Справа № 805/2974/14
Суддя: Ушенко С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.
Справа № 805/2974/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Ушенко С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій щодо нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
скасування вимоги від 20.02.2014р. № Ф-60-У
про сплату недоїмки у розмірі 1 218,67
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
вищезазначеною позовною заявою,
мотивуючи свої вимоги тим, що він є
пенсіонером за віком на пільгових
умовах та знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області як
платник єдиного внеску, зареєстрований
як фізична особа-підприємець,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування. Зазначає, що згідно ч. 4
ст. 4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. З урахуванням
зазначеного, вважає дії відповідача
щодо нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
просить скасувати спірну вимогу про
сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідач не погоджується з позовними
вимогами позивача, в матеріалах справи
наявні письмові заперечення проти
позову, в яких останній посилається на
те, що відповідно до вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом. Пенсія - щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визначення її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.
Зазначив, що умови призначення пенсії
за віком визначені ст. 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", відповідно до
якої особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років. Таким чином, вважає, що
оскільки позивач отримує пільгову
пенсію, призначену відповідно до п. "а"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", він зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок. Просив
відмовити у задоволені позовних вимог.

Позивач та представник відповідача,
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явились. В матеріалах
справи наявна письмова заява позивача
щодо здійснення розгляду справи без
його участі.

Таким чином, відповідно до ухвали
Донецького окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р.
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановлено
наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є фізичною
особою-підприємцем, зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців з
10.01.2013р., що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію (а.с.15),
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом про сплату єдиного податку
НОМЕР_2 (а.с. 14) та є пенсіонером за віком
з 04.02.2009р., що підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 10), отримує
пенсію за віком та знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
як платник єдиного внеску.

Відповідач, Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, є органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього п.
19-1-1.8 Податкового кодексу України,
відповідно до якого забезпечує
достовірність та повноту обліку
платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Так, з набранням чинності Закону
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи"
та Закону України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи"
повноваження щодо формування
податкової політики в частині
адміністрування, зокрема, єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та забезпечення
її реалізації з 01.10.2013 року покладені на
органи доходів і зборів України.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст.1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (в редакції,
чинній на момент звернення позивача до
суду) орган доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
формує податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику),
та його територіальні органи.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 13 цього Закону органи
доходів і зборів мають право стягувати
з платників несплачені суми єдиного
внеску.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі
Закон № 1058), Законом України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон №1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідачем 20 лютого 2014р. прийнято
вимогу про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску № Ф-60-У на суму 1 218,67 грн.
за період жовтень - грудень 2013 року.

Позивач вважає зазначену вимогу про
сплату недоїмки з єдиного внеску
неправомірною, оскільки він є фізичною
особою-підприємцем та пенсіонером за
віком, отримує відповідну пенсію і на
підставі ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску.

Предметом доказування в цій справі є
правомірність винесеної податковим
органом вимоги про сплату недоїмки у
вищезазначеному розмірі та
правильність застосування
відповідачем норм діючого
законодавства в даних правовідносинах.

Відповідно до статті 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058 поняття "пенсія"
визначено як щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону, особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення чоловіками 60
років, жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

У відповідності до приписів ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, позивач, у відповідності до
вищенаведених приписів законодавства,
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено частиною 12 статті 9 Закону
№2464.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що законодавцем з поняття "пенсіонери
за віком" не виключені особи, які є
пенсіонерами за віком на пільгових
умовах.

Таким чином, фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу, з
06.08.2011р. звільняються від сплати
єдиного внеску.

Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком, що визнано відповідачем при
наданні йому цього статусу і видачі
пенсійного посвідчення, та отримує
пенсію за віком, він у відповідності до
зазначеної норми звільняється від
сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 06.08.2011р.

Також, суд зазначає, що добровільна
сплата єдиного внеску врегульована ст.
10 Закону України № 2464.

Відповідно до вимог зазначеної норми,
обов'язковою умовою добровільної
участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

Матеріали справи не містять доказів
укладення позивачем договору про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Також суд зазначає, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 04.07.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.08.2013р., по адміністративній справі
№805/8589/13-а позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання незаконними дій щодо
нарахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та зобов'язання
повернути зайво сплачену суму
страхових внесків у розмірі 796 грн. 02
коп. задоволено частково та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області
повернути ОСОБА_1 сплачений єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 796 грн.
02 коп. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Так, при розгляді зазначеної справи
судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач не зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, передбачений
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
оскільки на нього розповсюджується дія
ч. 4 ст. 4 Закону № 2464, якою передбачено
звільнення фізичних осіб-підприємців,
які обрали спрощену систему
оподаткування, від сплати єдиного
внеску, якщо вони є пенсіонерами за
віком та отримують відповідно до
закону пенсію.

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що вимога про сплату боргу
від 20 лютого 2014 року № Ф-60-У на суму 1 218,67
грн. за період жовтень - грудень 2013 року
винесена відповідачем у порядку та
спосіб, що суперечать нормам чинного
законодавства, та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо нарахування недоїмки
зі сплати єдиного внеску, суд вважає їх
необґрунтованими з огляду на те, що дії
самі по собі не створюють певних
правових наслідків, внаслідок чого у
цій частині має місце неправильно
обраний спосіб судового захисту.
Правові наслідки, які впливають на
права та інтереси позивача, створює
вимога про сплату недоїмки № Ф-60-У від 20
лютого 2014 року на суму 1 218,67 грн., яка є
правовим актом індивідуальної дії,
правомірно заявлена відповідачем у
складі позовних вимог та визнана судом
такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, позивачем в обґрунтування
позовних вимог в цій частині не надано
належних обґрунтувань та доказів, які б
свідчили про протиправність дій
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо нарахування позивачеві
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
зокрема, не зазначено період, протягом
якого відповідачем вчинено
протиправні, на думку позивача, дії, не
конкретизовано зміст зазначених дій та
не визначено обставин пов'язаності цих
дій з прийняттям спірної у справі
вимоги про сплату недоїмки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
щодо нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними
задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи те, що спірна в
даній справі вимога про сплату боргу
прийнята податковим органом на
підставі неправильного застосування
норм діючого законодавства, позовні
вимоги ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
відповідно до обсягу задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163,
185-186, 254, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
скасування вимоги від 20.02.2014р. №Ф-60-У
про сплату недоїмки у розмірі 1 218,67 грн.
- задовольнити частково.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату недоїмки № Ф-60-У від 20.02.2014р. на
суму 1 218,67 грн. за період жовтень -
грудень 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 понесені судові
витрати у вигляді сплати судового
збору у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн.
70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
ст.160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Ушенко С. В.