Справа № 357/1504/14а (2-а/357/96/14)
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1504/14а (2-а/357/96/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Л. М.
Суддя-доповідач: Желтобрюх
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
визнання неправомірною відмови та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області про
визнання неправомірною відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання, як судді у
відставці, починаючи з 01.01.2012 в розмірі
90 відсотків грошового утримання судді
місцевого суду, яке на 01.01.2012 становило
12 876 грн , та з 01.01.2013 в розмірі 90
відсотків грошового утримання судді
місцевого суду, яке з 01.01.2013 становило 17
205 грн без обмежень граничного розміру.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Як підтверджується матеріалами справи,
що у період з 17.01.1973 по 21.06.1987 позивачка
працювала народним суддею, головою
Білоцерківського районного, міського
народного суду Київської області, з
22.06.1987 по 14.07.1992 позивачка обіймала
посади народного судді, голови
Славутицького міського народного суду
Київської області. Стаж судді
позивачки складає 20 років.

З 01.01.2007 позивачка перебуває на обліку
в УПФУ у м.Білій Церкві та одержує
довічне грошове утримання судді у
відставці в розмірі 80 відсотків
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

З 01 січня 2012 року та з 01 січня 2013 року
відбулося збільшення посадового
окладу та надбавки за вислугу років
працюючого судді міськрайонного суду.

Відповідно до довідок Територіального
управління Державної судової
адміністрації у Київській області № 345
від 03.10.2013 та №346 від 03.10.2013 заробітна
плата, яка враховується при
призначенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
позивачеві склала на 01.01.2012 - 12 876 грн., а
з 01.01.2013 - 17 205 грн.

Листом від 30.11.2013 № 10556М-01 відповідач
відмовив позивачці у такому
перерахунку, посилаючись на те, що
згідно діючого законодавства довічне
грошове утримання їй обраховано в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
і підстав для його перерахунку немає. З
01.01.2013 розмір щомісячного довічного
утримання позивачки ОСОБА_3 складає 3
644,16 грн, загальний розмір пенсії з
підвищеннями та доплатами становить 3
905,15 грн.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Положеннями п. 4 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
дійсно передбачено перерахунок
довічного грошового утримання суддів
лише Конституційного Суду України у
відставці.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Таким чином, вказаним Законом
передбачено, що розмір грошового
утримання суддів у відставці
безпосередньо залежить від розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Відповідно, у разі зміни розміру
посадового окладу судді, який працює на
посаді, з якої позивач був звільнений у
відставку, у позивача виникає право на
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання.

Відсутність у Законі України «Про
судоустрій і статус суддів» прямої
вказівки на необхідність здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання суддів у відставці не може
бути підставою для відмови в
задоволенні вимог позивача, адже
необхідність здійснення такого
перерахунку випливає зі змісту ч. 3 ст.
138 вказаного Закону.

Крім того, згідно п.3 рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013 положення
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Таким чином, зміни, внесені до ч. 5 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» втратили чинність 03
червня 2013 року.

Відповідно, з 03 червня 2013 року
відновлено дію ч. 5 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» у
редакції, що існувала до прийняття
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Прийняття нормативно-правового акту
про відновлення дії норми закону, яка
існувала до внесення до неї змін, що в
подальшому були визнані
неконституційними, - не вимагається.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
зроблено правильний висновок про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, визнавши, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.