Справа № 554/17162/13-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.Справа № 554/17162/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві на постанову Октябрського
районного суду м. Полтава від 30.01.2014р.
по справі № 554/17162/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтава про
визнання незаконними дій щодо
нарахування та виплати йому, судді і
відставці апеляційного суду
Полтавської області, щомісячного
довічного грошового утримання в
обмеженому розмірі, а саме: з 01 січня 2012
року по 03 червня 2013 року у розмірі 10
прожиткових мінімумів, встановлених
для осіб, які втратили працездатність,
чим порушено п.2 розділу ІІ Прикінцеві
та перехідні положення Закону України
№ 3668, з 04 червня 2013 року по даний час із
заробітної плати самовільно
визначеної УПФ України Октябрського
району в м.Полтава в розмірі 17 809 грн.,
чим порушено ст. 129 Закону України № 2453;
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання із заробітку
працюючого судді на його посаді,
визначеного відповідно до ст. 129 Закону
України № 2453: з 01 січня 2012 року по 03
червня 2013 року включно у розмірі 80 % від
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді без обмеження
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, з 04 червня 2013 року
по даний часу розмірі 90 % від заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді із заробітку відповідно до
частин 2-6 ст. 129 Закону України № 2453 без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, згідно довідок апеляційного
суду Полтавської області № 02-05/281 від 05
червня 2012 року, № 06-29/258 від 17 червня 2013
року, № 06-29/259 від 17 червня 2013 року, № 01-29
від 19 грудня 2013 року; зобов'язання УПФ
України Октябрського району в
м.Полтава виплатити заборгованість з
врахуванням фактично виплаченого
довічного грошового утримання, а
надалі без звернення позивача до суду
самостійно нараховувати та
виплачувати щомісячне грошове
утримання, виходячи із збільшеного
розміру заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що він має 32 роки
стажу тільки на посадах голови
районних судів, голови та заступника
голови Полтавського обласного
(апеляційного) суду. 05 грудня 2005 року
він був звільнений з посади заступника
голови апеляційного суду Полтавської
області у зв'язку з виходом у відставку
та йому було призначено довічне
грошове утримання 90 % із заробітку
заступника голови апеляційного суду,
відповідно до вимог ст. 43 Закону
України «Про статус суддів», діючого на
той час. З 01 січня 2007 року по 01 січня 2013
року розмір його щомісячного довічного
грошового утримання складав 5 852 грн. 88
коп. З 01 січня 2012 року введені в дію
ст.ст.129, 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453 (далі Закону), згідно
яких суддівська винагорода (щодо нього)
складається з посадового окладу та
щомісячних доплат : за вислугу років - 80
% посадового окладу та за займану
посаду - 5 % посадового окладу судді
відповідного суду, працюючого на
відповідній посаді. Оскільки
відповідач добровільно нараховувати
та виплачувати йому з 01 січня 2012 року
щомісячне довічне грошове утримання
відповідно до наведених норм та ст. 138
Закону відмовився, він звернувся до
суду з позовом. Постановою
Октябрського районного суду м.Полтави
від 31 липня 2013 року, зміненою
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року, його позов задоволено
частково, відповідача зобов'язано з 01
січня 2012 року по 30 червня 2012 року і з 01
липня 2012 року виплачувати довічно
грошове утримання відповідно до ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453.
Однак УПФ України Октябрського району
в м.Полтава свавільно застосувало до
нього ст.2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VІ, обмеживши розмір
щомісячного довічного грошового
утримання десятьма прожитковими
мінімумами, установленими для осіб, які
втратили працездатність. Застосування
цієї норми всупереч рішенню суду, в
якому визначено виплату йому
щомісячного довічного грошового
утримання виходячи із 80 % від
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, вимогам ст. 138
Закону та п.2 розділу ІІ Прикінцеві та
перехідні положення Закону № 3668- VІ, є
незаконним, оскільки ст. 2 Закону № 3668-VІ
до нього не застосовується, так як він
пішов у відставку до введення в дію
цього Закону. Рішенням Конституційного
Суду України від 03 червня 2013 року №
3-рп/2013 визнано неконституційним ст.2
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VІ про максимальний
розмір пенсії, щомісячного грошового
утримання (щодо суддів), ч.3, перше, друге
і третє речення ч.5 ст. 138 Закону № 2453. На
його звернення у червні 2013 року
відповідач повідомив, що з 04 червня 2013
року ним перераховано і виплачено
щомісячне довічне грошове утримання
без обмеження граничного розміру
виходячи з 90 % грошового утримання
судді, але із заробітної плати 17 809, 95
грн., тоді як заробітна плата
працюючого на його посаді судді
становить 23 341 грн. Вважає відмову УПФ
України Октябрського району м.Полтави
щодо виплати йому щомісячного
довічного грошового утримання у
повному обсязі неправомірною, тому
звернувся до суду з позовом.

Постановою Октябрський районний суд
м.Полтави від 30 січня 2014 року
задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтава щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1, судді і відставці
апеляційного суду Полтавської області,
щомісячного довічного грошового
утримання в обмеженому розмірі, а саме:
з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року у
розмірі 10 прожиткових мінімумів,
встановлених для осіб, які втратили
працездатність, з 04 червня 2013 року із
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді у розмірі 17 809 грн.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтава здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1, судді і відставці
апеляційного суду Полтавської області,
щомісячного довічного грошового
утримання із заробітку працюючого
судді на його посаді, визначеного
відповідно до ст. 129 Закону України №
2453: з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року
включно у розмірі 80 % від заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді без обмеження розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з 04 червня 2013 року у розмірі
90 % від заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді із
заробітку відповідно до частин 2-6 ст. 129
Закону України № 2453 без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, згідно
довідок апеляційного суду Полтавської
області № 02-05/282 від 05 червня 2012 року, №
06-29/258 від 17 червня 2013 року, № 06-29/259 від 17
червня 2013 року, № 06-29 від 23 грудня 2013
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтава нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 заборгованість щомісячного
довічного грошового утримання з
врахуванням фактично виплаченого
довічного грошового утримання за
період з 01 січня 2012 року по 30 січня 2014
року, виходячи із збільшеного розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтава ,
непогодившись з постановою суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог подало апеляційну
скаргу, вважає постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права , просить
скасувати постанову суду , постановити
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши постанову суду першої
інстанції , матеріали справи у їх
сукупності, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції , що 05 грудня 2005 року ОСОБА_1
звільнений з посади заступника голови
апеляційного суду Полтавської області
у відставку, що підтверджується
наказом № 9-03/197 від 05 грудня 2005 року
(а.с.29).

Загальний стаж роботи позивача складає
40 років 9 місяців 26 днів, з них на посаді
судді 36 років 3 місяці 19 днів, що слідує
із копії трудової книжки від 27 лютого
1968 року (а.с.18-22).

З дня звільнення ОСОБА_1 призначено
щомісячне довічне грошове утримання у
розмірі 90 % із заробітку заступника
голови Апеляційного суду Полтавської
області відповідно до вимог ст. 43
Закону України «Про статус суддів» в
редакція . яка діяла на той час.

З 01 січня 2007 року функції по виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання покладені на органи
Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається , що
розмір щомісячного довічного
грошового утримання позивача з 01 січня
2007 року складав 5852,88 грн.

Постановою Октябрського районного
суду м.Полтави від 31 липня 2012 року
визнано дії управління ПФУ
Октябрського району м.Полтави щодо
відмови у виплаті довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 за
період з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012
року неправомірними, зобов'язано
управління ПФУ Октябрського району
м.Полтави виплатити ОСОБА_1 довічне
грошове утримання судді у відставці з 01
січня 2012 року по 30 червня 2012 року у
відповідності до ст.138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» у
сумі 49449,08грн., зобов'язано управління
ПФУ Октябрського району м.Полтави з 01
липня 2012 року виплачувати ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці, виходячи з розміру
суддівської винагороди працюючого
заступника голови апеляційного суду
Полтавської області, відповідно до
вимог ст.129, ч.3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» довічно
або до зміни дії Закону (а.с.26-31).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року змінено постанову Октябрського
районного суду м.Полтави від 31 липня 2012
року в частині викладення абзацу 3
постанови , а саме в такій редакції:
«Зобов»язати Управління Пенсійного
Фонду України Октябрського району
м.Полтави нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошове утримання судді у
відставці з 01 січня 2012 року по 30 червня
2012 року у відповідності до ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» (а.с.32-36).

Однак, відповідач при нарахуванні та
виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання з 01 січня 2012 року
застосував до останнього вимоги ст. 2
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VІ, обмеживши розмір
щомісячного довічного грошового
утримання десятьма прожитковими
мінімумами, установленими для осіб, які
втратили працездатність, що вбачається
із листа заступника начальника УПФ
України Октябрського району м.Полтави
від 15 лютого 2013 року № 46/Т-04 (а.с.43).

Застосування цієї норми всупереч
рішенню суду, в якому визначено виплату
йому щомісячного довічного грошового
утримання виходячи із 80 % від
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді, вимогам ст. 138
Закону та п.2 розділу ІІ Прикінцеві та
перехідні положення Закону № 3668- VІ є
незаконним, оскільки вимоги ст. 2 Закону
№ 3668-VІ застосовується тільки до
суддів, яким щомісячне довічне грошове
утримання призначено після набрання
чинності Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VІ, про що зазначено в
ч.2 розділу ІІ Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 3668- VІ.

Відповідно до довідки Апеляційного
суду Полтавської області № 02-05/282 від 05
червня 2012 року про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання заступника голови
суду у відставці, заробітна плата
працюючого заступника голови суду з 01
січня 2012 року становить 17467,70 грн., в
тому числі 9442,0 грн. оклад, надбавка за
перебування на адміністративній
посаді - 472,10грн., надбавка за вислугу
років (80 %) - 7553,60 грн. (а.с.37).

Згідно довідки Апеляційного суду
Полтавської області від 17 червня 2013
року № 06-29/258 заробітна плата
працюючого заступника голови
апеляційного суду Полтавської області
з 01 липня 2012 року становить 17941,30 грн., з
01 жовтня 2012 року - 18200,30грн., з 01 грудня 2012
року - 18461,15 грн. (а.с.38).

З довідки Апеляційного суду
Полтавської області від 17 червня 2013
року № 06-29/259 вбачається, що з 01 січня 2013
року заробітна плата працюючого
заступника голови апеляційного суду
Полтавської області з 01 січня 2013 року
становить 23341,45 грн., яка складається із
посадового окладу у розмірі 12617,0 грн.,
надбавки за вислугу років 80 % у розмірі
10093,60грн., надбавки до посадового окладу
за перебування на адміністративній
посаді 5 % - 630,85 грн. (а.с.39).

Відповідно до довідки апеляційного
суду Полтавської області від 23 грудня
2013 року № 06-29 заробітна плата
працюючого заступника голови
апеляційного суду Полтавської області
з 01 грудня 2013 року становить 24786,30 грн..,
з них посадовий оклад 13398,0 грн.,
надбавка за вислугу років 80 % - 10718,40 грн.,
надбавка до посадового окладу за
перебування на адміністративній
посаді 5 % - 669,90 грн. (а.с.40).

На неодноразові звернення позивача із
заявами про проведення перерахунку
довічного утримання, відповідачем
направлялися відмови, зокрема листом
від 09 вересня 2013 року № 281 /Т-04
повідомлено, що виплати обмежено до
розміру 10 мінімальних пенсій за віком,
а після прийняття рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року обмеження не
застосовувалися, а довічне утримання
перераховане із заробітної плати у
розмірі 17809,95грн. (а.с.45-46).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того , що
УПФ України Октябрського району
м.Полтави нараховуючи та виплачуючи
ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове
утримання з 01 січня 2012 року по 03 червня
2013 року у розмірі 10 прожиткових
мінімумів, встановлених для осіб, які
втратили працездатність, а з 04 червня
2013 року по даний час у розмірі
визначеному із заробітної плати 17809,0
грн., діяв неправомірно, тому
відповідач зобов'язаний здійснювати
нарахування та виплату довічного
утримання, відповідно до ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013
року включно у розмірі 80 % від
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді без обмеження
розміру щомісячного грошового
утримання, з 04 червня 2013 року у розмірі
90 % від заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді із
заробітку нарахованого відповідно до
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07 липня 2010 року №
2453-VІ без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, згідно довідок апеляційного
суду Полтавської області.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно ст. 22 Конституції України,
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

При прийнятті нових законів, або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Відповідно до ст. 3 Закону «Про
судоустрій і статус суддів» суди
загальної юрисдикції створюють єдину
систему судів. Єдиним органом
конституційної юрисдикції є
Конституційний Суд України.

Згідно ч.4 ст. 17 вказаного Закону,
єдність системи судів загальної
юрисдикції забезпечується, зокрема,
єдиними засадами організації та
діяльності судів, єдиним статусом
суддів, єдиним принципом
організаційного забезпечення
діяльності судів, фінансуванням судів
виключно з Державного Бюджету України.

Статтею 51 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України та
цього Закону призначений чи обраний
суддею, займає штатну суддівську
посаду в одному з судів України і
здійснює правосуддя на професійній
основі. Судді в Україні мають єдиний
статус незалежно від місця суду в
системі судів загальної юрисдикції,
адміністративної посади, яку суддя
обіймає в суді.

Згідно ч.5 ст. 109 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканості,
встановлені для судді до його виходу у
відставку.

Проаналізувавши наведені норми
чинного законодавства, судді, які
працюють або працювали у системі судів
загальної юрисдикції, не повинні
ставитися у менш вигідне становище в
питаннях пенсійного забезпечення, а
саме нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Згідно ч.1 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» судді,
який вийшов у відставку, після
досягнення чоловіками віку 62 роки,
жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року частина 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" був викладений в іншій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у справі № 1-2/2013 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) були
визнані неконституційною частина 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Отже, при вирішенні даного спору до
правовідносин, що виникли до 02 червня
2013 року підлягає застосуванню частина
третя статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року. Після 03 червня 2013 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягає частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції Закону від 07.07.2010
року.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання позивача в період
з 01.01.2012 року по 03.06.2013 року має
визначатися виходячи з 80 відсотків
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, а з
06.06.2013 року виходячи з 90 відсотків
заробітної плати судді.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що УПФУ безпідставно
відмовило позивачу у перерахунку
довічного грошового утримання із
заробітку працюючого судді на його
посаді, визначеного відповідно до ст. 129
Закону України № 2453: з 01 січня 2012 року
по 03 червня 2013 року включно у розмірі 80 %
від заробітної плати працюючого судді
на відповідній посаді без обмеження
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, з 04 червня 2013 року
у розмірі 90 % від заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
із заробітку відповідно до частин 2-6 ст.
129 Закону України № 2453 без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, згідно
довідок апеляційного суду Полтавської
області № 02-05/282 від 05 червня 2012 року, №
06-29/258 від 17 червня 2013 року, № 06-29/259 від 17
червня 2013 року, № 06-29 від 23 грудня 2013
року.

Посилання відповідача на те, що Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці передбачено виключно для
суддів Конституційного Суду України,
судом спростовується, оскільки
наведені норми чинного законодавства
визначають, що судді, що працюють або
працювали у системі судів загальної
юрисдикції, не повинні ставитися у менш
вигідне становище в питаннях
пенсійного забезпечення, а саме
нарахування та виплати довічного
грошового утримання судді у відставці,
порівняно із суддями Конституційного
Суду України, тому позивач має право на
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці у розмірі,
встановленому ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

Колегія суддів дійшла висновку, що
доводи апеляційної скарги є
помилковими, не ґрунтуються на вимогах
діючого законодавства та не
спростовують правомірність висновків
суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується повністю із
висновком суду першої інстанції, так як
обставини справи встановлені
правильно, докази досліджені вірно,
відповідно рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню,
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 30.01.2014р. по справі №
554/17162/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 22.04.2014 р.