 5 статті 17 Закону
України "Про статус народного депутата
України").

Відповідно до направлення від 11
листопада 2013 року № 460 (а.с.19), згідно з
приписами Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції" на підставі наказу від 11
листопада 2013 року № 283 головним
спеціалістам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
провідному спеціалісту ОСОБА_5
доручено здійснити позапланову виїзну
перевірку позивача у період з 13 по 14
листопада 2013 року. Підставою
проведення перевірки вказано
звернення (лист) Народного депутата
Бойка В.Б. та згоду Держспоживінспекції
України від 06 листопада 2013 року №
03/7-10207-2013.

Позивач допустив до перевірки
представника Держспоживінспекції,
тому 06 листопада 2013 року спеціалістами
Держспоживінспекції проведено
позапланову перевірку позивача з
питань дотримання законодавства про
захист прав споживачів, за
результатами якої було складено акт №
00669 (а.с.20). В пункті 1 акту перевірки
вказано, що підставою перевірки є
звернення (лист) Народного депутата
Бойка В.Б. та згоду Держспоживінспекції
України від 06 листопада 2013 року №
03/7-10207-2013 (а.с.21). Тобто,
Держспоживінспекція України, будучи
юридичною особою, діючи на підставі
листа Генеральної прокуратури України
від 21 жовтня 2013 року № 07/1/3-16314-13 та
депутатського звернення народного
депутата України В.Б. Бойка від 11 жовтня
2013 року № 216-к, звернулася до
Держспоживінспекції у Житомирській
області з вимогою проведення
позапланового заходу певних магазинів
позивача.

Отже, у відповідача були законні
підстави, передбачені статтею 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" для
здійснення позапланової перевірки
позивача.

У ході проведеної перевірки було
виявлено порушення, а саме: реалізація
товару без необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації в
обсязі передбаченому законодавством,
не зазначено найменування та
місцезнаходження підприємства, яке
здійснює функції виробника щодо
прийняття притензій від споживача, а
також проводить ремонт та технічне
обслуговування, на такі товари: пральна
машинка торгової марки "ВЕКО" модель WKB
51031 РТМА, пральна машинка торгової
марки "ВЕКО" модель WKB 61031 РТМS, пральна
машинка торгової марки "HOTPOINТ ARISTON"
модель WMSD 521 EU, пральна машинка
торгової марки "HOTPOINТ ARISTON" модель ARUSF 105
(CIS), холодильник торгової марки "LG"
модель В4495 ЕСW, холодильник "HOTPOINТ ARISTON"
ЕВ6Н-20223F.

Суд зазначає, що пунктом 7 Порядку
гарантійного ремонт (обслуговування)
або гарантійної заміни технічно
складних побутових товарів,
затвердженого постановою КМУ від 11.04.2002
№ 506 визначено, що необхідна, доступна
та достовірна інформація на товари, які
підлягають гарантійному ремонту
(обслуговуванню) або гарантійній
заміні доводиться виробником
(продавцем) до відома споживача в
експлуатаційних документах, що
додаються виробником до товару.

Тобто виключно виробник уносить до
експлуатаційних документів таку
інформацію (у зв'язку з чим вона є
достовірною та доступною) та додає ці
документи до кожної одиниці товару, а
доводить цю інформацію споживачам
продавець, або виробник, якщо
самостійно реалізує продукцію
власного виробництва.

Вказана норма повною мірою
кореспондується зміст пункту 14 Порядку
гарантійного ремонту (обслуговування)
або гарантійної заміни технічного
складних побутових товарів,
затвердженого постановою КМУ від 11.04.2002
№ 506, яким прямо заборонено приймати до
реалізації товари, без експлуатаційних
документів, оформлених відповідно до
цього Порядку.

Отже, продавець доводить споживачу
необхідну, доступну та достовірну
інформацію про технічно складні
побутові товари з експлуатаційних
документів, доданих виробником, проте
позаплановою перевіркою встановлено
та визнано позивачем, відсутність
інформації про найменування та
місцезнаходження підприємства, яке
здійснює функції виробника щодо
прийняття претензій від споживача, а
також проводить ремонт і технічне
обслуговування (відсутній перелік
сервісних центрів в Україні у
експлуатаційних документах, доданих
виробниками до кожної одиниці
перевіреної продукції.

Таким чином, чинним законодавством у
сфері захисту прав споживачів прямо
вимагається надання інформації щодо
найменування та місцезнаходження
підприємства, яке здійснює функції
виробника щодо прийняття претензій від
споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування. У зв'язку з
чим вказана інформація не може бути
підмінена на номери телефонів гарячих
ліній та адрес веб-сайтів, куди
споживачу необхідно додатково
звернутися для її отримання.

За результатами проведеної перевірки
посадовими особами відповідача
складено акт № 00669 від 13 листопада
2013 року (а.с.20-33).

Слід зазначити, що пунктом 2 частини 2
статті 44 Закону № 2735-VI, до особи, яка
ввела продукцію в обіг або відповідно
до цього Закону вважається такою, що
ввела продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Під терміном "введення в обіг
продукції" слід розуміти будь-яке
постачання продукції для її
розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України або який не підтвердив
походження товару.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону
України № 2735-VI, рішення керівника чи
заступника керівника органу ринкового
нагляду про накладення штрафу
оформляється постановою.

Так, 13 січня 2014 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято постанову № 16 про
застосування до дочірнього
підприємства "САВ-ІР" 7108,70 грн штрафу за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію.

Дане порушення було встановлено під
час проведення позапланової перевірки
Держспоживінспекцією у Житомирській
області, позивачем воно не спростовано,
а підставою позову є неправомірність
проведення позапланової перевірки, до
якої позивач допустив фахівців
відповідача, хоча статтею 10 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" йому надано
право не допускати посадових осіб
органу державного нагляду (контролю) до
здійснення державного нагляду
(контролю), якщо:

- він здійснюється з порушенням вимог
щодо періодичності проведення заходів
державного нагляду (контролю),
передбачених законом;

- посадова особа органу державного
нагляду (контролю) не надала копії
документів, передбачених цим Законом,
або якщо надані документи не
відповідають вимогам цього Закону.

Таким чином дії Інспекції по
проведенню позапланової перевірки
здійснено на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
відповідно постанова Інспекції від
13.01.2014 № 16 про накладення штрафних
санкцій є законною та обґрунтованою

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом не встановлено порушень з боку
суб'єкта владних повноважень, яким є
відповідач.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини,
виходячи з системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог
та відсутність підстав для їх
задоволення.

Питання розподілу судових витрат слід
вирішити у відповідності до статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд - ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва