Справа № 812/2713/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2713/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.

при секретарі судового засідання:
Опейкіній Є.А.

за відсутності представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Дочірнього підприємства
«Злагода» Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» про стягнення податкового боргу
з податку на додану вартість в сумі 116
186,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Антрацитівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Луганській області звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дочірнього підприємства «Злагода»
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» в якому позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 116 186,00грн. Вказаний
борг виник внаслідок несплати
відповідачем узгодженого податкового
зобов'язання визначеного в податкових
деклараціях від 10.01.2014 №, від
17.02.2014 №, № від 13.03.2014. З метою
стягнення суми податкового боргу
податковим органом були здійснені
відповідні заходи, а саме направлено
податкові вимоги від 05.03.2007 №1/161 та від
10.04.2007 №2/196, однак вони не призвели до
позитивного результату.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належний чином, надав до суду 07 травня
2014 року, до початку розгляду справи
клопотання відповідно до якого просив
провести розгляд справи за відсутності
представника податкового органу.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, правом надати
заперечення проти позову не
скористався.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини 6 статті 71 КАС
України якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Дочірнє
підприємство «Злагода» Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора №3 УЖКГ» зареєстровано в
якості юридичної особи 26.10.2006. (а.с.5,6),
перебуває на обліку в якості платника
податків в Антрацитівській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області з 16.11.2006. (а.с.9)

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у податковій декларації,
протягом строків, установлених
Кодексом.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом по податку на
додану вартість є один календарний
місяць, а у випадках, особливо
визначених цим Кодексом, календарний
квартал, з урахуванням таких
особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник
податку з іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи
анулюється в інший день, ніж останній
день календарного місяця, то останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається з першого дня
такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Податкова декларація з податку на
додану вартість згідно з пунктом 203.1
статті 203 Податкового кодексу України
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із
пунктом 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Відповідно до вимог, встановлених
розділом V Податкового кодексу України,
Дочірнє підприємство «Злагода»
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» зареєстроване платником податку
на додану вартість.

Відповідно до п.14.1.178. ст. 14 Податкового
кодексу України податок на додану
вартість - непрямий податок, який
нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу.

Податкове зобов'язання для цілей
розділу V цього Кодексу - загальна сума
податку на додану вартість, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді (п.14.1.179
ст.14 Податкового кодексу України)

Як вбачається з матеріалів
справи, Дочірнім підприємством
«Злагода» Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» було подано до податкового
органу податкові декларації з податку
на додану вартість за період грудень 2013
року - лютий 2014 року, а саме:

- податкову декларацію з податку на
додану вартість від 10.01.2014 №
відповідно до якої платником податку
визначено суму грошового зобов'язання
за грудень 2013 року, в сумі 43 008,00грн.
(а.с.15-16)

- податкову декларацію з податку на
додану вартість від 17.02.2014 №
відповідно до якої платником податку
визначено суму грошового зобов'язання
за січень 2014 року, в сумі 39 925,00грн.
(а.с.13-14)

- податкову декларацію з податку на
додану вартість № від 13.03.2014
відповідно до якої платником податку
визначено суму грошового зобов'язання
за лютий 2014 року, в сумі 33 253,00грн.
(а.с.11-12)

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57,
пункту 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України Дочірнє підприємство
«Злагода» Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, самостійно суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість визначену у податкових
деклараціях, повністю не сплатило,
внаслідок чого за платником податків
утворився податковий борг з податку на
додану вартість за період грудень 2013
року - лютий 2014 року в сумі 116 186,00 грн., що
підтверджується розрахунком суми
заборгованості. (а.с.10)

До набрання чинності Податковим
кодексом України спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення, був Закон України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до статті 6 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
був чинним до 01 січня 2011 року) у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

На виконання вищезазначених положень
Закону України від 21 грудня 2000 року №
2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним до 01 січня 2011
року) Антрацитівською ОДПІ було
вручено платнику податків ДП «Злагода»
КП «Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» першу податкову вимогу від 05
березня 2007 року №1/161 та другу податкову
вимогу від 10 квітня 2007 року №2/196, з
повідомленням про податковий борг.
Вказані вимоги отримані представником
підприємства, про що свідчить підпис
посадової особи на корінцях податкових
вимог. (а.с.20)

Факту оскарження відповідачем
вищезазначених податкових вимог від 05
березня 2007 року №1/161 та від 10 квітня 2007
року №2/196, судом на час розгляду справи
не встановлено, а тому вони вважаються
узгодженими. Даних про добровільну
сплату відповідачем наявного
податкового боргу або про відкликання
податкових вимог у суду на час розгляду
справи не має.

Оскільки податкові вимоги від 05
березня 2007 року №1/161 та від 10 квітня 2007
року №2/196, є чинними (доказів про
відкликання податкової вимоги суду не
надано), суд прийшов до висновку, що
органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з позовом про стягнення
податкового боргу дотримані вимоги
норм податкового законодавства.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1.статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що за відповідачем
обліковується податковий борг зі
сплати податку на додану вартість в
сумі 116 186,00грн. що утворився за період
грудень 2013 року - лютий 2014 року який в
добровільному порядку та в установлені
строки підприємством не сплачений, що
підтверджується матеріалами справи,
суд приходить до висновку що позов
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області є обґрунтований та таким що
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Антрацитівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Дочірнього підприємства
«Злагода» Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» про стягнення податкового боргу
з податку на додану вартість в сумі 116
186,00грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Злагода» Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №3
УЖКГ» (94612, Луганська область, м.
Антрацит, вул. Кальницької, код 34166045)
суму податкового боргу з податку на
додану вартість в розмірі 116 186,00грн.
(сто шістнадцять тисяч сто вісімдесят
шість гривень 00 коп) з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
А.М. Каюда