Справа № 334/1782/14-а
Суддя: Дубина Л. А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.04.2014
Справа № 334/1782/14-а
Провадження № 2-а/334/104/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м.Запоріжжя у складі: головуючого
судді Дубини Л.А., при секретарі
Філіпповій Ю.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні у м.Запоріжжі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії щодо перерахунку раніше
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя про визнання
противоправними дій управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя щодо відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії щодо перерахунку
раніше призначеної пенсії, у якому
вказує, що у січні 2012 року їй
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

30.09.2013 року позивачці стало
відомо, що при призначенні пенсії
безпідставно не було враховано
різницю між надбавкою за вислугу
років за стаж державної служби та
винагородою за вислугу років
посадової особи органів державної
податкової служби, у зв'язку з тим, що
такий вид виплати як винагорода за
вислугу років не передбачений ст. 33
Закону України « Про державну службу»
як складова заробітної плати
державного службовця, з якої
проводиться нарахування пенсії.

19.11.2013 року СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі позивачці
видано довідку №67-г, згідно якої на
момент звільнення з податкової
інспекції 12.01.2012 року їй була
встановлена надбавка за вислугу років
в розмірі 40 %.

13.02.2014 року позивачка звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя з
заявою про перерахунок та виплату
пенсії державного службовця з
урахуванням різниці між надбавкою за
вислугу років державного службовця та
винагородою за вислугою років
посадової особи органів державної
податкової служби, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування, з моменту призначення
пенсії, тобто з 18.01.2012 року.

Листом № 49/П-1 від 24.02.2014 року
відповідач повідомив про відмову у
перерахунку пенсії.

Позивачка вважає, дану відмову
відповідача протиправною, оскільки
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. За змістом ст. ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»,
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Позивачка вважає, що отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування повинні враховуватись до
заробітку (доходу) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Позивачка просить суд визнати
неправомірною відмову УПФУ в
Ленінському районі м. Запоріжжя в
перерахунку її пенсії, як державному
службовцю з 18.01.2012 року та зобов'язати
УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок її пенсії, як
державному службовцю, з 18.01.2012 року
відповідно до вимог ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу», ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на підставі
довідки №67-г від 19.11.2013 року з
включенням до розрахунку різниці між
надбавкою за вислугу років державного
службовця (25%, сума 308,25 грн.) та
винагородою за вислугою років
посадової особи органів державної
податкової служби (40% сума 608.40 грн.), які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум;
після перерахунку пенсії, нарахування
та виплату пенсії здійснювати з
урахуванням довідки №67-г від 19.11.2013
року , як складові заробітної плати, з
якої проводиться нарахування пенсії,
при виникненні права на черговий
перерахунок пенсії відповідно до
чинного законодавства; зобов'язати
УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя
забезпечити негайне виконання
рішення суду у межах суми стягнень за
один місяць в частині присудження
виплати перерахованої пенсії;
зобов'язати УПФУ в Ленінському районі
м. Запоріжжя в подальшому виплачувати
перераховану пенсію за віком на
підстав вимог законодавства згідно
Закону України « Про державну службу».

У судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені позовні вимоги та
підтвердила обставини, викладені в
позові. Просить позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача - УПФУ в
Ленінському районі м. Запоріжжя позов
не визнала та пояснила, що позивач
перебуває на обліку УПФУ в Ленінському
районі м. Запоріжжя, як отримувач
пенсії згідно Закону України «Про
державну службу» з 18.01.2012 року.
Відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розміру
заробітку для обчислення пенсій»
визначено розмір заробітку для
обчислення пенсій державним
службовцям при призначенні та у разі
проведення перерахунку пенсії
зазначеній категорії осіб. Зазначеною
постановою передбачено включення при
призначенні пенсії надбавки за вислугу
років, винагорода за вислугу років як
складова заробітку для обчислення
пенсії державним службовцям цією
постановою не передбачена. Таким
чином, відмова УПФУ у перерахунку
пенсії позивачу з урахуванням
зазначених виплат була обґрунтованою.
Просить відмовити позивачу у
задоволенні її позовних вимог щодо
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, а в
частині зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії за
віком з урахуванняv довідки №67-г від
19.11.2013 року, а саме різниці між
надбавкою за вислугу років державного
службовця (25%, сума 308,25 грн.) та
винагородою за вислугою років
посадової особи органів державної
податкової служби (40% сума 608.40 грн.), які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
починаючи з 18.01.2012 року - залишити без
розгляду, т. я. ці вимоги заявлені поза
межами строків позовної давності,
встановлених ст. 99 КАС України.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи
дослідивши надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак, є підставою для
задоволення адміністративного позову.

Статтями 71, 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом.

Судом установлено, що позивач
працювала у СДПІ по роботі в з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі на посаді головного
державного податкового
ревізора-інспектора сектору
податкового контролю юридичних осіб
відділу податкового супроводження
підприємств торгівлі та харчової
галузі.

З 18.01.2012 року позивачу призначена
пенсія як державному службовцю.

Згідно довідки СДПІ по роботі з ВПП ум.
Запоріжжі №3/г від 12.001.2012 року ( а.с.14)
заробітна плата ОСОБА_1 станом на
12.01.2012 року складалась з посадового
окладу - 1421 грн., надбавки за ранг 100 грн.,
надбавки за вислугу років (25%) 380,25 грн. ,
і саме з такого розміру заробітної
плати їй було призначено пенсію.

30.09.2013 року позивачці стало відомо, що
при призначенні пенсії безпідставно не
було враховано різницю між надбавкою
за вислугу років за стаж державної
служби та винагородою за вислугу
років посадової особи органів
державної податкової служби, у зв'язку
з тим, що такий вид виплати як
винагорода за вислугу років не
передбачений ст. 33 Закону України «
Про державну службу» як складова
заробітної плати державного
службовця, з якої проводиться
нарахування пенсії.

19.11.2013 року СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі позивачці
видано довідку №67-г, згідно якої на
момент звільнення з податкової
інспекції 12.01.2012 року їй була
встановлена надбавка за вислугу років
в розмірі 40 %, і розмір заробітної
плати становив 2129,40 грн. ( а.с 12).

На всі виплати, включені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. При
цьому, надано довідку про розмір інших
виплат, які враховуються при
обчисленні пенсії відповідно до
надбавки Закону України «Про державну
службу», та з яких сплачено страхові
внески.

Таким чином, судом установлено, що
позивач під час несення державної
служби в ДПІ отримувала надбавку за
вислугу років у розмірі 40%.

13.02.2014 року позивач звернулась до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
надбавки за вислугу років у розмірі 40%
від посадового окладу.

Листом відповідача № 149/П-1 від 24.02.2014
року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку
пенсії з урахуванням надбавки за
вислугу років у розмірі 40% від
посадового окладу, оскільки
відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розміру
заробітку для обчислення пенсій»
визначено розмір заробітку для
обчислення пенсій державним
службовцям при призначенні та у разі
проведення перерахунку пенсії
зазначеній категорії осіб. Зазначеною
постановою передбачено включення при
призначенні пенсії надбавки за вислугу
років, винагорода за вислугу років як
складова заробітку для обчислення
пенсії державним службовцям цією
постановою не передбачена.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 11 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 вищевказаного Закону,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 Закону надбавка за
вислугу років виплачується державним
службовцям щомісячно у відсотках до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг і залежно від стажу
державної служби у таких розмірах:
понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25,25, понад 20
років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Частиною 6 статті 33 Закону передбачено,
що державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» посадовий оклад, надбавка за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальне звання, вислугу
років при призначенні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Згідно ст.37-1 Закону «Про державну
службу» у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що винагорода за вислугу років,
встановлена посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Тому, вимоги позивача щодо здійснення
перерахунку пенсії державного
службовця з урахуванням суми
винагороди за вислугу років у розмірі 40
% посадового окладу є обґрунтованими,
так як перерахунок пенсії колишньому
працівнику податкової інспекції,
повинен проводитися із урахуванням її
стажу відповідно до Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 12 вересня 1997 року
№ 1013.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених ч.1
ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42, ч.5 ст.48 цього
Закону, провадиться в такі строки: у
разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами поданим ним
після 15 числа.

При таких обставинах позов слід
задовольнити частково, та визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в Ленінськом
у районі м. Запоріжжя у здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно
до наданої нею заяви від 13.02.2014 року,
тому перерахунок пенсії має бути
здійснений з першого числа місяця, в
якому вона звернулася за перерахунком,
тобто з 01.02.2014 року, з урахуванням
фактично отриманих сум.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Щодо решти заявлених позовних вимог,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати шестимісячний строк
звернення до суду.

Оскільки, позивач звернулася до суду із
позовною заявою лише 25.02.2014 року, а
позовні вимоги заявлені нею з 18.01.2012
року, суд приходить до висновку про те,
що адміністративний позов за період з
18.01.2012 року по 24.02.2014 року, включно, слід
залишити без розгляду у зв'язку із
пропуском без поважних причин строку
звернення до адміністративного суду.

Оцінюючи позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача проводити
такі виплати в майбутньому при
виникненні права позивача на черговий
перерахунок пенсії відповідно до
чинного законодавства України, суд
приходить до висновку про їх
безпідставність, оскільки на час
розгляду справи неможливо встановити
наявність чи відсутність порушення
прав позивача з боку відповідача в
майбутньому, а також неможливо
встановити норми права, які будуть
діяти в майбутньому часі, тому в їх
задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 33,37,37-1 Закону України
«Про державну службу», Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р.
№865 «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст.ст. 41, 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 1,2 Закону України
«Про оплату праці», ст.ст.2, 7, 8, 9, 23, 70, 71,
159-163, 167 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії щодо перерахунку раніше
призначеної пенсії задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1
відповідно до наданої нею заяви від 13
02.2014 року та довідки №67-г від 19.11.2013
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю,
з 01.02.2014 року з урахуванням надбавки за
вислугу років в розмірі 40 % від
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг, з яких сплачено
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сумм, згідно
довідки СДПІ по роботі з ВПП ум.
Запоріжжі №67-г від 19.11.2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі скарги через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя:
Дубина Л. А.