Справа № 2-а-2508/12033/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бараненко
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Чаку
Є.В.

суддів
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмовому
провадженні апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2012 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в яких просили його скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача повністю.

Оскільки апеляційна скарга
подана на рішення суду першої
інстанції, прийняте в порядку
скороченого провадження, то колегія
суддів приходить до висновку про
розгляд справу у порядку письмово
провадження у відповідності до п. 3) ч. 1
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, інвалідом
ІІІ групи та проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796)
громадянам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства в
розмірі 30 процентів від мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст. 39 зазначеного Закону,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить: - у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Оскільки позивач є інвалідом ІІІ групи,
то відповідно до ст. 48 Закону № 796
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІІ групи виплачується у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Також, відповідно до ст. 50 Закон № 796
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами третьої групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796 в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів третьої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону №796
позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановою КМУ
від 836 від 26.07.1996 року та від 12.07.2005 № 562, а
не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМУ від 26.07.1996
року № 836 та від 12.07.2005 № 562, відповідачі
неправомірно виплачували додаткову
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст.ст. 37, 39, 48, 50, 54
Закону № 796.

Крім того, задовольняючи позовні
вимоги до 22 липня 2011 року, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що Законом України «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», який набрав
чинності 19 червня 2011 року, доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
При цьому суд вірно зауважив, що на
виконання вимог вказаного закону
Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011
року прийнято постанову №745, яка набула
чинності 23 липня 2011 року, а тому
відповідач зобов'язаний здійснити
позивачу перерахунок пенсії до дати
набрання чинності зазначеною
постановою КМУ.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту постановлення
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.