Справа № 2518/2а-11477/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Аліменка В.О. та Епель О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ріпкинському районі
Чернігівської області на постанову
Ріпкинського районного суду
Чернгівської області від 31.10.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Ріпкинському районі
Чернігівської областіпро визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернгівської області від 31.10.2011
року позов задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність
відповідача та стягнуто на користь
позивача доплати до пенсії згідно
ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 02.10.2010 року по 31.10.2011 року,
тобто по день ухвалення рішення у
справі, за виключенням раніше
нарахованих та виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ч. 8 ст.183-2 КАС України
апеляційні скарги у справах,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої цієї статті, розглядаються
апеляційними судами в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
підлягає зміні виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС віднесений до 4
категорії, що підтверджується
посвідченням, яке міститься в
матеріалах справи та проживає на
території радіоактивного забруднення.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ст. 51 Закону - особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону -
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України, а тому відповідач
неправомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46
Конституції України - право громадян на
соціальний захист гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що непередбаченість в
Бюджеті України коштів на здійснення
вказаних виплат не може позбавити
позивача права на їх отримання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про наявність у позивача
права на додаткову пенсію та доплату до
пенсії в розмірі передбаченому Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги позивача, не врахувавши
при цьому Постанову Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06.07.2011
року № 745.

Так, на виконання вимог Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» 6
липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято Постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, застосуванню підлягають
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Отже, з 23 липня 2011 року правомірність
дій суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік " та Постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року № 745.

У зв'язку з цим, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду, вважає за
необхідне, виключити з абзаців
четвертого та п'ятого резолютивної
частини оскаржуваної постанови слова
«по 31.10.2011 року, тобто по день ухвалення
рішення у справі», оскільки 23.07.2011 при
нарахуванні належних позивачу виплат
застосуванню підлягає постанова
Кабінету Міністрів України «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06.07.2011 №745,
оскільки постанова суду першої
інстанції ухвалена після набуття
чинності вказаної постанови Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 201 КАС України,
підставами для зміни постанови
суду першої інстанції є правильне
по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального
чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає зміні шляхом
виключення з абзаців четвертого та
п'ятого резолютивної частини
оскаржуваної постанови слова «по
31.10.2011 року, тобто по день ухвалення
рішення у справі».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 183-2, 198, 201, 205,207 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області- задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернгівської області від 31.10.2011 року -
змінити, виключивши з абзаців
четвертого та п'ятого резолютивної
частини оскаржуваної постанови слова
«по 31.10.2011 року, тобто по день ухвалення
рішення у справі».

В решті постанову Ріпкинського
районного суду Чернгівської області
від 31.10.2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Аліменко В.О.