Справа № 2а-549/11/1023
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Орел А.С.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Чаку
Є.В.

суддів
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі на постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 08 лютого 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Славутицького
міського суду Київської області від 08
лютого 2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив його скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу у
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 197
КАС України.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України) суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, інвалідом
ІІІ групи та проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст. 39 50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796) громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується на
25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

Так, за період 16.10.2007 р. по 31.03.2009 р.
Управлінням виплачувалась позивачеві
доплата до пенсії у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№836 від 26 липня 1996 р., а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагають положення
Закону № 796-XII.

У зв'язку із внесенням Законом України
від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» змін до
статті 39 Закону № 796-XII позивачу
зупинено виплату доплати за проживання
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008
(справа щодо предмета та змісту закону
про Державний бюджет України) визнані
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», зокрема,
щодо змін, унесених до ст. 39 Закону №
796-XII.

В силу вимог частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення ст. 39 Закону № 796-XII в їх
первинній редакції.

Відповідно ж до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на викладене, відповідач,
ігноруючи зазначені норми
матеріального права та не здійснюючи
виплату доплати до пенсії та
додаткової пенсії у розмірі
встановленому Законом № 796-XII, порушив
указані права позивача.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо
періоду, за який позивачеві підлягають
перерахунку щомісячна додаткова
пенсія, підвищення до пенсії, необхідно
врахувати наступне.

Позивач щомісяця отримував пенсію і
підвищення до неї, тобто усвідомлював
її розмір і мав можливість з'ясувати, з
яких виплат вона складається. Таким
чином, позивач повинен був і міг (мав
реальну можливість) знати про
порушення свого права з дати
опублікування № 10-рп/2008 від 22.05.2008р.
Правова необізнаність особи не може
бути визнана поважною причиною для
пропущення строку звернення до суду, як
і підставою для його поновлення,
оскільки усі закони,
нормативно-правові акти, судові
рішення, є доступними для ознайомлення
усіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання цієї людини. Право
на судовий захист гарантується кожному
(стаття 6 КАС України).

Особа, право, свобода чи інтерес
якої порушуються, не визнаються чи
оспорюються, має право на звернення до
суду за їх захистом чи поновленням.
Проте позивач звернувся до суду лише
17.12.2010 р.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи.

Наслідком пропущення строку звернення
до суду, за приписами статті 100 КАС
України, є залишення позову без
розгляду.

Таким, чином позовні вимоги позивача за
період до 17.06.2010 р. підлягають залишенню
без розгляду.

Крім того, 14.06.2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491-VI, який набрав чинності 19.06.2011 року.

Пунктом 7 ч.1 зазначеною
Закону Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено п.4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання п.7 ч.1
зазначеного Закону Кабінетом
Міністрів України 06.07.2011 року прийнято
постанову «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» №
745, яка набрала чинності 22.07.2011 року.

Отже на спірні відносини
одночасно поширюється дія ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та норма п.7 ч.1 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
№3491- VI.

Під час вирішення питання, яка
з однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, піддягає застосуванню до
спірних правовідносин, перевагу слід
надавати тій з них, що прийнята пізніше.
У даному випадку пізніше прийняті
норми Закону України від 14.06.2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік».

Отже, починаючи з 23.07.2011 року
визначення розміру підвищення до
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
здійснюється з урахуванням положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови
Кабінету Міністрів України 06.07.2011 року
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» №745.

Таким чином, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що має
місце порушення прав позивача щодо не
нарахування та виплати доплати до
пенсії за проживання в зоні
радіоактивного забруднення, у
відповідності до вимог ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Оскільки функції призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області, то відповідний обов'язок
необхідно покласти саме на відповідача
у справі.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

Оскільки ухвалене у справі судове
рішення не відповідає вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності та
обґрунтованості, то воно підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 159, 197, 199, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області задовольнити
частково.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 08 лютого 2011 року -
скасувати та постановити нову, якою
позовні вимоги позивача задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Славутичі Київської
області Черкаської області
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Славутичі Київської
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 17.06.2010 р. по 22.07.2011 р.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог за період до 17.06.2010 року
залишити без розгляду.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.