Справа № 2а-1772/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"08" травня 2014 р.
№ 35471/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові заяву
управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області про виправлення описки в
ухвалі Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості,

В
С Т А Н О В И В :

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
залишено без задоволення.

Постанову Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 30.05.2011
року по справі № 2а-1772/11 залишено без
змін.

24.02.2014 року на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
надійшла заява від управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області про
виправлення описки в описовій та
мотивувальній частині ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та заяву
відповідача, колегія суддів приходить
до висновку, що заяву слід задовольнити
та виправити описку допущену в ухвалі
суду від 11.12.2013 року виходячи з
наступного.

При комп'ютерному наборі тексту
допущено описку в описовій та
мотивувальній частинах ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 169 КАС
України суд може з власної ініціативи
або за заявою особи, що брала участь у
справі, чи іншої заінтересованої особи
виправити допущені в судовому рішенні
цього суду описки, очевидні
арифметичні помилки незалежно від
того, набрало судове рішення законної
сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд
може вирішити в порядку письмового
провадження. У разі якщо для внесення
виправлень суд визнає за необхідне
провести судове засідання за
присутності осіб, які беруть участь у
справі, ці особи повідомляються про
день, час і місце засідання. Неприбуття
в судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду питання про
внесення виправлень.

За таких обставин необхідно виправити
допущену описку в ухвалі Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 169, 206 КАС України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Заяву управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області про
виправлення описки задовольнити.

Описову та мотивувальну частину ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
викласти в наступній редакції:

«У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
про перерахунок та виплату додаткової
пенсії.

Позивач посилався на те, що йому як
особі, яка віднесена до 2 категорії
осіб, постраждалих внаслідок аварії на
ЧАЕС відповідно до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», повинна
проводитись виплата додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком. Однак,
як вказує позивач, відповідач
виплачував додаткову пенсію у значно
меншому розмірі.

Позивач просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 1.01.2011 року.

Постановою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 30.05.2011
року позов задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Тлумацькому районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок і виплачувати ОСОБА_1
додаткову пенсію в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 1.01.2011 року відповідно до ст.ст. 49, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та
відповідно до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України. Крім того,
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно цим Законом та не
може застосовуватись при призначенні
пенсії та доплат до неї передбаченої
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, а тому відповідач
зобов'язаний провести перерахунок та
виплату йому додаткової пенсії
відповідно до ст. 49, ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та є правильними.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.4).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (тут та
далі в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 2 призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону
визначено, що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Згідно із пп. пп. 9, 13 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
текст статті 51 викладено у такій
редакції: «Особам, віднесеним до
категорії 2, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Особам,
віднесеним до категорії 3, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Особам, віднесеним до категорії 4,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 5 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначається на момент
виплати додаткової пенсії згідно із
законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірах, визначених ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Тому, при визначенні розміру
додаткової пенсії позивача слід
застосовувати норми Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанов Кабінету Міністрів України,
на що посилається апелянт.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся з позовом 27.04.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
виплати йому додаткової пенсії слід
задовольнити починаючи з 1.01.2011 року.

Доводи апелянта про те, що ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
безпідставними, оскільки наявність
такої норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтею 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський