Справа № 132/378/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 132/378/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.О.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Білоуса О.В. Мельник-Томенко Ж.
М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області на постанову Калинівського
районного суду Вінницької області від
20 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі -
позивач) до управління Пенсійного
фонду України у Калинівському районі
Вінницької області (далі - відповідач)
про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
протиправним і скасувати рішення
засідання комісії для розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсії від 15.11.2013 року про
утримання переплаченої пенсії в
розмірі 2446 грн.; зобов'язати нарахувати
та виплатити 888 грн. безпідставно
стягнутої надбавки.

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 20.03.2014 року
позов задоволено: визнано протиправним
і скасовано рішення засідання комісії
відповідача для розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсії від 15.11.2013 року про
утримання переплаченої пенсії в
розмірі 2446 грн.; зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу 888 грн. безпідставно стягнутої
надбавки.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому позивачем надано заперечення
на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи, в
листопаді 2013 року позивача була
викликано до відповідача, де їй
повідомили, що вона незаконно
отримувала частину пенсії, на тій
підставі, що позивач є приватним
підприємцем, тобто працює. В зв'язку з
цим вона не мала права отримання
індексації пенсії. В наслідок чого
утворилась переплата пенсії з 01.10.2011
року по 30.11.2013 року в розмірі 2446грн.
Зважаючи на викладене відповідач
згідно протоколу комісії №112 від 15.11.2013
року вирішив переплачену пенсію
стягнути з позивача частинами 1/5 від
розміру пенсії. Таким чином в грудні
місяці позивачка недоотримала пенсію
на 296 грн. на момент звернення до суду 888
грн.

Також встановлено, що підставою
прийняття оскаржуваного рішення
слугував лист управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі № 29518/03 від
03.12.2013 року згідно якого позивачка
перебувала з 26.06.2000 року на обліку в
даному управлінні, як фізична особа
підприємець платник страхових внесків.
В підтвердження цього до матеріалів
справи надано заяву позивача від 26.06.2000
року про реєстрацію як платника збору в
пенсійний фонд.

Наведене слугувало підставою
звернення до суду для захисту
порушених прав.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів не погоджується з
такими посиланнями, з таких підстав.

Пунктом 3 ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, обчислений
відповідно до статті 28 цього Закону
(крім пенсіонерів, які працюють
(провадять діяльність, пов'язану з
отриманням доходу, що є базою
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності. Вказана редакція
статті почала діяти з 01.10.2011 року
відповідно до Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Як вже встановлено відповідно до листа
№ 29518/03 від 03.12.2013 року наданого
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
позивач перебувала з 26.06.2000 року на
обліку в даному управлінні, як фізична
особа підприємець платник страхових
внесків.

З введенням з 01.01.2011 року в дію Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в зв'язку з тим,
що позивач перебувала на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України м.
Житомирі Житомирської області
відповідно до п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Закону з
дня набрання чинності цим Законом
платники страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхуванні загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробітті
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасової втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку і виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрат
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Зважаючи на викладене відповідач
вважає, що позивач перебуває на обліку
як фізична особа - підприємець платник
єдиного внеску, що підтверджується
листом УПФУ м. Житомирі, відтак,
позивач не має права на перерахунок
пенсії у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму, а тому протокол
№112 від 15.11.2013 року про утримання
переплати пенсії в розмірі 2446 грн.
винесено правомірно.

Колегія суддів з твердженнями
відповідача не погоджується, з огляду
на таке.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та заперечується
відповідачем в 2000 році позивачка мала
намір зайнятись підприємницькою
діяльністю.

Згідно чинного законодавства
підставою для взяття суб'єкта
підприємницької діяльності на облік в
органах державної податкової служби є
копія реєстраційної картки, свідоцтво
про державну реєстрацію (п. 14 положення
про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України
від 25 травня 1998 р. N 740).

Із вказаною метою позивачка в 2000 році
звернулась до пенсійного органу з
заявою про реєстрацію платника збору в
пенсійний фонд, однак в реєстраційну
службу не звернулась та не отримала
свідоцтво про державну реєстрацію.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається, на заяву про реєстрацію
платника збору в пенсійний фонд, проте
з наданої заяви слідує, що інформації,
зокрема, номера свідоцтва про державну
реєстрацію платника немає. Таким чином
з вказаної заяви слідує, що позивачка
не була зареєстрована в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Крім того,
даний факт підтверджує довідка
Державної реєстраційної служби
України згідно якої станом на 28.11.2013
року інформація щодо позивача
відсутня.

В свою чергу, на звернення позивача до
УПФ України у м. Житомирі листом від
03.12.2013 року позивача повідомлено, що
згідно заяви від 26.06.2000 року позивача
було поставлено на облік як платника
страхових внесків та видано
повідомлення про реєстрацію в органах
ПФУ для отримання свідоцтва про
державну реєстрацію. Проте згідно
пояснень позивачки та довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
свідоцтва про державну реєстрацію вона
не отримала. 03.12.2013 року позивачку знято
з реєстрації в базі обліку сплати
страхових внесків ( а.с. 9, 13).

Згідно листа Житомирської ОДПІ
Головного управління міндоходів у
Житомирській області №6315/9/06-25-18-02 від
05.03.2014 року на який посилається
відповідач, позивачка відсутня на
податковому обліку в Житомирській
області, відповідно до інформації
наданої УПФ України у м. Житомирі
позивачка перебуває на податковому
обліку в Житомирській ОДПІ за
обліковим станом "не є платником
податків".

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що приймаючи рішення оформлене
протоколом №112 від 15.11.2013 року
відповідач дійшов передчасного
висновку про утримання пенсії в
порушення гарантованого Конституцією
України права на соціальний захист.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Калинівського районного
суду Вінницької області від 20 березня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Білоус О.В.

Мельник-Томенко Ж. М.