Справа № 825/4107/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові на
Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
у справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, третя особа Деснянський
відділ державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування вимоги та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про скасування вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрована як фізична
особа-підприємець 28.07.2009 року,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові. Пенсію за віком їй
призначено з урахуванням статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зі зниженням віку.

Вимогою № Ф-2023 від 01.07.2013 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові зобов'язано позивача
сплатити додаткову суму єдиного внеску
в сумі 5766,45 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач оскаржив його в
судовому порядку.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№2464-VI (далі Закон №2464-VI), Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року (далі Закон №1058), Законом
України «Про пенсійне забезпечення»
№1788-XII від 05.11.91 р. (далі Закон №1788).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон)
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. Такі особи
можуть бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

В свою чергу, матеріали справи не
містять доказів того, що позивач, у
відповідності до ст.12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», уклала з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивачка, як
пенсіонерка за віком, не є платником
єдиного внеску.

Судова колегія також не може прийняти
до уваги доводи апелянта, що позивач
призначено пенсію із зниженням
пенсійного віку, а пільги по сплаті
єдиного соціального внеску
передбачені лише, пенсіонерам, яким
призначено пенсію відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 4 Закону визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску. До таких умов,
зокрема, належить наступна: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені наступні
види пенсійних виплат: пенсія за віком,
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства) та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 26 вище вказаного Закону
визначені умови призначення пенсії за
віком, зокрема: особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Позивачці призначена пенсія за віком
на пільгових умовах на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, ч. 1 ст. 55 даного Закону встановлено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій.

Отже, спеціальним законом встановлені
умови надання пенсій за віком особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення.

Відповідно до посвідчення яке
міститься в матеріалах справи у
позивача вказано вид пенсії «за віком».

Таким чином, наявні документи
підтверджують статус позивачки, як
особи, що отримує пенсію за віком та
користується у зв'язку з цим
встановленими законодавством
пільгами, зокрема, і в частині сплати
єдиного внеску до Пенсійного фонду
України.

Крім того, судова колегія не може не
зауважити, що ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі ст. 13
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на Постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.