Справа № 808/2299/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

28 квітня 2014 року (11 год. 20 хв.) Справа №
808/2299/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Киселя Р.В.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно отриманого
матеріального забезпечення.

28.03.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Південного
районного центру зайнятості м.
Запоріжжя (далі - позивач) до ОСОБА_1
(далі - відповідач), в якому позивач
просить стягнути з відповідача на
користь позивача 5429,93 грн., незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач в період з 11.04.2013 по 26.02.2014
перебувала на обліку у позивача як
безробітна. Під час перебування на
обліку у позивача відповідач
отримувала допомогу по безробіттю. В
результаті розслідування страхового
випадку, позивачем встановлено, що
відповідач у період перебування на
обліку як безробітна та отримання
допомоги по безробіттю надавала
послуги за договором підряду укладеним
з ТОВ «Меотида ЛТД» та отримувала
дохід, чим порушила вимоги чинного
законодавства, а саме безпідставно,
шляхом надання недостовірних даних,
отримала право одержувати допомогу по
безробіттю. Оскільки, незаконно
отримана допомога по безробіттю не
повернута, позивач просить стягнути цю
суму з відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 107 КАС України судом
був зроблений запит до ВГІРФО ГУ МВС
України в Запорізькій області стосовно
місця реєстрації відповідача.

11.04.2014 на адресу суду надійшла
відповідь на зазначений запит
відповідно до якої відповідач
зареєстрований за адресою зазначеною у
позові.

Ухвалою від 14.04.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 28.04.2014.

29.04.2014 від позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи за
відсутності його представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

29.04.2014 від відповідача до суду надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Оскільки всі особи, які беруть участь у
справі, заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, суд на
підставі ч. 4 ст. 122 КАС України
розглянув справу в порядку письмового
провадження.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання представників сторін, суд на
підставі вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання технічними засобами.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2013 відповідач звернувся до позивача
із заявою про надання статусу
безробітного, на підставі якої 12.04.2013
йому було надано статус безробітного.

13.05.2013 відповідачем було подано заяву
про призначення виплати допомоги по
безробіттю, в якій зазначив, що іншої
трудової книжки не має, на обліку в ЦЗ
не знаходився, попереджений про
відповідальність за надання
недостовірних даних та повернення
незаконно отриманих коштів.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про зайнятість населення»,
постанови Кабінету Міністрів України
№1266 від 26.09.2001 «Про затвердження
порядку обчислення середньої
заробітної плати (доход) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням»
«Порядку розслідування страхових
випадків та обгрунтованості виплат
матеріального забезпечення
безробітним», затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
служби України від 13.02.2009 №60/62, з метою
забезпечення цільового та ефективного
використання коштів Фонду
загальнообов'язкового соціального
страхування на випадок безробіття
Запорізьким міським центром
зайнятості було проведено звірку
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітного
та виплати їй матеріального
забезпечення.

За наслідками перевірки 19.02.2014 було
складено Акт №127 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення», яким
встановлено, що відповідач виконувала
роботу згідно договору підряду №6 від
06.06.2013 з ТОВ «Меотида ЛТД» з 07.06.2013 по
27.06.2013. За виконану роботу відповідачу
виплачено грошову винагороду у сумі 811
грн., згідно Акту виконаних робіт.

Зазначені факти підтверджуються
наявним в матеріалах справи договором
підряду №6 від 06.06.2013, відповідно до
якого відповідач зобов'язався за плату
виконати роботи в дитячому оздоровчому
центрі «Меотида» в строк з 07.06.2013 по
27.06.2013. Вартість роботи за договором
склала 980,00 грн. Згідно Акту
приймання-здачі виконаних робіт від
27.06.2013 замовник прийняв виконану роботу
та зобов'язався виплатити винагороду у
розмірі 811,34 грн. (з урахуванням
податків та зборів).

27.02.2014 позивачем було видано наказ
№НТ140227 про припинення реєстрації
відповідача та повернення незаконно
отриманої відповідачем допомоги по
безробіттю з 07.06.2013 по 26.02.2014 в сумі 7183,44
грн.

28.02.2014 відповідачу була направлена
претензія №367, відповідно до змісту
якої позивач запропонував протягом 5
календарних днів з дня отримання копії
витягу з наказу відшкодувати незаконно
отримані кошти, як допомога по
безробіттю за період з 07.06.2013 по 25.12.2013 у
сумі 5429,93 грн. Зазначена претензія була
отримана відповідачем про що свідчить
позначка наявна на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Судом встановлено, що частина
матеріального забезпечення у розмірі
1753,52 грн. = 846,00 грн. + 907,51 грн. була
вилучена з відомості нарахувань до
моменту перерахування на карткові
рахунки. Зазначене підтверджується
службовими головного спеціаліста
південного районного центру
зайнятості відділу організації
працевлаштування населення та витягом
з реєстру персональних карток щодо
відповідача.

Таким чином, з 11.04.2013 по 26.02.2014
відповідач перебував на обліку у
позивача як безробітний та протягом
цього часу отримав допомогу по
безробіттю на суму 5429,93 грн. = 7183,44 грн. -
1753,52 грн., що підтверджується довідкою
позивача.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає
5429,93 грн.

Вищезазначені суми, станом на час
розгляду справи, відповідачем не
сплачені.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Судом встановлено, що відповідача було
зареєстровано в установленому порядку,
як безробітного у позивача, а тому він
зобов'язаний своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати йому забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінет Міністрів України №219 від
14.02.2007 громадяни зареєстровані як такі
шукають роботу та безробітні,
знімаються з обліку з дня
працевлаштування (самостійно або за
направленням центру зайнятості), в тому
числі на сезонні роботи, державної
реєстрації фізичної особи підприємця,
укладення договору цивільно-правового
характеру, предметом якого є
діяльність, спрямована на виконання
власними силами робіт, надання послуг
тощо. При цьому в картці робиться запис
про прийняття на роботу, зазначаються
дата і номер наказу, дата видачі та
номер реєстраційного свідоцтва, дата
укладення договору цивільно-правового
характеру.

Відповідно п.п. 5.5 п. 5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20.11.2000 №307 виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю пов'язаною з одержання
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
діяльності або іншої діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами).

Судом встановлено, що відповідач не
повідомила позивача про те, що з 07.06.2013
по 27.06.2013 надавала послуги ТОВ «Меотида
ЛТД» за договором підряду.

Отже, відповідач безпідставно, шляхом
надання недостовірних даних, отримала
право одержувати допомогу по
безробіттю, що призвело до незаконної
виплати отриманих нею коштів.

Відповідно до п. 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України 13.02.2009 №60/62, Постановою
управління Пенсійного фонду України
від 13.02.2009 №7-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за
№232/16248 у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати йому забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з п. 7 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним рішення про повернення
коштів особою чи роботодавцем
оформлюється наказом, який відповідно
до п. 9 Порядку може бути оскаржено в
центрі зайнятості вищого рівня або в
судовому порядку. Протягом двох
робочих днів після прийняття рішення
центр зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

Пунктом 8 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним визначено, що у разі
відмови особи чи роботодавця повернути
кошти, а також у разі неповернення їх у
встановлений строк стягнення таких
коштів здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що на підставі акту
розслідування страхових випадків
позивачем було прийнято наказ про
повернення незаконно отриманої
відповідачем допомоги по безробіттю в
сумі 7183,44 грн., у зв'язку з чим було
направлено на адресу відповідача
претензію від 28.12.2013 про повернення
незаконно отриманих коштів, як
допомоги по безробіттю за період з
07.06.2013 по 25.12.2013 у сумі 5429,93 грн. (частина
матеріального забезпечення у розмірі
1753,52 грн. була вилучена з відомості
нарахувань до моменту перерахування на
карткові рахунки).

На сьогоднішній день відшкодування
коштів не здійснено.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» суми санкцій, застосованих
відповідно до цього Закону та Закону
України «Про зайнятість населення»,
інших законів до підприємств та
фізичних осіб спрямовуються до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття та
використовуються на виплату
забезпечення та надання соціальних
послуг громадянам, які залишились без
роботи.

Враховуючи те, що на час розгляду
справи відповідачем безпідставно
отримані грошові кошти допомоги по
безробіттю не повернуті, а також, те, що
відповідач визнає позов в повному
обсязі, суд доходить висновку, що
позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Південного
районного центру зайнятості м.
Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманого матеріального
забезпечення - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрована: 69000,
АДРЕСА_1) на користь Південного
районного центру зайнятості м.
Запоріжжя (, р/р 4280
в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015)
вартість незаконно отриманої допомоги
по безробіттю в сумі 5429,93 грн. (п'ять
тисяч чотириста двадцять дев'ять
гривень 93 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль