Справа № 2а-7192/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
Справа № 130496/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С.
та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської обл. від 31.01.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.04.2010р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську щодо виплати їй
щомісячного підвищення до пенсії, як
дитині війни, з порушенням вимог Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», неправомірними; зобов'язати
пенсійний орган перерахувати та
сплатити їй в повному обсязі, як дитині
війни, недоплачене щомісячне
підвищення до пенсії, виходячи з
розміру 30 відсотків від мінімальної
пенсії за віком, за період з 01.01.2006р. по
01.05.2010р. в сумі 5954 грн. 50 коп.; зобов'язати
відповідача призначити їй щомісячне
підвищення до пенсії, як дитині війни,
відповідно до положення ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»; відшкодувати понесені судові
витрати (а.с.2-8).

Ухвалою суду від 31.01.2011р. позовні вимоги
за період з 01.01.2006р. по 29.04.2009р. залишені
без розгляду через пропуск строку
звернення до суду та у зв'язку з
відсутністю поважних причин для його
поновлення (а.с.38).

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської обл.
від 31.01.2011р. заявлений позов задоволено
частково; зобов'язано відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
м.Івано-Франківську провести позивачу
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 29.04.2009р., з урахуванням вже
виплачених сум; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено; постанову
суду допущено до негайного виконання
(а.с.39 і на звороті).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України у
м.Івано-Франківську, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду першої інстанції скасувати,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити (а.с.28-29).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій.

Також Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» встановлено,
що у 2011 році норми і положення ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України.

Окрім цього, судом не врахований
визначений законом порядок бюджетного
фінансування виплати підвищення до
пенсій дітям війни; в рішенні суду не
вказано кінцевої дати проведення
перерахунку спірного підвищення до
пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні
соціальні гарантії дітям війни, а тому
вона має право на встановлене ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» підвищення до пенсії.
Також постанова КМ України № 530 від
28.05.2008р., згідно якої виплачувалося
спірне підвищення до пенсії, не може
змінити порядку та розмірів
нарахування та виплати надбавок дітям
війни, передбачених Законом України
«Про соціальний захист дітей війни».

Між тим, на думку колегії суддів, вірно
вирішивши справу по суті, суд першої
інстанції допустив помилкове
застосування вимог матеріального та
процесуального закону, що
стверджується наступним.

Безспірно встановлено, що позивач
ОСОБА_2, 11.05.1945р.н., є дитиною війни
(а.с.11-13) та відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» (у редакції, що була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
мала право на отримання підвищення
виплачуваної їй пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м.Івано-Франківську, протягом 2009-2011
років їй виплачувалася підвищення до
пенсії в розмірі, меншому ніж вказаний
у ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» КМ
України надано право у 2009 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
позивачу підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», через
що колегія суддів приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
провести нарахування підвищення до
пенсії за віком як дитині війни у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з 29.04.2009р. до 31.12.2009р. включно, з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право КМ України у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
позивачу підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», через
що колегія суддів приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
провести нарахування підвищення до
пенсії за віком як дитині війни у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з 01.01.2010р. до 31.12.2010р. включно, з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Приписами п.7 ч.1 Закону України від
14.06.2011р. № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано КМ України.

Конституційність вищевказаних норм
Закону України № 3491-VI від 14.06.2011р. «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
підтверджена рішенням Конституційного
Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011р.

На виконання вимог цього Закону КМ
України прийнято постанову від 06.07.2011р.
№ 745 «Про встановлення деяких виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011р.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
необхідно надавати перевагу тій із них,
що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Таким чином, до набрання чинності
постановою КМ України від 06.07.2011р. № 745
«Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», тобто до 23.07.2011р.,
при вирішенні справ цієї категорії
щодо розміру підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, дітям війни застосуванню
підлягають положення ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Із 23.07.2011р. правомірність дій суб'єктів
владних повноважень необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови КМ
України від 06.07.2011р. № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Отже, нарахування та виплата позивачу
підвищення до пенсії або щомісячного
грошового довічного утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, протягом
спірного періоду (із врахуванням
ухвали суду від 31.01.2011р. про залишення
частини позовних вимог без розгляду)
повинні здійснюватися відповідно до
норм Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», через що колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії за віком як дитині війни у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з 29.04.2009р. до 22.07.2011р. включно, з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивачу здійснює Пенсійний
фонд України в особі Управління
Пенсійного фонду України у
м.Івано-Франківську, а також виходячи з
вимог п.15 Положення про Пенсійний фонду
України, затв. постановою КМ України №
1261 від 24.10.2007р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), відповідний обов'язок
слід покласти на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
за спірні періоди колегія суддів не
вбачає.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Щодо тверджень апелянта на
фінансування підвищення до пенсії за
рахунок коштів Державного бюджету
України, то колегія суддів враховує
вимоги ст.88 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
згідно якої установлено, що у разі
недостатності виділених з Державного
бюджету України коштів по бюджетних
програмах, пов'язаних з розмежуванням
джерел виплати пенсій між Державним
бюджетом України та Пенсійним фондом
України, пенсії, визначені
законодавством для відповідних
категорій громадян, виплачуються у
повному обсязі за рахунок власних
надходжень Пенсійного фонду України.

Звідси, у разі недостатності
бюджетних коштів для покриття спірного
підвищення до пенсії, витрати на ці
виплати покриваються за рахунок
Пенсійного фонду України, який несе
обов'язок по їх виплаті.

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами лише
цього Закону, чинним законодавством
інший мінімальний розмір пенсії за
віком не визначений, тому слід
застосовувати цей розмір.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Також не можуть бути задоволені
позовні вимоги про стягнення спірних
сум з відповідача, оскільки саме
пенсійний орган зобов'язаний
здійснювати обрахування та виплату
спірних сум допомоги, вказані дії до
компетенції адміністративного суду не
належать.

Окрім цього, судом помилково допущено
винесену постанову до негайного
виконання в повному обсязі, оскільки у
розглядуваному випадку слід
застосовувати приписи п.1 ч.1 ст.256 КАС
України, яка є спеціальною для цієї
категорії справ.

Вказана норма передбачає негайне
виконання постанов суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів лише у межах суми
стягнення за один місяць.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, а саме в частині визнання
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
щодо нездійснення нарахування та
виплати на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 29.04.2009р.
до 22.07.2011р. включно, із урахуванням
вимог ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправною;
зобов'язання відповідача провести
нарахування і виплату на користь
позивача підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 29.04.2009р. до 22.07.2011р.
включно, із урахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період; у задоволенні решти
позовних вимог слід відмовити.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
через що оскаржувану постанову слід
змінити.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської обл.
від 31.01.2011р. змінити.

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. щодо нездійснення нарахування та
виплати на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 29.04.2009р.
до 22.07.2011р. включно, із урахуванням
вимог ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 29.04.2009р. до 22.07.2011р. включно, із
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та проведених
виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

Н.В.Савицька