Справа № 1326/9226/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа № 876/5826/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, особи, які
приєднались до апеляційної скарги
ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову
Франківського районного суду м. Львова
від 08 лютого 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради про визнання
протиправною відповіді, визнання
протиправними і скасування
розпоряджень,

встановив:

У листопаді 2012 року позивачі ОСОБА_4,
ОСОБА_5 звернулись в суд із
адміністративним позовом до
відповідача Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
в якому просили : 1) визнати
протиправною відповідь відповідача
від 03.08.2012 року №35-3708 на звернення від
06.07.2012 року; 2) визнати протиправними та
скасувати Розпорядження відповідача
від 08.09.1998 року № 987 «Про внесення змін в
розпорядження № 745 від 27.06.1996 року «Про
часткову реконструкцію будинку
АДРЕСА_1» частково: ч.1 п.п.4; 4.1 - 4.6, та
повністю Розпорядження № 822 від 04.08.1999
року «Про самовільне будівництво на
АДРЕСА_1».

В обгрунтування позову покликались
позивачі на те, що оскаржені
Розпорядження є незаконними, винесені
без врахування усіх обставин,
порушують майнові права позивачів.
Вказували позивачі, що розпорядженням
Франківської районної адміністрації №
745 від 27.06.1996 р. було погоджено ОСОБА_7 і
ОСОБА_4 проектну документацію на
часткову реконструкцію існуючого
житлового будинку АДРЕСА_1. Однак,
Розпорядженням № 987 від 08.09.1998 року
внесено зміни в розпорядження № 745 від
27.06.1996 року, яким зобов'язано ОСОБА_7 і
ОСОБА_4 до початку проведення
будівельних робіт отримати згоду інших
співвласників будинку, після чого
виготовити і погодити проект. Крім
цього, Розпорядженням № 822 від 04.08.1999
року затверджено висновок про
неможливість завершення в існуючому
вигляді добудови до будинку АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_8 та ОСОБА_4 привести
добудову до вимог розпорядження № 745
від 27.06.1996 року. Зазначали позивачі, що
сім'я ОСОБА_4 у встановленому порядку
здійснила прибудову, виготовила
проект, отримала відповідний дозвіл та
до винесення спірних Розпоряджень вже
завершила будівельні роботи по
будівництву, що виключає можливість
здійснити встановлені спірними
Розпорядженнями вимоги. Згідно вимог
чинного законодавства та із
врахуванням Рішення нарсуду
Залізничного району м.Львова від 26.11.1969
року, для здійснення реконструкції
будинку не вимагалась згода інших
співвласників будинку. При цьому,
оскаржені позивачами Розпорядження
суперечать п.5 рішення Конституційного
Суду України № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування). Також позивачі
вказували, що оскарженою відповіддю
відповідача від 03.08.2012 року № 35-3708
безпідставно відмовлено у задоволенні
заяви позивачів від 06.07.2012 року щодо
скасування спірних Розпоряджень.

Постановою Франківського районного
суду м. Львова від 08.02.2013 року позов
задоволено. Визнано протиправною
відповідь Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 03.08.2012 року № 35-3708 на звернення від
06.07.2012 року. Визнано протиправними та
скасовано частково розпорядження
Франківської районної іністрації від
08.09.1998 року № 987 «Про внесення змін в
розпорядження № 745 від 27.05.1996 р. «Про
часткову реконструкцію будинку
АДРЕСА_1», а саме ч.1 п.п.4; 4.1 - 4.6, та
розпорядження Франківської районної
адміністрації № 822 від 04.08.1999 року «Про
самовільне будівництво на АДРЕСА_1».

З цим рішенням суду не погодився
відповідач Франківська районна
адміністрація Львівської міської ради
та оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає апелянт, що постанова суду
винесена без повного і всебічного
з'ясування обставин справи, не надано
юридичної оцінки доказам у справі,
судом першої інстанції порушено норми
матеріального і процесуального права,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з підстав, наведених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
відповідач посилається на те, що
оскаржені позивачами Розпорядження
прийняті відповідачем у межах
повноважень і відповідно до
законодавства. Вказує апелянт, що суд
першої інстанції не взяв до уваги, що
відповідно до реєстраціного
посвідчення № 1057 від 20.09.1967 р. ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 належить на
праві приватної власності ? частина
будинку АДРЕСА_1. Рішенням нарсуду
Залізничного району м. Львова від 26.11.1969
р. між співвласниками будинку АДРЕСА_1
проведений розподіл земельної ділянки
та будинку. У 2000 році Франківською
районною адміністрацією подано
позовну заяву до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8
та ОСОБА_4 за участю третіх осіб ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про
вилучення частини будинку, а 18.12.2000 р.
між учасниками даного судового процесу
було укладено мирову угоду, яка
затверджена ухвалою Франківського
районного суду м. Львова від 18.12.2000 р..
Згідно вказаної мирової угоди від
18.12.2000 р. ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та
ОСОБА_4 були зобов'язані привести
добудову до квартири АДРЕСА_1 у
відповідність до розпоряджень
Франківської районної адміністрації
від 27.06.1996 р. № 745, від 08.09.1998 р. № 987 та від
04.08.1999 р. № 822. У державній виконавчій
службі Франківського району м. Львова
знаходилось виконавче провадження
щодо невиконання ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8
та ОСОБА_4 вказаної мирової угоди. Із
20.05.2004 року в провадженні Франківського
районного суду м. Львова знаходиться
справа за позовом Франківської
районної адміністрації до ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про
зобов'язання провести відповідну
перебудову добудови до будинку АДРЕСА_1
відповідно до погодженого проекту, та
із вересня 2010 року за зустрічним
позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до
Франківської районної адміністрації
про визнання права власності на
самочинне будівництво. У зв'язку із цим,
апелянт зазначає, що у позивачів уже
давно була наявною інформація про
оскаржені Розпорядження.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати оскаржену
постанову суду від 08.02.2013 року і винести
нову постанову, якою провадження по
справі закрити.

До вказаної апеляційної скарги
приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у
заяві про приєднання до апеляційної
скарги вказують, що під час розгляду
зазначеної справи Франківський
районний суд м.Львова зобов'язаний був
залучити їх до участі у справі в якості
третіх осіб, оскільки оскаржені
позивачами Розпорядження
безпосередньо торкаються їхніх прав,
як співвласників будинку АДРЕСА_1.
Також зазначають заявники, що
оскаржені Розпорядження Франківської
районної адміністрації приймались не
тільки тому, що позивачами не отримано
згоду інших співвласників будинку на
проведення реконструкції, а й у зв'язку
з подання скарг щодо неправомірних дій
позивачів - сім'ї ОСОБА_4 під час
проведення реконструкції вказаного
будинку та здійсненням реконструкції з
відхиленням від затвердженого та
погодженого проекту. Крім цього
заявники зазначають, що станом на
момент прийняття оскаржених
розпоряджень Франківської районної
адміністрації № 987 від 08.09.1998 року та №
822 від 04.08.1999 року позивачам було відомо
про рішення нарсуду Залізничного
району м.Львова від 26.11.1969 року, згідно
якого земельна ділянка та будинок по
АДРЕСА_1 були поділені між його
співвласниками. Суд першої інстанції
не врахував, що даний адміністративний
позов подано поза межами строку
позовної давності.

Судом апеляційної інстанції визнано
обґрунтованими доводи заявників
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що даний
адміністративний позов щодо
оскарження Розпоряджень Франківської
районної адміністрації № 987 від 08.09.1998
року та № 822 від 04.08.1999 року зачіпає їхні
права та інтереси як співвласників
будинку АДРЕСА_1, а тому ухвалою
апеляційного суду від 26.03.2014 року цих
осіб визнано у справі третіми особами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явились в засідання суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що розпорядженням
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 745 від 27.06.1996
р. «Про часткову реконструкцію будинку
АДРЕСА_1», за результатами розгляду
заяви ОСОБА_7 і ОСОБА_4: - затверджено
висновок міжвідомчої комісії про
технічну можливість здійснення
реконструкції частини будинку АДРЕСА_1
згідно з розробленими проектними
пропозиціями (пункт 1); - після
погодження робочого проекту дозволено
ОСОБА_8 і ОСОБА_4 здійснити
реконструкцію частини будинку АДРЕСА_1
згідно з відкоректованими проектними
пропозиціями (пункт 2); - визначено
планування цього двоповерхового
будинку (пункт 3); - зобов'язано ОСОБА_8 і
ОСОБА_4 : 1) до початку будівельних робіт
виготовити робочий проект, який
погодити у встановленому порядку; 2)
будівництво зареєструвати у міській
інспекції Держархбудконтролю; 3) роботи
з реконструкції виконати на протязі 3-х
років з дня погодження проекту; 4) після
завершення будівельних робіт здати
об'єкт в експлуатацію та внести зміни в
технічний паспорт будинку (пункт 4) (а.с.
81).

Розпорядженням Франківської районної
адміністрації № 987 від 08.09.1998 р. «Про
внесення змін в розпорядження № 745 від
27.06.1996 року «Про часткову реконструкцію
будинку АДРЕСА_1» внесено зміни у
розпорядження № 745 від 27.06.1996 року і
викладено його в новій редакції, згідно
пункту 4 якого, до початку будівельних
робіт та виготовлення робочого проекту
зобов'язано ОСОБА_8 і ОСОБА_4 отримати
згоду інших співвласників будинку (а.с.
8-10).

Розпорядженням Франківської районної
адміністрації № 822 від 04.08.1999 р. «Про
самовільне будівництво на АДРЕСА_1» : -
затверджено висновок міжвідомчої
комісії про неможливість завершення в
існуючому вигляді добудови до будинку
АДРЕСА_1 (пункт1); - зобов'язано ОСОБА_8 і
ОСОБА_4 в 3-х місячний термін привести
добудову до будинку АДРЕСА_1 до вимог
розпоряджень № 745 від 27.06.1996 р. та № 987
від 08.09.1998 р. (пункт 2); - попереджено
ОСОБА_8 і ОСОБА_4 про відповідальність
(пункт 3) (а.с. 7).

Відносно позовних вимог щодо
оскарження позивачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5
вказаних вище розпоряджень
відповідача № 987 від 08.09.1998 р. і № 822 від
04.08.1999 р., суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Статтею 99 КАС України (тут і надалі в
редакції на час пред'явлення даного
адміністративного позову і на час
винесення оскарженої постанови суду)
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється 6-ти місячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно статті 107 КАС України, суддя
після одержання позовної заяви
зобов'язаний з'ясувати чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними), чи немає підстав для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі.

Однак, суд першої інстанції вказаних
вимог закону не дотримав, що є суттєвим
порушенням норм процесуального права,
а також неповно встановив обставини
справи.

Так, із матеріалів адміністративної
справи видно, що оскаржені
розпорядження Франківської районної
адміністрації № 987 від 08.09.1998 року та №
822 від 04.08.1999 року було прийнято
відкрито і гласно, за результатами
розгляду протесту прокурора
Франківського району м. Львова, листа
Департаменту землеустрою і планування
від 07.06.1999 року, скарги ОСОБА_13, ОСОБА_14 і
ОСОБА_15.

Про наявність і зміст вказаних
Розпоряджень позивачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5
було відомо і могло бути відомо ще з
грудня 2000 року, оскільки ухвалою
Франківського районного суду м. Львова
від 18.12.2000 року було затверджено мирову
угоду від 18.12.2000 року, укладену між
Франківською районною адміністрацією
(позивач), ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8
(відповідачі) і ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_14, ОСОБА_11 (треті особи). Згідно
змісту цієї мирової угоди відповідачі
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8
зобов'язались до 18.03.2001 року привести
добудову по АДРЕСА_1 у відповідність до
розпоряджень Франківської районної
адміністрації № 745 від 27.06.1996 року, № 987
від 08.09.1998 року та № 822 від 04.08.1999 року
(а.с. 102-105).

Вказана вище ухвала суду від 18.12.2000 року
протягом 2002 - 2003 років перебувала на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Франківського РУЮ, у зв'язку із
невиконанням умов мирової угоди
відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 (а.с. 106, 107).

Крім цього, спірні розпорядження
Франківської районної адміністрації №
987 від 08.09.1998 року та № 822 від 04.08.1999 року
були предметом судового дослідження у
цивільній справі № 2-507/08 за позовом
Франківської районної адміністрації
до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про демонтаж
самовільного будівництва (рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 17.06.2008 року, ухвала апеляційного
суду Львівської області від 01.10.2009 року,
заява ОСОБА_5 про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами від 01.02.2010
року, ухвала Франківського районного
суду м. Львова від 27.04.2010 року), а тому
вказані Розпорядження були відомі
особам, які брали участь у тій
цивільній справі (а.с. 108-113).

Суд апеляційної інстанції враховує, що
із даним адміністративним позовом
позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулась до
адміністративного суду 02.11.2012 року, що
підтверджується штампом суду першої
інстанції про реєстрацію
адміністративного позову (а.с. 3).

Таким чином, даний адміністративний
позов подано до адміністративного суду
із пропуском встановленого статтею 99
КАС України 6-ти місячного строку.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що строк звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження позивачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5
вказаних вище розпоряджень
Франківської районної адміністрації №
987 від 08.09.1998 року та № 822 від 04.08.1999 року
розпочався з моменту ознайомлення чи
можливості ознайомлення позивачами із
їхнім змістом, оскільки саме з цього
часу позивачі, вважаючи такі
розпорядження протиправними,
дізналась чи повинні були дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 203 КАС України, постанова
суду першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду з підстав,
встановлених ст. 155 КАС України. Однією
із таких підстав є пропуск
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
відсутність підстав для визнання
причин пропуску строку поважними.

Отже, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що за
відсутності підстав для визнання
поважними причин пропуску строку
звернення позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до
адміністративного суду із позовними
вимогами про визнання протиправними і
скасування розпоряджень Франківської
районної адміністрації № 987 від 08.09.1998
року та № 822 від 04.08.1999 року, позовну
заяву в частині цих позовних вимог слід
залишити без розгляду.

Відносно позовної вимоги позивачів
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання
протиправною відповіді Франківської
районної адміністрації № 35-3708 від
03.08.2012 року, то суд апеляційної
інстанції вважає, що для задоволення
цієї позовної вимоги підстав немає.

Так, із змісту оскарженої відповіді №
35-3708 від 03.08.2012 року видно, що така
письмова відповідь надана заявникам
ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на їхню
письмову заяву від 06.07.2012 року.

Суть такої заяви від 06.07.2012 року
зводилась до прохання заявників
ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 скасувати
розпорядження Франківської районної
адміністрації № 987 від 08.09.1998 року та №
822 від 04.08.1999 року (або внести зміни у
розпорядження № 745 від 27.06.1996 року) (а.с.
78).

Суть відповіді від 03.08.2012 року полягала
в інформуванні та роз'ясненні того, що
будинок АДРЕСА_1 перебуває у приватній
власності; питання самочинного
будівництва є предметом розгляду суду;
на даний час районна адміністрація не
вправі вносити зміни в розпорядчі
документи, що стосуються питань
реконструкції, оскільки це питання
відноситься до повноважень
Департаменту містобудування
Львівської міської ради (а.с. 80).

Суд апеляційної інстанції враховує, що
оскаржена позивачами відповідь
відповідача від 03.08.2012 року не
являється рішенням відповідача
Франківської районної адміністрації
як суб'єкта владних повноважень, не
містить дозвільних, зобов'язальних чи
інших юридично значимих приписів, а
тому не порушує прав, свобод чи
інтересів позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5.
Зміст такої відповіді відповідає
фактичним обставинам справи щодо
обставин, подій та правовідносин з
приводу реконструкції будинку АДРЕСА_1

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді адміністративної справи
неповно встановлено обставини справи,
постанова суду першої інстанції від
08.02.2013 року винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому оскаржену постанову суду слід
скасувати, позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5
в частині позовних вимог про визнання
протиправними і скасування
розпоряджень Франківської районної
адміністрації № 987 від 08.09.1998 року та №
822 від 04.08.1999 року слід залишити без
розгляду, а в задоволенні позовної
вимоги про визнання протиправною
відповіді № 35-3708 від 03.08.2012 року слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160 ч. 3, 195, 196, 198,
202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради - задоволити частково.

Постанову Франківського районного
суду м. Львова від 08 лютого 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради про визнання протиправною
відповіді, визнання протиправними і
скасування розпоряджень - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині
позовних вимог про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 987 від 08.09.1998 р. «Про внесення змін в
розпорядження № 745 від 27.06.1996 р. «Про
часткову реконструкцію будинку
АДРЕСА_1» та № 822 від 04.08.1999 р. «Про
самовільне будівництво на АДРЕСА_1» -
залишити без розгляду.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання протиправною
відповіді Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 35-3708 від 03.08.2012 р. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 18.04.2014 року.