Справа № К/9991/25743/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/25743/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

провівши попередній розгляд справи за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м. Кривого рогу
Дніпропетровської області про
перерахунок пенсії та стягнення
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Довгинцівського
районного суду м. Кривого рогу
Дніпропетровської області від 14 травня
2010 року і ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 квітня
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернулась з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м. Кривого рогу
Дніпропетровської області (далі -
Управління ПФУ) про перерахунок пенсії
та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 12
серпня 1994 року зверталась до
відповідача із заявою про призначення
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, в призначенні якої
останній відмовив.

30 листопада 2004 року позивач вдруге
звернулась до Управління ПФУ із заявою
про призначення зазначеної пенсії з 1994
року, проте відповідач таку призначив з
30 листопада 2004 року.

Вважаючи рішення відповідача
неправомірним, ОСОБА_4 просила про
задоволення позову.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого рогу Дніпропетровської
області від 14 травня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 квітня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального? права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення касаційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суди
попередніх інстанцій, на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що рішення
відповідача з питання призначення
пенсії відповідає вимогам закону.

Так, за приписами частини 1 статті 37
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію в разі
втрати годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (стаття 38). При цьому дітям
пенсії призначаються незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Згідно частини 1 статті 43 цього ж Закону
сім'ї годувальника, який помер
внаслідок трудового каліцтва чи
професійного захворювання, а також
сім'ї померлого пенсіонера пенсія
призначається незалежно від стажу
роботи годувальника.

Суди дійшли правильного висновку, що на
момент звернення позивача до
Управління ПФУ із заявою про
призначення пенсії причина смерті
померлого годувальника ОСОБА_5
встановлена не була, а тому відповідач
не мав правових підстав для
застосування положень частини 1 статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». У зв'язку із цим
позивачу пенсія призначена на
загальних підставах пропорційно
наявному трудовому стажу.

Порядок підтвердження стажу роботи
встановлено статтею 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до якої основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» затверджено відповідний
Порядок, пунктом 3 якого передбачено, що
за відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, таких документів позивачем
при зверненні із заявою 12 серпня 1994
року надано не було, а отже відповідач
правомірно відмовив в призначенні
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника.

30 листопада 2004 року позивач вдруге
звернулась до Управління ПФУ із заявою
про призначення пенсії у зв'язку із
втратою годувальника та надала
відповідні документи, що і слугувало
для прийняття рішення та призначення
пенсії з 30 листопада 2004 року.

За таких обставин, висновки судів про
відсутність підстав для задоволення
позову ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги їх висновків
не спростовують, такі ґрунтуються на
помилковому трактуванні правових норм,
а тому підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

За приписами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд? касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Довгинцівського районного
суду м. Кривого рогу Дніпропетровської
області від 14 травня 2010 року і ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 6 квітня 2011 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало