Справа № 2а/2220/18/12
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2220/18/12
Головуючий у 1-й інстанції: Босюк В.А,
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Шепетівці
та Шепетівському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
перерахувати та виплатити недоплачену
позивачу державну пенсію та додаткову
пенсію у розмірах, передбачених ст. ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 січня 2012 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

31 березня 2014 року відповідачем подано
клопотання про закриття провадження у
справі у зв'язку зі смертю позивача у
справі.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції визнати нечинною,
провадження у справі закрити, виходячи
з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інвалідом ІІ групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с. 7) та довідкою серії МСЕ
№280471 (а.с. 9).

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів
ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до постраждалих першої
категорії, що є інвалідами ІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", обов'язок
визначення розміру державної та
додаткової пенсії покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У 2011 році Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не зупинявся та не
змінювався, тому позивач має право на
отримання державної Чорнобильської
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
ст. ст. 50, 54 цього Закону.

В даному випадку, до спірних
правовідносин не підлягають
застосуванню постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та
№ 654 від 16.07.2008 року, якими визначений
розмір виплат державної та додаткової
пенсії, оскільки, виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, під час
розрахунку розміра таких пенсій
необхідно керуватися Законом (Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"), а не
підзаконним нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р.
№966-14 для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком
застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що
прожитковий мінімум є основою для
розрахунку мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком,
інших соціальних виплат виходячи з
вимог Конституції України та законів
України, та ґрунтується, зокрема, на
частині 3 статті 46 Конституції, у
відповідності до якої пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги не
можуть бути нижчими, ніж прожитковий
мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно з якою мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення
частини 3 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
підвищення пенсії, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок і
виплату позивачу державної пенсії,
передбаченої ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у розмірі 8
мінімальних пенсій та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченої ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично отриманих сум.

Разом з тим, 31 березня 2014 року
відповідач подав до суду клопотання
про закриття провадження у справі у
зв'язку зі смертю позивача по справі.

Вінницький апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 02
квітня 2014 року витребував з відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області документ, який підтверджує
факт смерті ОСОБА_2, якщо такий мав
місце.

На виконання вимог вказаної ухвали до
суду надійшов лист відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції у
Хмельницькій області з повідомленням,
що в архіві відділу є в наявності
актовий запис про смерть ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 актовий запис № 21,
складений 10.01.2014 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області, який помер 10.01.2014 року в м.
Шепетівка.

Відповідно до ст. 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі у разі
смерті або оголошення в установленому
законом порядку померлою особи, яка
була стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Правонаступництвом є перехід права від
однієї особи до іншої безпосередньо в
силу закону або угоди. Одним із видів
універсального правонаступництва є
спадкування - перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла до інших осіб ( ст. 1216 ЦК
України).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1219 ЦК України не
входять до складу спадщини права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом.

З урахуванням наведеного, та зважаючи
на предмет спору, колегія суддів дійшла
висновку про те, що спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Згідно зі ст. 1227 Цивільного кодексу
України суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів, допомог у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження того, що присуджена
судом першої інстанції до виплати
державна та додаткова пенсія була
нарахована позивачу. Відомостей про
звернення до органу управління
Пенсійного фонду спадкоємців позивача
щодо виконання рішення суду
апеляційним судом не встановлено.

Оскільки судом першої інстанції було
ухвалено законне та обґрунтоване
рішення, а підстави для закриття
провадження виникли після його
ухвалення, апеляційний суд дійшов
висновку про визнання нечинною
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Шепетівці
та Шепетівському районі Хмельницької
області залишити без задоволення.

Постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 січня 2012 року визнати
нечинною.

Провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.