Справа № 822/1177/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1177/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року 12:34м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі :головуючого-судді
суддівКовальчук А.М. Тарновецького І.І.
Касапа В.М. при секретарі за
участі:Бачку А.М. представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_6 до Державної реєстраційної
служби України , Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції , Державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Сидорчука Андрія
Вікторовича, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_8 про визнання дій
протиправними, визнання незаконним і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в поданому до суду адміністративному
позові позивач просить визнати
протиправними дії Державної
реєстраційної служби України; - визнати
незаконним та скасувати рішення
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Сидорчука Андрія Вікторовича про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №11050603 від 19.02.2014 року на
квартиру АДРЕСА_1 за суб'єктом ОСОБА_6; -
зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати право
власності ОСОБА_6 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що 17.02.2014 року подав до Реєстраційної
служби Старокостянтинівського
районного управління юстиції заяву про
реєстрацію права власності та видачу
витягу про реєстрацію права власності
на квартиру АДРЕСА_1. До заяви додав: -
договір іпотеки від 11.12.2012 року
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 4265; - витяг про реєстрацію
в Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №39267164; -
заяву від 17.12.2013 року посвідчену
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 3109,
квитанцію про відправлення
рекомендованого листа ОСОБА_8 від 17.12.2013
року; - рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення від
17.12.2013 року; - свідоцтво від 29.01.2014 року
посвідчене приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 160 та копії вказаних
документів; - копію заяви від 17.12.2013 року
посвідчену приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 3110; - копію паспорта
позивача; - копію технічного паспорта
від 26.09.2007 року на квартиру АДРЕСА_1; -
квитанції від 17.02.2014 року про сплату
державного мита за реєстрацію права
власності, видачу витягу про
реєстрацію права власності.

Зазначає, що вказана заява була
зареєстрована Реєстраційною службою
Старокостянтинівського районного
управління юстиції 17.02.2014 року за
реєстраційним номером 5463899, що
підтверджується карткою прийому заяв
№10955497.

06.03.2014 року позивач направив лист на
адресу Державної реєстраційної служби
України та Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції з вимогою розгляду
його заяви від 17.02.2014 року
реєстраційний номер 5463899 та надання
інформації щодо результатів її
розгляду відповідно до вимог
законодавства.

Вказує, що після звернення
Реєстраційна служба
Старокостянтинівського районного
управління юстиції листом №2/09-07/397/80
від 20.03.2014 року направила відповідь та
оригінали поданих на реєстрацію
документів, а також рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень №11050603 від 19.02.2014 року.

Зазначає, що підставою відмови у
реєстрації права власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1 зазначено, що
документ, який підтверджує отримання
іпотекодержателем письмової вимоги
(повідомлення УДППЗ Укрпошта) не
містить підпису іпотекодавця, тобто
підтвердження отримання ним вказаної
вимоги.

Вважає, що дії Державної реєстраційної
служби України та Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції є незаконними та
такими, що суперечать нормам чинного
законодавства, а тому просить позовні
вимоги задоволити.

Ухвалою від 10.04.2014 року за клопотанням
представника відповідачів
Хмельницький окружний
адміністративний суд залучив до участі
у справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_8 та третього
відповідача Державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Сидорчука Андрія Вікторовича.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
задоволити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник Державної реєстраційної
служби України в судовому засіданні
проти позову заперечив подав письмове
заперечення в якому вказує, що у даних
спірних відносинах відсутнє будь-яке
рішення Укрдержреєстру, а отже
стосовно Укрдержреєстру відсутній
предмет спору. Зазначає, що Державна
реєстраційна служба України, як орган
державної влади, в силу положень
законодавства про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, не може впливати на прийняття
державними реєстраторами рішень щодо
реєстрації прав або відмови у ній, а
отже є неналежним відповідачем по
даним спірним відносинам.

Вказує, що зобов'язавши провести
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, суд фактично вирішить
питання про визнання права власності
на нерухоме майно за позивачем, що не
відноситься до компетенції
адміністративного суду. Зазначає, що
діючим законодавством встановлена
процедура прийняття відповідних
рішень державними реєстраторами, і суд
не може підміняти цю процедуру та
орган, до компетенції якого віднесено
прийняття відповідних рішень. Вказує,
що суд є правозастосовуючим органом,
тобто, не створюючи нових правових
норм, не підміняючи собою органи
виконавчої та законодавчої влади, на
підставі закону у встановленому
процесуальним законом порядку вирішує
справи. Виходячи з вищевикладеного,
просить відмовити у задоволені
позовних вимог щодо Укрдержреєстру.

Представник реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції в судовому
засіданні проти позову заперечив подав
письмове заперечення в якому вказує, що
17.02.2014 року державному реєстратору
речових прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського РУЮ Онищук Н. Ф.
позивачем подано заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності). Заява була
зареєстрована державним реєстратором
Онищук Н.Ф. у базі даних про реєстрацію
заяв та запитів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно 17.02.2014 о
11:09:59 за реєстраційним номером 5463899.

19.02.2014 державним реєстратором
Укрдержреєстру Сидорчук А.В. прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.
Зазначає, що дане рішення за допомогою
програмного забезпечення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
надійшло до Реєстраційної служби 19.02.2014
р. о 17.45.

Вказує, що у заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності), що була подана ОСОБА_6,
спосіб отримання документів зазначено
особисто, поштову адресу на яку
необхідно було б надіслати документи
заявником не зазначено.

Зазначає, що позивачем у заяві про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень зазначено про те, що спосіб
отримання документів має бути
здійснено ним особисто то 19.02.2014 року о
18.00 державним реєстратором речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Старокостянтинівського РУЮ
Онищук Н.Ф. заявника у телефонному
режимі було повідомлено, що за
допомогою програмного забезпечення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно надійшло рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень та було йому запропоновано
на наступний день звернутися до
реєстраційної служби
Старокостянтинівського РУЮ для
отримання оригіналів поданих ним
документів та рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, яке роздруковано із
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. Також було вказано, що
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень з мокрою
печаткою та підписом державного
реєстратора ним буде отримано відразу,
після того як воно офіційно надійде на
адресу Реєстраційної служби
Старокостянтинівського РУЮ.

Вказує, що ОСОБА_6 повідомлено
державному реєстратору про те, що за
отриманням документів він звернеться
при надходженні рішення про відмову з
мокрою печаткою та підписом державного
реєстратора, яким було прийнято
рішення.

Зазначає, що про вказаний факт
державним реєстратором речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Старокостянтинівського РУЮ було
повідомлено начальника реєстраційної
служби Старокостянтинівського РУЮ
Терещука А.А. доповідною запискою від
20.02.2014 р. та доповідною запискою від
28.02.2014 р.

Вказує, що дії державного реєстратора
речових прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського РУЮ Онищук Н.Ф.
відповідають вимогам чинного
законодавства України, а тому просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Державний реєстратор Державної
реєстраційної служби України Сидорчук
Андрій Вікторович в судове засідання
не з'явився надіслав до суду письмове
заперечення в якому просить розглянути
справу без його участі та вказує, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 17.02.2014 № 5463899 та
документів, поданих для державної
реєстрації прав власності на квартиру,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ним
відповідно до вимог статті 24 Закону,
пунктів 20 та 28 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 № 868
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 19.02.2014 № 11050603.

Вважає, що вищевказане рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень прийняте на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Зазначає, що документ, який подано в
підтвердження отримання іпотекодавцем
письмової вимоги іпотекодержателя, а
саме: повідомлення УППЗ Укрпошта не
відповідає вимогам правил надання
послуг поштового зв'язку, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 № 270, оскільки згідно
зазначених правил у повідомленні про
вручення поштового відправлення
особисто одержувачем або
уповноваженою особою учиняється
підпис та зазначається прізвище.
Подане повідомлення УППЗ Укрпошта
містить відмітку про особисте
отримання іпотекодавцем листа, проте з
урахуванням підпису на іпотечному
договорі вбачається, що лист отримано
не особисто іпотекодавцем та у
повідомленні не зазначено прізвище
особи яка його отримала.

Вказує, що про вказані порушення і
зазначено в рішенні про відмову в
державній реєстрації права власності,
що оскаржується, а тому просить в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася,
про причини неявки не повідомила, про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши зібрані в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення частково з
урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що 11.12.2012 року між
позивачем та ОСОБА_8 укладено договір
позики, за яким ОСОБА_8 взяла в борг у
позивача грошові кошти, які
зобов'язалась повернути до 11.12.2013 року.

11.12.2012 року між позивачем та ОСОБА_8
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 4265.
Цим договором забезпечувалось
виконання зобов'язання, що виникло у
ОСОБА_8 на підставі договору позики від
11.12.2012 року. Предметом договору іпотеки
визначено квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язання за договором позики від
11.12.2012 року виконано не було.

17.12.2013 року позивач звернувся до
приватного нотаріуса ОСОБА_9 із заявою
(р/н 3109) про передачу ОСОБА_8 заяви про
невиконання нею умов договору позики
від 11.12.2012 року та звернення в зв'язку з
цим стягнення на предмет іпотеки
(квартиру АДРЕСА_1), шляхом передачі
іпотекодержателю (позивачу) права
власності на вказану квартиру.

Приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 3110
підготовлено заяву на ім'я ОСОБА_8, якою
повідомлено її про невиконання нею
умов договору позики від 11.12.2012 року та
звернення в зв'язку з цим стягнення на
предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_1)
шляхом передачі іпотекодержателю
(позивачу) права власності на вказану
квартиру. Заява (р/н 3110) направлена
рекомендованим листом з повідомленням
ОСОБА_8.

Відповідно до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, вказану заяву ОСОБА_8
отримала 20.12.2013 року, що засвідчується
відміткою в графі "вручено особисто".

29.01.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_9
видано свідоцтво в порядку ст. 84 Закону
України «Про нотаріат», зареєстроване
за №160, яким підтверджено факт
направлення ОСОБА_8 заяви та факт
отримання нею особисто 20.12.2013 року
заяви.

17.02.2014 року позивач подав до
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції заяву про
реєстрацію права власності та видачу
витягу про реєстрацію права власності
на квартиру АДРЕСА_1. До заяви додав: -
договір іпотеки від 11.12.2012 року
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 4265; - витяг про реєстрацію
в Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №39267164; -
заяву від 17.12.2013 року посвідчену
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 3109,
квитанцію про відправлення
рекомендованого листа ОСОБА_8 від 17.12.2013
року; - рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення від
17.12.2013 року; - свідоцтво від 29.01.2014 року
посвідчене приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 160 та копії вказаних
документів; - копію заяви від 17.12.2013 року
посвідчену приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 3110; - копію паспорта
позивача; - копію технічного паспорта
від 26.09.2007 року на квартиру АДРЕСА_1; -
квитанції від 17.02.2014 року про сплату
державного мита за реєстрацію права
власності, видачу витягу про
реєстрацію права власності.

06.03.2014 року позивач направив лист на
адресу Державної реєстраційної служби
України та Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції з вимогою розгляду
його заяви від 17.02.2014 року
реєстраційний номер 5463899 та надання
інформації щодо результатів її
розгляду відповідно до вимог
законодавства.

Реєстраційна служба
Старокостянтинівського районного
управління юстиції листом №2/09-07/397/80
від 20.03.2014 року направила відповідь та
оригінали поданих на реєстрацію
документів, а також рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень №11050603 від 19.02.2014 року в якому
зазначено, що підставою відмови у
реєстрації права власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1 є документ, який
підтверджує отримання
іпотекодержателем письмової вимоги
(повідомлення УДППЗ Укрпошта) не
містить підпису іпотекодавця, тобто
підтвердження отримання ним вказаної
вимоги.

Досліджуючи правомірність спірних дій
та рішення відповідача, суд враховує.

У відповідності до ч.1 ст.182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, регулює Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року N 1952-IV (надалі - Закон 1952-IV) і
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року №868
(надалі - Порядок №868).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону N 1952-IV
державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Пунктом 1 ч.1 ст. 4 Закону N 1952-IV
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягає право власності на
нерухоме майно, розміщене на території
України, що належить фізичним та
юридичним особам, державі в особі
органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

В силу ч. 1 ст.5 Закону N 1952-IV у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону N 1952-IV
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно із п.37 Порядку №868 документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення речових прав на нерухоме
майно, є: 1) укладений в установленому
законом порядку договір, предметом
якого є нерухоме майно, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або речове право на нерухоме майно чи
його дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про
право власності на нерухоме майно чи
його дублікат, видані до 1 січня 2013 р.
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією; 8) рішення
про закріплення нерухомого майна на
праві оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; 10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; 11) ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно; 13) закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; 14) рішення уповноваженого
законом органу державної влади про
повернення об'єкта нерухомого майна
релігійній організації; 15) рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність; 16) інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п.46 Порядку №868 для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає: 1)
завірену в установленому порядку копію
письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш як
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги; 2)
документ, що підтверджує завершення
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя у разі, коли
більш тривалий строк не зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця; 3) заставну (якщо
іпотечним договором передбачено її
видачу). Наявність зареєстрованої
заборони відчуження нерухомого майна,
накладеної нотаріусом під час
посвідчення договору іпотеки, на
підставі якого відбувається перехід
права власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іпотекодержателя, а
також зареєстрованих після державної
реєстрації іпотеки прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно не є підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації права
власності за іпотекодержателем.

Судом встановлено, що для
підтвердження факту виникнення права
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 74,5 кв.м. позивач подав
державному реєстратору договір
іпотеки від 11.12.2012 року посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 4265; -
витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна №39267164; - заяву від 17.12.2013 року
посвідчену приватним нотаріусом
ОСОБА_9 за р/н 3109, квитанцію про
відправлення рекомендованого листа
ОСОБА_8 від 17.12.2013 року; - рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 17.12.2013 року; -
свідоцтво від 29.01.2014 року посвідчене
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 160 та
копії вказаних документів; - копію
заяви від 17.12.2013 року посвідчену
приватним нотаріусом ОСОБА_9 за р/н 3110; -
копію паспорта позивача; - копію
технічного паспорта від 26.09.2007 року на
квартиру АДРЕСА_1; - квитанції від 17.02.2014
року про сплату державного мита за
реєстрацію права власності, видачу
витягу про реєстрацію права власності.

За змістом ч. ч. 1 і 2 ст.328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В силу ст.2 Закону N 1952-IV державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.15 Закону N 1952-IV
передбачено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації і т.д.

За змістом ч.2 ст.9 Закону N 1952-IV і п.12
Порядку №703 під час розгляду заяви про
державну реєстрацію і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: 1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках); 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності
факту виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

В силу ч.1 ст.22 Закону N 1952-IV у разі якщо
документи для державної реєстрації
прав та їх обтяжень подано не в повному
обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника. У
разі невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень (ч.3 ст.22 Закону N
1952-IV).

Вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень визначений ст. 24 Закону N 1952-IV.

За змістом ч.1 ст. 24 Закону N 1952-IV 1. У
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна, розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини),
що виникло на підставі документа, за
яким правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Суд встановив, що фактичною підставою
для прийняття рішення №11050603 від 19.02.2014
року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
слугував документ, що підтверджує
отримання іпотекодавцем письмової
вимоги (повідомлення УДППЗ Укрпошта),
який на думку відповідача не містить
підпису іпотекодавця, тобто
підтвердження щодо отримання ним
вказаної вимоги.

При цьому суд враховує, що в судовому
засіданні представником відповідачів
не доведено наявності інших підстав
для відмови в державній реєстрації,
вичерпний перелік яких встановлений
ст.24 Закону N 1952-IV.

В силу ч.4. ст. 24 Закону N 1952-IV відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Суд приймає до уваги те, що
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
містить відмітку про особисте
отримання іпотекодавцем листа про
невиконання умов договору позики від
11.12.2012 року.

Судом встановлено, що позивачем надано
всі документи, необхідні для
проведення реєстрації права власності
та видачі витягу про реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1, а
відповідачем в свою чергу не вжито всіх
заходів по встановленню відповідності
поданих документів вимогам
законодавства передбачених Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень". В зв'язку з цим позовні
вимоги в частині визнання незаконним
та скасування рішення державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Сидорчука Андрія
Вікторовича про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №11050603
від 19.02.2014 року на квартиру АДРЕСА_1 за
суб'єктом ОСОБА_6 підлягають до
задоволення.

Суд вважає позовні вимоги позивача про
визнання протиправними дій Державної
реєстраційної служби України такими,
що не підлягають до задоволення, а
посилання позивача на не направлення
на адресу позивача рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень безпідставним, оскільки
позивачем в заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень в графі
"спосіб отримання документів"
зазначено "особисто".

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Щодо позовної вимоги в частині
зобов'язання Державної реєстраційної
служби України зареєструвати право
власності ОСОБА_6 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1 суд
зазначає, що відповідно до норм чинного
законодавства повноваження
відповідача щодо здійснення державної
реєстрації прав та їх обтяжень або
відмова у їх реєстрації є
дискреційними повноваженнями та його
виключною компетенцією, а тому у суду
відсутні підстави для зобов'язання
відповідача зареєструвати
вищевказаний об'єкт.

Так, відповідно до ч.4 ст. 9 Закону №1952-IV
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на встановлені фактичні
обставини справи, для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та зобов'язати Державну реєстраційну
службу України розглянути заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_6 відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

З врахуванням наведеного суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись Конституцією України,
Цивільним кодексом України, Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», ст.ст. 11, 71, 158 - 163, 167, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Сидорчука Андрія Вікторовича
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №11050603 від 19.02.2014
року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України розглянути заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень ОСОБА_6 відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12
травня 2014 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/
/підпис/А.М. Ковальчук І.І. Тарновецький
В.М. Касап "Згідно з оригіналом" Суддя
А.М. Ковальчук