Справа № 807/2673/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 876/1890/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Гулида Р.
М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі № 807/2673/13-а за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області про визнання
протиправним припису,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області, яким
просить визнати нечинними та скасувати
постанову відповідача №28-3 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері місто будівничої діяльності від
15 липня 2013 року, припис відповідача 376П
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 1
липня 2013 року та визнати незаконними
дії відповідача при складанні
протоколу про правопорушення від 1
липня 2013 року, при складанні Акта
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 1
липня 2013 року, визнати незаконними дії
відповідача по проведенню
позапланової перевірки 25 червня 2013
року.

Позов мотивує тим, що оскільки жодних
будівельних робіт не проводилось, то і
здавати будинок в експлуатацію не
потрібно, а відтак оскаржені рішення
прийняті неправомірно.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року позов задоволено повністю.
Визнано нечинною та скасовано
Постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області № 28-3 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 15
липня 2013 року відносно ОСОБА_2.

Визнано нечинним та скасовано Припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області 376П про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
1 липня 2013 року відносно ОСОБА_2.

Визнано незаконними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області при
складанні протоколу про
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності від 01 липня 2013 року відносно
ОСОБА_2.

Визнано незаконними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області при
складанні Акта перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 01 липня 2013 року відносно ОСОБА_2.

Визнано незаконними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області по
проведенню позапланової перевірки 25
червня 2013 року відносно об'єкта за
адресою: АДРЕСА_1.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні подання відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що відповідно до Інформаційного
листа Вищого Господарського суду
України від 22 січня 2013 року №01-06/84/2013
справи у спорах, пов'язаних із
застосуванням санкцій, в тому числі
щодо оскарження постанов інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у сфері містобудування,
підвідомчі господарським судам.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоч і був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце апеляційного розгляду. Його
відсутність не перешкоджає розгляду
справи відповідно до статті 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
25 червня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1
головним державним інспектором
відповідача Лошак Ю.І. та працівником
юридичного відділу відповідача Цап М.П.
на підставі направлення на проведення
позапланової перевірки від 20 червня 2013
року №536 було проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

На основі проведеної перевірки
складено акт перевірки від 1 липня 2013
року. Відповідно до цього акту, в ході
проведення перевірки виявлено
порушення частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме
експлуатація фізичною
особою-підприємцем об'єкту третьої
категорії складності, не прийнятого в
експлуатацію у встановленому законом
порядку.

По факту виявлення правопорушення
складено протокол про правопорушення в
сфері містобудівної діяльності від 1
липня 2013 року, а на усунення такого
правопорушення винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

19 липня 2013 року позивач отримав
Постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 28-3 від 15 липня 2013 року,
якою на позивача накладено штраф у
розмірі 103230 грн.

З аналізу матеріалів справи зрозуміло,
що відповідачем самостійно
встановлено третю категорію
складності об'єкта (будинку позивача
переобладнаного під магазин).

Відповідно до статті 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» усі об'єкти будівництва за
складністю архітектурно-будівельного
рішення та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у
системному зв'язку з іншими нормами
цього Закону та Порядку дає підстави
для висновку, що вона встановлює
загальне правило визначення категорії
складності об'єкта будівництва. У
випадках же, коли проектна
документація на об'єкт будівництва
відсутня чи об'єкт їй не відповідає,
віднесення такого об'єкта будівництва
до тієї чи іншої категорії складності
належало до компетенції органу
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України (на сьогодні -
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю) за змістом статей 6, 7
вказаного Закону здійснює управління у
сфері містобудівної діяльності,
зокрема контроль за дотриманням
законодавства, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Частиною 3 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності
та частиною 2 статті 3 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» до повноважень органу
державного архітектурно-будівельного
контролю віднесено також розгляд справ
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та
застосування санкцій за ці
правопорушення, наприклад, накладення
штрафу за експлуатацію неприйнятого в
експлуатацію об'єкта будівництва.
Розмір штрафу за таке правопорушення
залежить від категорії складності
об'єкта будівництва.

Визначення категорії складності
об'єкта будівництва за відсутності
проектної документації, у якій би було
зазначено відповідну категорію, не
віднесено до компетенції жодного
іншого державного органу.

Отже, висновок відповідача, про
наявність у Інспекції повноважень на
віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності, за
встановлених обставин, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Водночас при проведенні перевірки
відповідачем не було встановлено хто є
власником об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з матеріалами справи ця
земельна ділянка разом з наявними на
ній будівлями була продана ОСОБА_5
батьку позивача ОСОБА_6 відповідно до
договору купівлі-продажу від 29 квітня
1981 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Під час проведення перевірки
відповідачем не було встановлено, хто є
власником об'єкту та хто здійснював
реконструкцію, а відтак хто має бути
притягнений до відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що після смерті ОСОБА_6 право
власності набув саме позивач та, що він
є одноособовим власником.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При проведенні перевірки та винесенні
оспорюваних рішень відповідач повинен
встановити не лише факт наявності
правопорушення, а і суб'єкт, що вчинив
таке правопорушення.

Оскільки з матеріалів справи неможливо
встановити та відсутня інформація про
те, що відповідачем на момент
проведення перевірки було встановлено
хто є власником будинку за адресою:
АДРЕСА_1, то постанова відповідача №28-3
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері місто
будівничої діяльності від 15 липня 2013
року та припис відповідача 376П про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 1
липня 2013 року складені з порушенням
законодавства та належать до
скасування.

З тої ж підстави незаконними є дії
відповідача при складанні протоколу
про правопорушення від 1 липня 2013 року,
при складанні Акта перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
1 липня 2013 року, та дії по проведенню
позапланової перевірки 25 червня 2013
року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі № 807/2673/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Шавель Р.М.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 11 квітня
2014 року