Справа № 804/6659/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 травня 2014 р. Справа № 804/6659/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Юрков Е.О.,
дослідивши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» про визнання дії
державного виконавця, постанови
протиправними та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» з вимогами:

- визнати дії державного виконавця
Кіровського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Гетманчук М.О. щодо стягнення на
заробітну плату протиправними;

- визнати протиправною та скасувати
постанову про звернення стягнення на
заробітну плату боржника від 26.02.2014р.
складену державним виконавцем
Кіровського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ.

Як вбачається з матеріалів
адміністративного позову та письмових
доказів, які долучені до нього,
державним виконавцем Кіровського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції 26.02.2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42254017 з примусового
виконання виконавчого листа № 6-2319
виданого 15.01.2010 року Новозаводським
районним судом м. Чернігова про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерногоо товариства
«Альфа-Банк» заборгованості за
кредитним договором № SME0014641 від
20.06.2008р. у розмірі 44433,18 грн.

26.02.2014року державним виконавцем
Кіровського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Гетманчук М.О. винесено постанову
про звернення стягнення на заробітну
плату боржника.

Процесуальні відносини, пов'язані з
оскарженням рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби, одночасно регулюються
процесуальним законодавством різних
судових юрисдикцій, зокрема, нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України, Цивільного кодексу України та
Цивільного процесуального кодексу
України.

Частиною першою статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 за №
606-XIV передбачено, що відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи - виконавчі листи,
що видаються судами.

Згідно приписів ч. 4 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» - рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

У пункті 2 Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13 грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (зі змінами та доповненнями)
вказано, що - «Отже, суди при визначенні
юрисдикції повинні виходити з того, що
до юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

У розумінні статті 8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому судам слід
ураховувати, що до сторін, які можуть
оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, належать також їх
представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників».

Крім того, п.3 Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13 грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (зі змінами та доповненнями)
визначено, що - «Юрисдикцію судів щодо
вирішення справ з приводу рішень, дій
чи бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення в межах конкретного
виконавчого провадження, яке об'єднано
(приєднано) у зведене виконавче
провадження, або зведеного виконавчого
провадження, у якому об'єднано
виконавчі провадження по виконанню
рішень судів однієї юрисдикції,
необхідно визначати з урахуванням
положень частини четвертої статті 82
Закону України «Про виконавче
провадження»».

Частиною другою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду зі скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 384 Цивільного
процесуального кодексу України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Як вбачається з поданих позовних
матеріалів, виконавчі документи видані
на виконання рішень Новозаводського
районного суду м. Чернігова.

Таким чином, у даному випадку законом
встановлено інший порядок судового
оскарження дій та рішень органів
державної виконавчої служби
відповідно до вимог Цивільного
процесуального кодексу України,
оскільки процес виконання судових
рішень нерозривно пов'язаний зі
справами, у яких суд надав захист, тому
дана позовна заява підсудна суду, який
видав виконавчі документи.

Відповідно до вимог частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що у відкритті провадження у
справі необхідно відмовити, оскільки
заяву не належить розглядати
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом та повернути
позовну заяву з усіма доданими до неї
матеріалами позивачеві.

На виконання частини 6 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суд роз'яснює позивачу, що для
захисту порушених прав, ОСОБА_1
необхідно звернутись до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова, у порядку передбаченому
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Частиною 2 ст. 87 КАС України
передбачено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» - сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі відмови у відкритті
провадження у справі.

Встановлено, що позивачем було
сплачено судовий збір за подачу
адміністративного позову на загальну
суму 73 грн. 08 коп., що підтверджується
квитанцією № 20 від 12.05.2014р. про сплату
судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

З урахуванням вищезазначеного,
сплачений судовий збір підлягає
поверненню позивачу.

Керуючись ст. 17, 87, ст. 109, ст. 160, 165, ч. 1 ст.
181 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - Публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк» про
визнання дії державного виконавця,
постанови протиправними та її
скасування - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 суму судового збору
за подання адміністративного позову по
квитанції № 20 від 12.05.2014р. про сплату
судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
та позовну заяву з усіма доданими до
неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Е.О. Юрков