Справа № 262/2323/14-а
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року Пролетарський районний суд
міста Донецька у складі:

головуючого - Панас Н.Л.

при секретарі - Гордєєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, треті особи: Управління Державної
казначейської служби України у
Донецькій області, Управління
Державної казначейської служби
України у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом де вказує,
що вона є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З
05.11.2011 року позивачка перебуває на
обліку у відповідача і отримує
державну соціальну допомогу по догляду
за дитиною у розмірі 130 грн. на місяць,
як застрахована особа. Вважає, що
призначений розмір допомоги є
незаконним. Просила: скасувати рішення
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради в частині
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до 3 років працюючим жінкам з
11.09.2013 року по 13.09.2014 року у розмірі 130
грн.; зобов'язати відповідача
призначити їй допомогу по догляду за
дитиною до 3 років працюючим жінкам з
11.09.2013 року по 13.09.2014 року у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років на поточний рік;
зобов'язати УПСЗН Пролетарської
районної у м. Донецьку ради здійснювати
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік з 11.09.2013 року до дати досягнення її
сином трирічного віку.

Ухвалою Пролетарського районного
суду м. Донецька від 06 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_2 до
досягнення нею трирічного віку за
період з 11 вересня 2013 року по 02 жовтня
2013 року включно залишені без розгляду,
у зв'язку з пропуском строку звернення.

Позивачка до судового засідання не
прибула, належним чином про день там
місце розгляду справи повідомлена,
надала суду заяву з проханням
розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача до судового
засідання не прибув, належним чином про
день та місце розгляду справи
повідомлений, надав заяву з проханням
розглянути справу у відсутності
представника. З наданих письмових
заперечень вбачається, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні та
отримує державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку як особа, що
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з 05.12.2011 року
по 13.09.2014 року. Згідно п. 18 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1751 від 27.12.2001 року, призначення і
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
призначається з дня звернення за її
призначенням, але не раніше ніж з дня,
що настає після закінчення відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами для
непрацюючих осіб та осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності, а для
працюючих осіб - з дня настання
відпустки по догляду за дитиною по день
її закінчення. Згідно ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та п. 22 вищезазначеного
порядку, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
призначається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Позивачка отримує допомогу у
розмірі 130 грн. згідно п. 17-24 Порядку для
призначення допомоги у розмірі, який
перевищує мінімальний, заявник надає в
установленому порядку довідку про
склад сім'ї і декларацію про доходи і
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи всіх
членів сім'ї). Форма заяви затверджена
Наказом Міністерства праці і
соціальної політики від 22.02.2012 року № 96.
За призначенням допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-х років у
розмірі, що перевищує мінімальний,
заявниця зверталась до управління
двічі: 22.04.2013 року та 23.10.2013 року.
Допомога була призначена з 01.04.2013 року
по 30.09.2013 року у розмірі 418грн. 11 коп.; з
01.10.2013 року по 30.11.2013 року у розмірі 314
грн. 22 коп.; з 01.12.2013 року по 31.03.2014 року у
розмірі 385 грн. 22 коп. Таким чином
позивачка реалізувала своє право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у підвищеному розмірі, тому,
просять відмовити у задоволенні
позову. Крім того Управління не є
розпорядником бюджетних коштів, а є
розпорядником субвенції з державного
бюджету, яка надходить безпосередньо в
обсязі потреби за відомостями на
виплату допомоги. Програмне
забезпечення на призначення і
перерахунки допомоги розробляється в
Міністерстві праці та соціальної
політики України. Управління праці та
соціального захисту населення не має
права і можливості змінити програмне
забезпечення для проведення
перерахунку будь-якого виду допомоги,
відомості на виплату допомоги друкують
автоматично в області, ручне
виправлення у відомостях до виплати не
допускається. Таким чином позивачка не
реалізувала своє право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
підвищеному розмірі, а тому просили у
задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб до судового
засідання не прибули, належним чином
про день та місце розгляду справи
повідомлені, про причину неявки суду не
повідомили, суд визнає неявку
представників неповажною та вважає
можливим розглянути справу у їхній
відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги частково
обґрунтовані та підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Закон України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-ХІІ від 21
листопада 1992 року (далі - Закон № 2811-ХІІ)
відповідно до Конституції України
встановлює гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2, матір'ю у
свідоцтві про народження якого
записана позивачка ОСОБА_1 (а.с. 11).
Згідно довідки № 1191, виданої УПСЗН
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, ОСОБА_1 знаходиться на обліку та
отримує допомогу по догляду за однією
дитиною до досягнення нею трирічного
віку (працююча) в розмірі: з 01.01.2012 року
по 31.03.2013 року - 130 грн. 00 коп.; з 01.04.2013
року по 30.09.2013 року - 418 грн. 11коп.; з 01.10.2013
року по 30.11.2013 року - 314 грн. 22 коп.; з
01.12.2013 року по 31.03.2014 року - 385 грн. 22 коп.
(а.с. 9).

Рішеннями відповідача від 20.01.2012 року,
від 08.05.2013 року та від 25.11.2013 року
позивачці призначена допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років у розмірі 130 грн. (а.с. 28-30, 32).

Згідно відповіді на звернення
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради від 25.03.2014
року №вхР119-5.1-6.2, призначена допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується в
розмірах, встановлених чинним
законодавством та управління не має
законних підстав для проведення
перерахунку (а.с. 9).

Згідно положень ч. 2 ст. 161 КАС України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підставі передбаченої
частиною першою статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При застосуванні норм матеріального
права у даних правовідносинах суд
враховує позицію Верховного Суду
України від 25.12.2012р. у справі №21-410а12, де
зазначено наступне.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Оскільки спір у справі виник щодо
виплати допомоги з жовтня 2013 року
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин суд приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачці допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751, діяв неправомірно
та з порушенням вимог законодавства.

Зазначені вище обставини спростовують
доводи відповідача, викладені у
запереченнях проти позову та дають
суду підстави для задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною за період з 03.10.2013
року по день розгляду справи, тобто по
06.05.2014 року.

Разом з тим суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині проведення виплат в
визначеному позивачем розмірі в
подальшому, оскільки в межах КАС
України захисту підлягає порушене
право позивача, суд не встановлює
обов'язки суб'єкта владних повноважень
на майбутнє без наявності спірних
правовідносин, які можуть бути в
подальшому припинені або змінені
шляхом внесення змін до закону.

На підставі положень ч. 2 ст. 11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином для повного захисту прав,
свобод і інтересів позивачки суд
вважає можливим визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн.

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Позивачка при подачі
позовної заяви сплатила судовий збір у
розмірі 73 грн. 08 коп. (а.с. 15). Оскільки
відповідач відноситься до органів
місцевого самоврядування на підставі
положень ст.ст. 11, 34 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", тому
з місцевого бюджету Пролетарського
району на користь позивачки підлягають
стягненню понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 73 грн.
08коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про допомогу сім'ям з
дітьми", Законами України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік",
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.08 року № 10-рп,
постановою Верховного Суду України від
25.12.2012 р. у справі № 21-410а12, ст. 9, 10, 11, 69, 94,
128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням і похованням»
та ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», у розмірах,
що дорівнюють прожитковому мінімуму
для дітей віком до 6 років, за період з 03
жовтня 2013 року по 06 травня 2014 року з
урахуванням фактично проведених
виплат.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Пролетарський районний суд міста
Донецька. Апеляційна скарга на
постанову суду подається у письмовій
формі протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цієї постанови.

Суддя
Н.Л. Панас