Справа № 810/1107/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1107/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області, третя особа -
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Біла Церква Київської області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області, третя особа - Управління
Пенсійного Фонду України в м. Біла
Церква Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги
задоволено, визнано протиправною та
скасовано вимогу Білоцерківської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області про
сплату боргу №Ф-1326 від 21 листопада 2013
року, якою позивачу визначено до сплати
заборгованість по єдиному внеску у
розмірі 6960,48 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Свої вимоги апелянт мотивує тим,
що позивачу у відповідності до ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсія призначена при
зменшенні пенсійного віку,
встановленого Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому позивач не
підпадає під визначення пенсіонер за
віком та не має права на звільнення від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно ч.4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
перебуває на спрощеній системі
оподаткування; зареєстрований як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області направлено вимогу
про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1326 від 21
листопада 2013 року, згідно якої від
позивача вимагається сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6960,48 грн.
Дана заборгованість зі сплати єдиного
внеску на суму 6969,48 грн. виникла за
період з І квартала 2012 року по ІІ
квартал 2013 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з серпня 2011 року
лише на добровільних засадах, а тому
відповідач неправомірно зобов'язав
позивача сплатити єдиний соціальний
внесок за відповідний період.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

У відповідності до п.4 ч.1 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного соціального внеску є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 вищенаведеного
Закону єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у п.4 ч.1 ст.4, які
обрали спрощену систему оподаткування,
на суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно ч.7 ст.1 Закону України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України» статтю 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» доповнено
частиною четвертою, яка набрала
чинності з 06 серпня 2011 року та у
відповідності до якої особи, якщо вони
є пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу і обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Стаття 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» дає визначення поняття
«пенсіонер», тобто особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом. Разом з тим,
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Враховуючи, що позивач є громадянином,
який постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю (категорія 4), що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською обласною
державною адміністрацією 20 вересня 1993
року, у відповідності до ст.55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
йому пенсія надана із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій. При цьому в
цій же статті зазначено, що призначення
та виплата пенсій названим в цій статті
категоріям провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і цього Закону.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-1326 від 21 листопада 2013 року
щодо сплати недоїмки з єдиного внеску в
розмірі 6960,48 грн. є протиправною та
підлягає скасуванню, оскільки позивач
здійснює підприємницьку діяльність на
спрощеній системі оподаткування, є
пенсіонером за віком, що
підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_2, виданим Пенсійним фондом
України 26 грудня 2011 року, вид пенсії (за
віком) визначений у відповідності до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому в силу ч.4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
звільняється від сплати за себе
єдиного внеску та може бути платником
єдиного внеску виключно за умови
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.