Справа № 803/490/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Справа № 803/490/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Мартинюк О.П.,

за участю представника позивача Тарана
О.П.,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАСТОМС БРОК» до
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КАСТОМС БРОК» (далі -
ТзОВ «КАСТОМС БРОК», позивач)
звернулося з адміністративним позовом
до Головного управління Міндоходів у
Волинській області (далі - ГУ
Міндоходів у Волинській області,
відповідач) про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 04.03.2014 року №
, № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ
Міндоходів у Волинській області
проведена невиїзна документальна
перевірка стану дотримання ТзОВ
«КАСТОМС БРОК» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, про що складено акт №
13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року.

На підставі вказаного акту перевірки
ГУ Міндоходів у Волинській області
04.03.2014 року були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України на 4256,03 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 3404,82 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 851,21
грн., та № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
(ПДВ) на 9363,27 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 7490,61 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 1872,66
грн.

Позивач не погоджується із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
з огляду на таке.

В акті перевірки № 13/03-20-22-04-18/ від
19.02.2014 року відповідачем було
встановлено факти заниження
податкових зобов'язань в результаті
надання недостовірних даних щодо
митної вартості товарів (вантажних
автомобілів, бувших у використанні), та
згідно з документами, отриманими від
митних органів Литовської Республіки,
вартість товару є вищою ніж та, що була
задекларована при митному оформленні.
Проте, позивач не погоджується із
такими висновками перевірки.

Позивач вказує, що митна вартість
ввезених автомобілів була визначена у
відповідності із резервним методом, з
вказаною митною вартістю погодився
митний орган, саме такий рівень
вартості відповідав реальному стану
кожного автомобіля, що додатково
підтверджується актом огляду
транспортного засобу. Письмових відмов
(карток відмови чи рішень про
коригування вартості) товариству не
надходило, тому зазначені транспортні
засоби були розмитнені та випущені у
вільний обіг, а в подальшому
зареєстровані в органах МРЕВ та
поставлені на облік. Висновки митного
органу, викладені в акті перевірки щодо
відмінності задекларованої вартості
вказаних товарів та вартості,
зазначеної в експортних деклараціях,
наданих Литовською Республікою, як
підстави для донарахування платежів та
штрафних санкцій є безпідставними,
прямо суперечать пункту 3 частини
третьої статті 64 Митного кодексу
України.

Позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення ГУ Міндоходів у
Волинській області від 04.03.2014 року №
, № .

В поданих до суду письмових
запереченнях проти позову (а. с. 30-31)
представник відповідача
адміністративний позов не визнав та
просить відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що перевірка проведена з
дотриманням встановлених вимог, в ході
якої було використано інформацію
митних органів Литовської Республіки,
та встановлено, що вартість товарів
(транспортних засобів), поданих до
митного оформлення на Ягодинській
митниці Міндоходів, занижена, що
вплинуло на рівень оподаткування
товару, що підлягав перевірці, в зв'язку
з чим оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями було
правомірно донараховані грошові
зобов'язання з ПДВ та мита та
застосовані штрафні санкції.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
просить у його задоволенні відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю з таких
мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно із наказом
ГУ Міндоходів у Волинській області від
29.01.2014 року № 79 «Про проведення
документальної невиїзної перевірки
ТзОВ «КАСТОМС БРОК» було призначено
тривалістю 30 робочих днів, з 30.01.2014 року
документальну невиїзну перевірку ТзОВ
«КАСТОМС БРОК» в частині перевірки
правильності визначення бази
оподаткування товарів, оформлених
згідно митних декларацій (МД) від 14.06.2013
року № 205070000/2013/033035, від 24.07.2013 року №
205070000/2013/039477 (а. с. 32).

30.01.2014 року за вих. № 515/10/22.4-11 ГУ
Міндоходів у Волинській області
направило на ТзОВ «КАСТОМС БРОК»
повідомлення про проведення перевірки
(а. с. 33), яке вручено позивачу 31.01.2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення (а.
с. 34).

ГУ Міндоходів у Волинській області
проведена невиїзна документальна
перевірка стану дотримання ТзОВ
«КАСТОМС БРОК» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, про що складено акт №
13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року (а. с. 7-15).

В акті перевірки № 13/03-20-22-04-18/ від
19.02.2014 року зазначено, що на адресу ГУ
Міндоходів у Волинській області від
Ягодинської митниці Міндоходів
надійшли листи від 16.08.2013 року за
реєстраційним № 14/1.4-14/1855 та від 30.12.2013
року за реєстраційним № 1/1.1-14/3695, у яких
із посиланням на листи Департаменту
митної справи Міністерства доходів і
зборів України йшлося про надання
адміністративної допомоги у
проведенні перевірки по фактах
незакінчених процедур експорту з Литви
до України транспортних засобів.

Під час опрацювання вищевказаних
листів проведено порівняння
документів, надісланих з митних
органів Литовської Республіки та
документів, які були підставою для
митного оформлення на Ягодинській
митниці Міндоходів за МД від 14.06.2013 року
№ 205070000/2013/033035, від 24.07.2013 року №
205070000/2013/039477. При проведенні
співставлення та порівняння отриманих
декларацій і товаросупровідних
документів виявлено не підтвердження
автентичності поданих митному
органові документів щодо товарів,
митне оформлення яких завершено -
встановлено, що вартість транспортних
засобів, заявлена в країні експорту,
відрізняється від задекларованої під
час митного оформлення в Україні.
Недостовірність заявлених під час
митного оформлення відомостей
вплинула на рівень оподаткування
товарів, що підлягав перевірці.

В ході проведення перевірки
встановлено, що за МД від 14.06.2013 року №
205070000/2013/033035, від 24.07.2013 року №
205070000/2013/039477 позивачем ввезено на митну
територію України транспортні засоби
б/в марки «NISSAN», 2006 року виготовлення,
кузов VSKF4ACA6UY585917 та марки «FIAT», 2008 року
виготовлення, кузов ZFA8660, при
цьому задекларовано характеристики
товару, які наведено в додатку 1 до акту
перевірки.

Аналіз та співставлення даних,
отриманих у відповідях з митних
органів іноземних країн, надає
можливість ідентифікувати товар,
зазначений у документах, отриманих з
митних органів іноземних країн, як
товар, митне оформлення якого
здійснювалося за МД, що підлягали
перевірці. В результаті співставлення
даних встановлено, що при митному
оформленні товару, його вартісні
показники були задекларовані
недостовірно.

В ході перевірки встановлено, що при
митному оформленні підприємством було
надано недостовірні відомості щодо
вартості товарів. Аналіз документів,
отриманих від митних органів
Литовської Республіки, свідчить про те,
що вартість товару є вищою ніж та, що
була задекларована при митному
оформленні.

Перевіркою встановлено факти
заниження податкових зобов'язань, а
саме: за МД від 14.06.2013 року № 205070000/2013/033035
митна вартість товару становить 2000,00
Євро, або 21285,36 грн., тоді як згідно з
даними, отриманими з Литовської
Республіки, вартість товару становить
11000,00 литовських літ, або 33905,66 грн.; за МД
від 24.07.2013 року № 205070000/2013/039477 митна
вартість товару становить 1350,00 Євро,
або 14221,94 грн., тоді як згідно з даними,
отриманими з Литовської Республіки,
вартість товару становить 16500,00
литовських літ, або 50342,84 грн.

Таким чином, в ході перевірки
встановлено факти недостовірного
декларування вартісних показників
товару (транспортних засобів)
позивачем, факти заниження податкових
зобов'язань, неправильного визначення
митної вартості товарів, у зв'язку з чим
розраховано суму заниження податкових
зобов'язань, які виникли внаслідок
неправильного визначення митної
вартості товару у розмірі 10895,43 грн., в т.
ч.: мито - 3404,82 грн., ПДВ - 7490,61 грн.

На підставі акту перевірки №
13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року ГУ
Міндоходів у Волинській області 04.03.2014
року були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем мито на
товари, що ввозяться на територію
України на 4256,03 грн., в т. ч.: за основним
платежем - 3404,82 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) - 851,21
грн. (а. с. 21), та № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем ПДВ на 9363,27 грн., в т. ч.: за
основним платежем - 7490,61 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1872,66 грн. (а. с. 20).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України (ПК України) від 02.12.2010
року № 2755-VI (з наступними змінами та
доповненнями) передбачено, що з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюються на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів
правомірність оскаржуваних в даній
адміністративній справі податкових
повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 345
Митного кодексу України (МК України)
від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними
змінами та доповненнями) документальна
перевірка - це сукупність заходів, за
допомогою яких органи доходів і зборів
переконуються у правильності
заповнення митних декларацій,
декларацій митної вартості та в
достовірності зазначених у них даних,
законності ввезення (пересилання)
товарів на митну територію України або
на територію вільної митної зони,
вивезення (пересилання) товарів за межі
митної території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж
Кодексу визначено, що предметом
документальних невиїзних перевірок є
дані про своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати митних
платежів при переміщенні товарів через
митний кордон України підприємствами,
а також при переміщенні товарів через
митний кордон України громадянами з
поданням митної декларації,
передбаченої законодавством України
для підприємств.

Як передбачено пунктом 2 частини другої
статті 351 МК України, документальна
невиїзна перевірка проводиться у разі
надходження від уповноважених органів
іноземних держав документально
підтвердженої інформації про
непідтвердження автентичності поданих
органові доходів і зборів документів
щодо товарів, митне оформлення яких
завершено, недостовірність відомостей,
що в них містяться, а також запитів
стосовно надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України.

На думку суду, оскільки на адресу
відповідача надійшла документально
підтверджена інформація від митних
органів Литви (а. с. 37-44), тому наказ ГУ
Міндоходів у Волинській області від
29.01.2014 року № 79 «Про проведення
документальної невиїзної перевірки
ТзОВ «КАСТОМС БРОК» відповідає вимогам
пункту 2 частини другої статті 351 МК
України.

Відповідно до частини четвертої статті
351 МК України документальна невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу доходів і зборів в
приміщенні цього органу за умови
направлення керівнику відповідного
підприємства або відповідному
громадянину рекомендованим листом з
повідомленням про вручення або
особистого вручення зазначеним особам
чи уповноваженим ними представникам
під розписку письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
перевірки.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року за вих.
№ 515/10/22.4-11 ГУ Міндоходів у Волинській
області направило на ТзОВ «КАСТОМС
БРОК» повідомлення про проведення
перевірки (а. с. 33), яке вручено позивачу
31.01.2014 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 34), відтак,
відповідачем додержані вимоги частини
четвертої статті 351 МК України.

Згідно із статтею 352 МК України
посадовими особами органів доходів і
зборів під час проведення перевірок
можуть бути використані: 1) документи,
визначені цим Кодексом; 2) податкова
інформація; 3) експертні висновки; 4)
судові рішення; 5) отримані від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджені
відомості щодо вартісних, кількісних
або якісних характеристик, країни
походження, складу та інших
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів, їх ввезення
(пересилання) на митну територію
України або на територію вільної
митної зони чи вивезення (пересилання)
за межі митної території України або
території вільної митної зони, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення; 6) інші
матеріали, отримані в порядку та
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 54 цього
ж Кодексу передбачено, що орган доходів
і зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску.

Згідно із частиною першою статті 354 МК
України результати перевірок
оформлюються у формі акта або довідки,
які підписуються посадовими особами
органу доходів і зборів та керівником
підприємства, що перевірялося, або
уповноваженою ним особою. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Частиною шостою статті 345 цього ж
Кодексу визначено, що результати
перевірки оформлюються актом
(довідкою) та є підставою для
самостійного визначення органом
доходів і зборів суми податкового
зобов'язання підприємства щодо сплати
митних платежів, застосування заходів,
передбачених законами України.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК
України у разі надходження від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, контролюючий орган має
право самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

Як встановлено судом, позивачем на
митну територію України буди ввезені
транспортні засоби, бувші у
використанні, марки «NISSAN», 2006 року
виготовлення, кузов VSKF4ACA6UY585917, марки
«FIAT», 2008 року виготовлення, кузов
ZFA8660, згідно із контрактом № 01/10
від 01.11.2012 року, укладеним з Приватним
підприємством «REGENCY TRADING LIMITED» (а. с. 74-78),
на підставі митних декларацій від
14.06.2013 року № 205070000/2013/033035, від 24.07.2013
року № 205070000/2013/039477 (а. с. 22-25, 52-55, 60-70),
митну вартість яких було визначено за
резервним методом.

Разом з тим, в ході перевірки (акт №
13/03-20-22-04-18/ від 19.02.2014 року) органом
доходів і зборів було встановлено, що
при митному оформленні позивачем
вказаного товару надано недостовірні
відомості щодо вартості товарів,
аналіз документів, отриманих від
митних органів Литовської Республіки,
свідчить про те, що вартість товару є
вищою ніж та, що була задекларована при
митному оформленні.

На думку суду, отримані від
уповноважених органів Литви
документально підтверджені відомості
щодо вартісних характеристик, які
мають значення для оподаткування
товарів, які відрізняються від
задекларованих під час митного
оформлення (а. с. 37-44), в силу приписів
статті 352 МК України правомірно були
використані посадовими особами
відповідача в ході проведення
перевірки, є належними та допустимими
доказами для прийняття їх судом при
вирішенні даного спору.

Відтак, суд приходить до висновку, що в
ході судового розгляду справи знайшли
своє підтвердження висновки перевірки
про факти недостовірного декларування
вартісних показників товару
(транспортних засобів) позивачем,
неправильного визначення митної
вартості товарів, факти заниження
податкових зобов'язань.

Відтак, з наведених вище підстав суд
приходить до висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з дотриманням вимог чинного
законодавства України, відсутні
підстави для їх скасування, у зв'язку з
чим позовні вимоги про визнання їх
протиправними та скасування до
задоволення не підлягають.

При цьому, суд не бере до уваги
посилання представника позивача на
пункт 3 частини третьої статті 64 МК
України, оскільки положення вказаної
норми не поширюються на спірні
правовідносини, у митних деклараціях
країни відправлення зазначена митна
вартість експортованого товару, а не
ціна товару на внутрішньому ринку
країни - експортера.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАСТОМС БРОК» до
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 13
травня 2014 року