Справа № 818/440/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 р.Справа № 818/440/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Антоненко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 13.03.2014р. по справі № 818/440/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення, стягнення
коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, публічне акціонерне
товариство "Сумихімпром", звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Сумської митниці Міндоходів, в якому
просив суд скасувати рішення
відповідача від 08.08.2013р. №805130000/2013/000150/1
про коригування митної вартості
товарів; стягнути з Державного бюджету
України суму надмірно сплаченого
ввізного мита у розмірі 22639,51 грн. та
суму надмірно сплаченого ПДВ у розмірі
230922,99 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі № 818/440/14 в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст. 53, 54
Митного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 11, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

ПАТ "Сумихімпром" зазначає, що рішення
від від 08.08.2013р. №805130000/2013/000150/1 про
коригування митної вартості товарів
прийнято відповідачем незаконно,
оскільки всі документи, необхідні для
підтвердження митної вартості товару,
були додані до митної декларації.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем з метою імпорту товару 30.07.2013
року було подано до Сумської митниці
Міндоходів для митного оформлення
митну декларацію (МД) № 805130000/2013/009251 на
товар "фосфат кальцію". На
підтвердження заявленої митної
вартості до митної декларації були
подані всі наявні у нього документи із
обов'язкового переліку, зазначеного у
ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

У відповідача під час митного
оформлення товару ПАТ "Сумихімпром"
виникли сумніви щодо правильності
заявленого декларантом рівня митної
вартості товарів, декларантом позивача
на вимогу митного органу додаткових
документів для підтвердження митної
вартості надано не було, що
унеможливило використання методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору, а тому була визначена
за методом визначення митної вартості
за ціною щодо подібних (аналогічних)
товарів.

Внаслідок наведеного митним органом
08.08.2013 року було прийнято рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів 805130000/2013/000150/1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
правомірності прийняття рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів з огляду на неподання
декларантом всіх документів на
підтвердження числового значення
складових митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

У відповідно ст.318 Митного кодексу
України, митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

Згідно з ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 49 Митного кодексу України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ч. 5. ст. 58 Митного кодексу
України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Згідно ст. 50 Митного кодексу України
відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9
Митного кодексу України, зокрема,
згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні,
зокрема: ґ) резервний.

Частиною 2 статті 57 Митного кодексу
України встановлено, що основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом, або
уповноваженою ним особою, митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до ч.2 статті 334 Митного
кодексу України, особи, які переміщують
товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України, зобов'язані надавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю, в усній, письмовій та/або
електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що 14
вересня 2012 року між ПАТ "Сумихімпром"
(покупець) та компанією "Тоlexis International"
(продавець) укладено контракт №1409 RPT,
відповідно до якого продавець
зобов'язується поставити на адресу
покупця фосфорити виробництва Алжир на
умовах поставки CIF порт
Миколаїв/Бердянськ або інший
український порт Чорного моря (в
редакції Інкотермс -2000).

В межах виконання господарських
зобов'язань між ПАТ "Сумихімпром" та
компанією "Tolexis International" укладено
додаткову угоду №2 від23.10.2012р., №10 від
14.09.2012р., згідно яких сторони визначили
ціну Товару 1 (фосфорити виробництва
Алжир) в розмірі 110,00 доларів США за 1
метричну тону, а оплата товару
здійснюється в 100 вартості отриманої
партії товару протягом 5-ти календарних
днів з дня відправлення товару чи
попередня оплата товару.

Відповідно до умов контракту продавцем
було зафрахтовано судно для перевозки
10000 м/т товару, що підтверджується
коносаментом № 44/2013 та виставлено
рахунок від 04.07.2013р. №03531 на загальну
суму 1100000 доларів США.

З Миколаївського порту в подальшому
товар для митного оформлення
доставлено залізничним транспортом, що
підтверджується залізничною накладною
№42051433 від 17.07.2013р. на загальну
кількість 3147130 кг (3,147,13м/т)
(МД№805130000/2013/009251 від 30.07.2013р.)

З метою митного оформлення отриманих
фосфоритів позивачем до Сумської
митниці було подано митну декларацію
(МД) від 30.07.2013 р. №805130000/2013/009251 з
зазначенням митної вартості товару в
розмірі 2767051,11 грн. за методом 1, тобто за
ціною договору щодо товару, який
імпортується (110,00 доларів США за 1
метричну тону), нараховано ввізне мито
в розмірі 55341,02 грн. (2767051,11 х 2%) та ПДВ в
розмірі 564478,43 грн. (2767051,11+55341,02) х 20%).

08.08.2013 р. Сумською митницею прийнято
рішення №805130000/2013/000150/1 про коригування
митної вартості товарів на рівні 155
доларів США за 1 тону метричну,
другорядним методом - за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів,
згідно п. б ч.1 ст. 57 Митного кодексу
України.

Згідно рішення митного органу митна
вартість заявленого до декларування
товару в перерахунку на 100% фосфорити)
склала 3899026,56грн., до сплати ввізне мито
склало 77980,53 грн. (2899026,56 x2%), ПДВ склав
795401,42 грн. ((3899026,56+77980,53) х 20%).

Різниця між митом, визначеним до сплати
відповідачем, та митом, визначеним до
сплати позивачем, склала 22639,51 грн., а
різниця між ПДВ, визначеним до сплати
відповідачем, та ПДВ, визначеним до
сплати позивачем, склала 230922,99 грн.
(269810,79 - 1997149,94), які були сумською
митницею перераховані до Державного
бюджету України.

За заявою позивача придбаний товар
(фосфорити виробництва Алжир) було
випущено у вільний обіг у
відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України з
визначенням митної вартості в розмірі
110 доларів США за 1 метричну тону.

Як вбачається з матеріалів справи,
поставка даного товару здійснювалась
за зовнішньоекономічним контрактом
купівлі-продажу № 1409 RPT від 14 вересня 2012
року, укладеним позивачем із "Tolexis
International Limited".

Відповідно до п.1 додаткової угоди №2
від 23.10.2012р. розрахунки між сторонами
здійснюються шляхом оплати вартості
товару у розмірі 100% вартості партії
товару протягом 5-ти календарних днів
від дати відвантаження або попередня
оплата (а.с.15).

Відповідно до п. 5.13 зазначеного
контракту датою постачання є дата
прибуття судна в порт розвантаження.
Дата відвантаження - дата коносамента.

З матеріалів справи судом встановлено,
що здійснення відвантаження товару
зазначено у коносаменті №44/2013, а саме
03.07.2013 року.

Отже, на час пред'явлення імпортованого
товару до Сумської митниці рахунок мав
бути сплаченим, проте на момент подачі
МД №805130000/2013/009251 від 30.07.2013 року
будь-яких платіжних документів
декларантом не пред'явлено.

Також колегія суддів зазначає, що в
поданих до митного оформлення товару
документах містяться розбіжності в
найменуванні товару, а саме: у графі
митної декларації зазначена назва
товару "Фосфорит природний розмелений",
в залізничній накладній вказано товар
"Фосфориты алжирские", а в пункті 2
контракту від 14.09.2013 № 1409 RPT товар
зазначений як "Фосфорит зарубежный" .

Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного
кодексу України документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є в тому числі, якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару.

Враховуючи той факт, що під час митного
оформлення декларантом не були подані
всі документи на підтвердження
числового значення складових митної
вартості товарів, а саме документів на
підтвердження оплати за рахунками,
митний орган мав всі підстави на
затребування додаткових документів
від позивача, визначених частиною
третьою та четвертою статті 53 Митного
кодексу України.

Відповідно до ч. 2 статті 52 Митного
Кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
декларувати достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Враховуючи виявлені розбіжності та
керуючись положенням частини 3 ст.53
Митного кодексу України, посадовою
особою митного органу письмово
запитані у позивача додаткові
документи на підтвердження заявленою
митної вартості (перелік зазначений на
зворотній стороні основного аркуша
декларації митної вартості), а саме:
платіжні або бухгалтерські документи,
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором; виписки з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; розрахунок ціни
(калькуляцію).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, про наявність
законних підстав у митного органу для
витребування додаткових документів.

Підписом декларанта позивача,
поставленим на зворотній сторінці
декларації митної вартості, засвідчено
факт ознайомлення із зазначеним вище
переліком документів.

Між митним органом та декларантом з
метою вибору підстав та методу
визначення митної вартості було
проведено процедуру консультації.

Зазначена обставина зафіксовано
записами посадової особи митного
органу та декларанта на зворотному
боці декларації митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про порушення
позивачем вимог ст. 53 Митного кодексу
України, а саме ненадання всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
задекларованих товарів і, як наслідок,
про правомірність рішення Сумської
митниці Міндоходів 08.08.2013 р.
№805130000/2013/000150/1 про коригування митної
вартості товарів на рівні 155 доларів
США за 1 тону метричну за другорядним
методом - за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів.

Таким чином, переглянувши постанову
суду першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
підтверджує, що при її прийнятті суд
першої інстанції дійшов вірних
юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р.
по справі № 818/440/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В. Повний текст ухвали
виготовлений 12.05.2014 р.