Справа № 286/1144/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" травня 2014 р.
Справа № 286/1144/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Малахової Н.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "11" березня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 11 березня 2014
року зобов"язано управління Пенсійного
фонду в Овруцькому районі Житомирської
області призначити ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ї категорії із
зниженням пенсійного віку на 10 років, у
відповідності із Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 27.12.2013 року.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду в Овруцькому районі
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції при ухваленні
судового рішення не враховано
положення Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 26.12.2013 року виповнилося 50 років
(а.с.11), а тому, в січні 2014 року, він
звернувся до управління Пенсійного
фонду в Овруцькому районі Житомирської
області про призначення пенсії із
зниженням пенсійного віку згідно ст.55
Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

20.02.2014 року (а.с.9) відповідач відмовив
ОСОБА_4 у призначенні пенсії,
посилаючись на те, що у нього відсутні
первинні документи, які передбачено
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсії .

Суд першої інстанції не погодився з
такими доводами та прийшов до
обгунтованого висновку, що у
відповідача не було правових підстав
для відмови у призначенні позивачу
пенсії із зниженням пенсійного віку.

Так, відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або
надається їм право на одержання пенсій
на підставах, передбачених Законом
України «Про пенсійне забезпечення».

Зокрема, статтею 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено
умови надання пенсій за віком особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення.

Частина 1 зазначеної статті визначає,
що учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 1 липня 1986 незалежно від
кількості робочих днів, а з 1 липня 1986
року по 31 грудня 1986 року - не менше 5
календарних днів пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку - 10 років.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначення та виплата
пенсій, особам які мають право на її
отримання із зменшенням пенсійного
віку, провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і цього
Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

В свою чергу, питання щодо подання та
оформлення документів для призначення
пенсій регулюється Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7
вищезазначеного Порядку документами,
що засвідчують особливий статус особи,
є: посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи (при
призначенні пенсії із використанням
норм статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи») та довідка
про період (періоди) проживання (роботи)
на цих територіях, видана органами
місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган,
що призначає пенсію, має право вимагати
від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом першої інстанції,
17.08.1993 року ОСОБА_4 отримав посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році серія
НОМЕР_1 (категорія 2), відповідно до абз.3
ст.5 постанови Кабінету Міністрів
України від 20.01.1997 року №51 «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(а.с.2).

За змістом ст.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 20.01.1997 року
посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", іншими
актами законодавства.

Згідно ст.10 Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.01.1997 року №51
видача посвідчень провадиться зокрема
іншим потерпілим обласними державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання. Рішення про видачу або
відмову у видачі посвідчення
приймається у місячний термін з дня
надходження необхідних документів до
органу, що видає посвідчення. У разі
встановлення цими комісіями факту
необґрунтованої видачі посвідчення
відповідної категорії посвідчення на
підставі рішення комісії підлягає
вилученню.

Як встановлено судом першої інстанції,
належність позивача до учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії ніким не
оспорюється, а тому посвідчення є
чинним і воно вказує на те, що позивач
згідно абз.3 п.3 ст.14 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.01.1997 року №51, являється учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській катастрофі 1986 році.

Факт роботи в зонах відчуження
підтверджується змістом довідок
Овруцької пересувної механізованої
колони № 157, № 355 від 24.05.1993 року (а.с.3-6),
згідно яких позивач в період з 1 жовтня
1986 року по 30 жовтня 1986 року, та в період
з 1 грудня 1986 року по 30 грудня 1986 року,
виконував роботи в селах зони
відчуження село Журба та село Степки.

Посилання відповідача на те, що
с.Степки не відноситься до зони
відчуження, а тому вказана довідка не
може братися до уваги при призначенні
пенсії, не є підставою для відмови
позивачу в призначенні пенсії,
оскільки з наданих первинних
документів убачається, що позивач з
01.12.1986 року по 30.12.1986 року, згідно
посвідчення про відрядження №704 від
09.12.1986 року був направлений у
населеному пункті с. Журба, яке входить
до зони відчуження та виконував роботи
з водопостачання.

Зазначену роботу було оплачено
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 10.06.1986 №207/7.

Отже, перебування на роботах у зоні
відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня
1986 року - 30 календарних днів, надають
позивачу право на призначення пенсії
із зменшенням пенсійного віку - 10 років
згідно ч.1 ст.55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому суд
першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку,
задовольнивши позовні вимоги.

Так само, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачем не пропущено строки
звернення до суду згідно ст.99 КАС
України, оскільки УПФ в Овруцькому
районі повідомило позивача про відмову
в призначенні пенсії 20.02.2014 р., а позов
подано до суду 26.04.13 р., а тому доводи
апелянта щодо застосування такого
строку є безпідставними.

Також, є вірними висновки суду першої
інстанції щодо визначення дати, з якої
необхідно призначити пенсію.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку.

Таким випадком визначено і призначення
пенсії за віком. Так, пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся із заявою
про призначення пенсії не пізніше
трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку, про що свідчить лист
відповідача (а.с. 9), то пенсія підлягає
призначенню з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, тобто з
27.12.2013 року.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "11" березня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
Н.М. Малахова

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,