Справа № 815/1942/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1942/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлоудсистем» до
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.10.2013 року № , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрлоудсистем»
(надалі по тексту - позивач або ТОВ
«Укрлоудсистем») звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області (надалі по тексту -
відповідач або ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області) про скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.10.2013 року № .

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що за результатами проведеної
відповідачем камеральної перевірки
даних, задекларованих ТОВ
«Укрлоудсистем» у податковій
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року, а саме -
рядок 24 залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, складено акт перевірки від
11.10.2013 року за № 804/15-54-22-02, на підставі
якого винесено податкове повідомлення
- рішення від 24.10.2013 року № , яким,
на думку позивача, останньому
протиправно зменшено розмір від'ємного
значення з податку на додану вартість
на суму 159 728,00 грн. В підтвердження
своєї позиції ТОВ «Укрлоудсистем»
вказує, що згідно п. 200.23 ст. 200
Податкового кодексу України суми
податку, не відшкодовані платникам
протягом визначеного цією статтею
строку, вважаються заборгованістю
бюджету з відшкодування податку на
додану вартість. На суму такої
заборгованості нараховується пеня на
рівні 120 відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення. Таким чином, суми
бюджетного відшкодування, зазначені у
рядку 23 Декларації з ПДВ, не є сумами
податкових зобов'язань або надлишково
або помилково сплаченими податковими
зобов'язаннями, на котрі
розповсюджується давності 1095 днів,
встановлений Податковим кодексом
України. До того цей строк давності
передбачений Податковим кодексом
України для здійснення певних
юридичних дій платником податку, а
саме: подання заяв, оскарження
податкового рішення, тощо. Стосовно
залишку від'ємного значення, який
відображається у рядку 24 Декларації з
ПДВ та після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, позивач зазначає, що він
виникає в результаті здійснення певних
юридичних дій платником податку, тобто
є наслідком таких дій, а не спричинює
їх. А тому встановити строк для
здійснення будь-яких дій платником ПДВ,
право на бюджетне відшкодування якого
вже підтверджено самим податковим
органом, неможливо за відсутності
законних підстав. Також позивач вказує,
що висновок відповідача стосовно
виключення суми у розмірі 159 728,00 грн. із
рядку 24 декларації з ПДВ внаслідок
спливу строку в 1095 днів є
безпідставним та неправомірним,
оскільки ані Конституцією, ані
Податковим кодексом України, ані
жодними іншими законами до повноважень
органів ДПС не віднесено право
виключати суми невідшкодованого ПДВ із
рядку 24 декларації з ПДВ.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просила позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позові, в доповненнях до
позову та в письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому
засіданні відносно задоволення
позовних вимог заперечував у повному
обсязі з підстав, викладених у
письмових запереченнях на позов та в
додаткових поясненнях, які в цілому
обґрунтовані тим, що ТОВ
«Укрлоудсистем» подано до ДПІ у
Суворовському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області податкову декларацію
з податку на додану вартість за серпень
2013 року, відповідно до якої сума що,
після бюджетного відшкодування,
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду наступних звітних (податкових)
періодів відображена у рядку 24
розрахунку, який сформовано з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, і включається до
складу податкового поточного звітного
(податкового) періоду, у загальному
розмірі складає 235949 грн., з якої 159728 грн.
були сформовані у червні-липні 2010 року.
Відповідно до п. 102.5 статті 102 ПК
України, заяви про повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань або про
їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої плати або
отримання права на таке відшкодування.
Щодо платників, які не мали право на
бюджетне відшкодування у зв'язку з
обмеженнями, встановленими ПК України,
то такі платники мають право в рядку 24
податкової декларації з ПДВ
відображати залишок від'ємного
значення податку до повного його
погашення або шляхом нарахування
податкового зобов'язання, або шляхом
отримання права на бюджетне
відшкодування. Таким чином, якщо
платник податку має намір повернути
суму надміру сплаченого податку, яка
обліковується за його особовим
рахунком, шляхом її зарахування на
поточний рахунок в банку або її
зарахування у сплату наявного
податкового зобов'язання з іншого
податку, такий платник податку
обов'язково повинен подати заяву до
органу податкової служби у строк, що не
перевищує 1095 днів з дати здійснення
такої переплати. Як зазначає
відповідач, нормами податкового
законодавства передбачено два шляхи
отримання бюджетного відшкодування:
зарахування суми платнику повної суми
бюджетного відшкодування до зменшення
податкових зобов'язань по цьому
податку в наступних податкових
періодах; повернення повної суми
бюджетного відшкодування на рахунок
платника. При цьому платником, у
кожному звітному періоді можливе
застосування лише єдиного з цих шляхів,
а зміну задекларованого напряму до
відшкодування сум податку на додану
вартість Податковим кодексом України
не передбачено. У разі, якщо платник
податку не дотримувався цих вимог та не
включав оплати попередніх періодів в
розрахунок суми бюджетного
відшкодування в відповідному звітному
періоді, це являється порушенням
Податкового кодексу України, така
своєчасно не заявлена сума від'ємного
значення відповідно до пп. «а» п. 200.4 ст.
200 Податкового кодексу України
визначається сумою бюджетного
відшкодування, від якої платник
добровільно відмовляється.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, а
також дослідивши обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення, перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні факти та
обставини.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
декларація (розрахунках) платника
податків.

Судом встановлено, що посадовою особою
відповідача на підставі п. 200.10 ст. 200
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ (надалі за текстом - ПК
України) в порядку ст. 76 розділу ІІ
Кодексу проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року, а
саме ряд. 24 залишок від'ємного значення
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (податкова декларація з
податку на додану вартість від 16.09.2013
року № ).

За результатами проведеної перевірки
відповідачем був складений акт №
804/15-54-22-02 від 11.10.2013 року (а.с. 22-26),
відповідно до висновку якого
відповідачем встановлено, що в
порушення п. 102.5 ст. 102, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.
135, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, п. 200.6 ст. 200 ПК
України, ст. 257 Цивільного кодексу
України ТОВ «Укрлоудсистем» у
декларації за серпень 2013 року завищено
значення ряд. 24 (залишок від'ємного
значення який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду) у сумі 159728,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2013 року №
, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення податку на додану
вартість на 159728,00 грн. (а.с. 27).

ТОВ «Укрлоудсистем» не погоджуючись із
вказаним податковим повідомленням -
рішенням оскаржив його в
адміністративному порядку, а потім до
суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд погоджується з
позовними вимогами ТОВ
«Укрлоудсистем», виходячи з наступних
мотивів.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами ПК України,Закону України від
21.12.2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (далі - Закон №
2181-ІІІ), Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР).

Як вбачається з акту перевірки від
24.10.2013 року № , при проведенні
камеральної перевірки показників у
податковій декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року,
встановлено, що ТОВ «Укрлоудсистем» до
ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області надано
декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2013 року від 16.09.2013
року № ) із зазначенням у ряд. 24
(залишок від'ємного значення який після
бюджетного відшкодування включаються
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду) суми -
235 943,00 грн., з якої сума - 159 728,00 грн. була
сформована у червні-липні 2010 року.

На думку відповідача, ТОВ
«Укролоудсистем» протягом терміну у 1095
днів не було використано залишок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 159728,00
грн., який було сформовано у червні -
липні 2010 року.

Відповідач зазначив, що, враховуючи
загальну позовну давність, встановлену
статтею 257 Цивільного кодексу України,
тривалістю у три роки, а також згідно п.
102.5 ст. 102 ПК України, позивач
позбавлений права на використання
від'ємного значення податку на додану
вартість у розмірі 159 728,00 грн.

Залишок від'ємного значення, який не
приймав участі в розрахунку бюджетного
відшкодування, був включений позивачем
до рядку 24 податкової декларації.

Однак, на думку відповідача, суми,
зазначені у рядку 24 декларацій, не
можуть у подальшому бути заявленими
платником до відшкодування на
розрахунковий рахунок чи в рахунок
майбутніх платежів (тобто не можуть
бути відображені ні в рядку 23.1, ні в
рядку 23.2 декларації).

Відповідач дійшов висновку, що, не
відобразивши у відповідних рядках
декларації напрямок повернення
бюджетного відшкодування, позивач
самостійно відмовився від належної
йому суми бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, відповідач у
акті перевірки дійшов висновку, що в
порушення п. 102.5 ст. 102, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4,
п. 200.6 ст. 200 ПК України ТОВ
«Укрлоудсистем» у декларації за
серпень 2013 року завищено значення ряд.
24 (залишок від'ємного значення який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду) у сумі - 159728,00 грн.

Суд з даними висновками не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України
передбачено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 200.6 ст. 200 ПК України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.

Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Пунктом 200.9 ст. 200 ПК України
передбачено, що форма заяви про
відшкодування та форма розрахунку суми
бюджетного відшкодування визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики.

Згідно до пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону №
2181-ІІІ, що діяв на час виникнення
від'ємного значення з податку на додану
вартість, заяви на повернення надміру
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування у випадках, передбачених
цим Кодексом, можуть бути подані не
пізніше 1095 дня, що настає за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Підпунктом 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України
дано визначення поняттю «надміру
сплачені грошові зобов'язання» - суми
коштів, які на певну дату зараховані до
відповідного бюджету понад нараховані
суми грошових зобов'язань, граничний
строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно пп. "б" пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, що діяв у 2010 році, якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Розглядаючи наведені норми у їх
сукупності, суд зазначає, що їх зміст не
свідчить про наявність обмеження права
платника на включення до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду лише
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів в межах 1095 днів.

Зазначене обґрунтовується не
можливістю, на думку суду, розширеного
тлумачення пункту 102.5 статті 102
Податкового кодексу України, зміст
якої врегульовує виключно граничні
строки повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або їх
відшкодування.

Судом встановлено, що позивач у спірних
правовідносинах не подавав до ДПІ
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування, чи заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування.

Таким чином з вищевикладеного
вбачається, що пунктом 102.5 статті 102 ПК
України встановлюється виключно
порядок (можливість) повернення із
бюджету надлишково сплачених грошових
коштів, тобто "переплати", а суми,
задекларовані платником податку в
якості залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включаються до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, не підпадають під визначення
"переплата", тобто такі суми податку на
додану вартість не можуть бути списані
в результаті закінчення терміну
давності, а підлягають включенню до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відтак, суд вважає, що відповідач
помилково застосував до спірних
правовідносин приписи п.102.5 ст.102
Податкового кодексу України.

В ході судового розгляду, встановлено,
що порушень у формуванні спірної суми
від'ємного значення з ПДВ відповідачем
в ході перевірки ТОВ «Укрлоудситсем»
виявлено не було, в акті перевірки
судження з приводу порушень у
формуванні податкового кредиту з ПДВ
або від'ємного значення з ПДВ
відповідачем не викладені. З наявних у
справі документів не вбачається
заперечень податкового органу
стосовно фактичної наявності у
позивача спірної суми від'ємного
значення з ПДВ за червень 2010р. - липень
2010р.

Крім того, судом встановлено, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2013 року по справі за позовом ТОВ
«Укрлоудсистем» до ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси про скасування
податкових повідомлень - рішень від
13.10.2010 року №№ /0, /0, 1/0
та 1/0 (справа № 2а-10730/10/1570) позовні
вимоги ТОВ «Укрлоудсистем» задоволено
та встановлено, що ТОВ «Укрлоудсистем»
мав право на бюджетне відшкодування у
сумі 782648 грн. за липень 2010 року та у сумі
239892 грн. за серпень 2010 року, а податкові
зобов'язання з ПДВ за червень 2010 року у
сумі 730097 грн., за липень 2010 року у сумі
330229 грн., за серпень 2010 року у сумі 38788
грн., визначені податковим органом
безпідставно, всупереч Закону України
«Про податок на додану вартість».

Таким чином судом, під час розгляду
справи № 2а-10730/10/1570, вже досліджувалось
питання дотримання ТОВ
«Укрлоудсистем» строків давності під
час декларування суми від'ємного
значення, яка після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, у розмірі 159 728,00
грн., що сформувалася за рахунок
декларування сум від'ємного значення
за період червень-липень 2010 року (а.с.
63-79).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на приписи ст.124 Конституції
України, ст.ст. 72, 254 КАС України, суд не
вбачає жодних правових підстав для
залишення поза увагою при вирішенні
даної справи постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
15.03.2011 року по справі № 2а-10730/10/1570, а
відтак, згаданий судовий акт підлягає
обов'язковому врахуванню при розгляді
даного спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивач правомірно
задекларував у податковій декларації з
податку на додану вартість за серпень
2013 року суму залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 159 728,00
грн.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 30.10.2012 року у справі № 2-а-3092/12.

Відтак, суд дійшов висновку, що ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів неправомірно застосовано
строк давності в 1095 днів, встановлений
для подачі заяви про відшкодування
надміру сплачених податкових
зобов'язань до державного бюджету, до
порядку включення до складу
податкового кредиту сум від'ємного
значення податку на додану вартість, що
залишились після бюджетного
відшкодування, а отже неправомірно
прийнято податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним спірного рішення з
урахуванням всіх встановлених
фактичних обставин та вимог
законодавства.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ТОВ «Укрлоудсистем» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрлоудсистем» до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.10.2013 року №
- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 24.10.2013 року №
.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлоудсистем» (код
ЄДРПОУ - 31339337, адреса: 65042, м. Одеса, вул.
Отамана Чепіги, 43 А) сплачений судовий
збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути
оскаржена до Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений
та підписаний суддею 05 травня 2014 року.

Суддя
С.О. Cтефанов