Справа № 815/637/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/637/14

Категорія: 3.6 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Осіпова Ю.В.

судді - Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року по адміністративній справі за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області про
визнання протиправними дій та
скасування постанови № 1 від 08.01.2014
року,

встановила:

Позивач ФОП ОСОБА_1 27.01.2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача, в якому просив
визнати протиправними дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області щодо складання актів
перевірки стану виконання суб'єктом
господарювання ФОП ОСОБА_1 рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 27.12.2014 року № 15, № 16 та
протоколу від 27.12.2013 року №000109, також
просив скасувати постанову Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Одеській області про накладення
штрафних санкцій № 1 від 08.01.2014 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що дії Інспекції щодо
складання актів перевірки
характеристик продукції від 27.12.2014 року
№ 15, №16 є незаконними, оскільки, на
момент проведення перевірки постанова
Одеського окружного адміністративного
суду по справі № 815/8271/13-а від 12.12.2013 року
не набрала законної сили та була
оскаржена, що не зобов'язує ОСОБА_1 її
виконувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні з заявленими позовними
вимогами не погодився, просив у їх
задоволенні відмовити, з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов (а.с. 36-38).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
02.12.2013 року Інспекція з питань захисту
прав споживачів в Одеській області
прийняла Рішення № 129 та № 130 про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
у вигляді обмеження надання продукції
на ринку шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами. Строк виконання даного
Рішення був встановлений до 26 грудня 2013
року.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом встановленого терміну ФОП
ОСОБА_1 не прийняв необхідних заходів
щодо усунення порушень, внаслідок чого
головним спеціалістом відділу
ринкового нагляду В.Е. Чубенко була
складена Доповідна записка (а.с. 39).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» орган ринкового
нагляду зобов'язаний проводити
перевірку стану виконання суб'єктом
господарювання рішення не пізніше
десяти робочих днів з дня настання
визначеного строку.

На підставі Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» та наказу
Держспоживінспекції в Одеській
області №769-од від 27.12.2013 року було
проведено позапланову перевірку (а.с.
41).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі направлення № 303, 304 від 27.12.2013
року посадовим особам органу з питань
захисту прав споживачів доручалось
здійснити перевірку стану виконання
суб'єктом господарювання рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів (а.с. 40, 42).

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами перевірки 27 грудня 2013
року були складені акти № 15 та № 16,
якими було встановлено невиконання
рішення від 02.12.2013 року № 129, № 130 а саме:
не надано накладні на повернення
продукції постачальникам, продукція
знаходиться у реалізації (а.с. 48-51).

Факт знаходження продукції на
реалізації у торгівельному павільйоні
підтверджувався й фотофіксацією.

Під час первинної перевірки на дану
продукцію продавцем були надані
накладні, що засвідчує факт їх
використання не для особистих цілей, а
з комерційною метою.

Згідно матеріалів справи, 13.01.2014 року
від ОСОБА_1 на адресу відповідача
надійшло клопотання про продовження
терміну виконання рішень № 129,130 (а.с. 56).

13 січня 2014 року були прийняті рішення №
5 та № 6, якими внесено зміни до рішень
про обмеження надання продукції на
ринку шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами від 02.12.2013 року та продовжений
строк виконання рішення до 13.02.2014 року,
вказані рішення були отримані
позивачем 27.01.2014 року (а.с. 57-58).

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що
21.01.2014 року Одеським апеляційним
адміністративним судом була
розглянута апеляційна скарга ФОП
ОСОБА_1 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
12.12.2013 року по справі за позовом
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області до ФОП
ОСОБА_1 про застосування заходів
реагування шляхом тимчасової заборони
надання на ринок продукції. Постанова
Одеського окружного адміністративного
суду від 12.12.2013 року, якою до ФОП ОСОБА_1
були застосовано обмежувальні
(корегувальні) заходи у вигляді
тимчасової заборони надання на ринок
продукції, була залишена без змін.

Статтею 22 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» встановлено, що
заходами ринкового нагляду є:

1) перевірки характеристик продукції, у
тому числі відбір зразків продукції та
їх експертиза (випробування);

2) обмежувальні (корегувальні) заходи,
що включають:

а) обмеження надання продукції на
ринку;

б) заборону надання продукції на ринку;

в) вилучення продукції з обігу;

г) відкликання продукції;

3) контроль стану виконання рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів;

4) попередження органами ринкового
нагляду споживачів (користувачів) про
виявлену цими органами небезпеку, що
становить продукція.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
обмежувальні (корегувальні) заходи
запроваджуються відповідними
рішеннями органів ринкового нагляду.
Рішення про вжиття обмежувальних і
корегувальних) заходів можуть бути
прийняті: за результатами проведених
органами ринкового нагляду перевірок
характеристик продукції (крім
перевірок, що проводяться відповідно
до статті 26 цього Закону).

Пунктом 4 статті 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» передбачені загальні
вимоги до здійснення державного
нагляду (контролю), а саме: виключно
законами встановлюються: органи,
уповноважені здійснювати державний
нагляд (контроль) у сфері господарської
діяльності; види господарської
діяльності, які є предметом державного
нагляду (контролю); повноваження
органів державного нагляду (контролю)
щодо зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг; вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності;
спосіб здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» під терміном «державний
нагляд (контроль)» розуміється
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема, належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з ч. 7 ст. 7 вказаного Закону на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» метою
здійснення ринкового нагляду є вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
щодо продукції, яка, зокрема, не
відповідає встановленим вимогам.
Заходами ринкового нагляду є, зокрема,
перевірка характеристик продукції, у
тому числі відбір зразків продукції та
їх експертиза (випробування),
обмежувальні (коригувальні) заходи.

Статтями 10 та 11 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" та постановою
Кабінету Міністрів України № 573 від
01.06.2011 року «Про затвердження переліку
органів державного ринкового нагляду
та сфер їх відповідальності»
передбачено, що ринковий нагляд
здійснюється органами ринкового
нагляду, зокрема, Державною інспекцією
України з питань захисту прав
споживачів, яким належать, в тому числі,
повноваження проведення перевірок
характеристик продукції.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" органи ринкового
нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції на підставі наказів органів
ринкового нагляду та посвідчень
(направлень) на проведення перевірки.

Статтею 6 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
встановлено, що однією з підстав
проведення позапланових заходів із
здійснення державного нагляду
(контролю) є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства за
наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на їх проведення. Під
час проведення позапланового заходу
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» позапланові
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів проводяться органами
ринкового нагляду, зокрема, за
зверненнями споживачів, органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів, у
яких міститься інформація про
розповсюдження продукції, що завдала
шкоди суспільним інтересам чи має
недоліки, що можуть завдати такої
шкоди, і відсутня інформація, за якою
виробника такої продукції може бути
ідентифіковано, але міститься
інформація, за якою може бути
встановлено розповсюджувача, у якого
було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Під час проведення перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувача перевіряється,
зокрема, наявність на продукції
Національного знаку відповідності,
якщо його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знаку
відповідності; наявність супровідної
документації до продукції, етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам; наявність
декларації про відповідність, тощо, а
також може бути проведене обстеження
зразків продукції та відбір і
експертиза (випробування) її зразків.

Об'єктом перевірки є документи, що
містять інформацію про походження
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам та її подальший
обіг, а якщо розповсюджувач протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку не надав йому зазначені
документи, такий розповсюджувач
вважається особою, що ввела цю
продукцію в обіг.

Статтею 34 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» встановлено, що
орган ринкового нагляду зобов'язаний
проводити перевірку стану виконання
суб'єктом господарювання рішення не
пізніше десяти робочих днів з дня
настання визначеного строку.

Виходячи з вищевикладеного, суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що дії інспекції щодо
складання оскаржуваних актів
перевірки були вчинені в межах та у
спосіб наданих Законом повноважень з
урахуванням всіх обставин спірних
правовідносин.

Пунктом 2 частини 4 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
передбачена відповідальність
суб'єктів господарювання за
невиконання або неповне виконання
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів визначених у
ст. 29 цього Закону, - в розмірі від
тисячі п'ятсот до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян для осіб, які ввели продукцію
в обіг або відповідно до цього Закону,
вважаються такими, що ввели продукцію в
обіг, та у розмірі від трьохсот до
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідачем була винесена постанова
№ 1 від 08.01.2014 року про накладення на ФОП
ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення
вищезазначених приписів Закону у
розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (мінімальний розмір
штрафних санкцій).

Судом 1-ї інстанції була обґрунтовано
надана критична оцінка доводам
позивача щодо відсутності реалізації
продукції, оскільки, ні до інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області , а ні до суду не були
надані первинні документи
бухгалтерського обліку, які б
підтвердили факт зняття продукції з
реалізації.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року по адміністративній справі за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області про
визнання протиправними дій та
скасування постанови № 1 від 08.01.2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/Ю.В. Осіпов