Справа № 812/2487/14
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2487/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Качуріної Л.С.,

при секретарі судового засідання
Якимчук В.В.,

у відсутність представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приват-холдінг» про стягнення
податкового боргу у розмірі 11046,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приват-холдінг» про
стягнення податкового боргу у розмірі
11046,34 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Приват-холдінг», зареєстровано
Виконавчим комітетом Луганської
міської ради депутатів, та 03.11.2005
відповідача поставлено на облік
платника податків в Алчевській ОДПІ
про що свідчить відповідна довідка, де
він продовжує перебувати до
теперішнього часу. Станом на 21.03.2014
відповідач має податковий борг зі
сплати за спеціальне використання надр
в сумі 11046,34 грн., в тому числі податкові
зобов'язання 11015,52 грн., пеня 30,82 грн.

Позивач зазначив, що безспірність
податкового боргу та його наявність
визначена та підтверджується
наступними документами: довідкою
Алчевської ОДПІ про суми податкового
боргу, обліковою карткою платника
податків, податковими деклараціями.

Також податковим органом було
направлено податкову вимогу від 03.02.2012
№4 яка отримана відповідачем 24.02.2012.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, від нього до суду
надійшла заява з проханням розглянути
справу у його відсутність, де також
зазначено, що на задоволенні позовних
вимог в повному обсязі наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. 23 квітня 2014 року
поштове відправлення із ухвалою про
відкриття провадження у справі
направлене на адресу відповідача
зазначену у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
повернулося на адресу суду із
позначкою поштового відділення - «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Правом подати суду заперечення
відповідач не скористався.

З огляду на положення ст.128 КАС України,
суд вважає за можливе адміністративну
справу розглянути за відсутності
представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Приват-холдінг»
зареєстровано юридичною особою, , місцезнаходження: 91011
Луганська область, м. Луганськ,
Ленінський район, вул.. Сосюри, будинок
42, та перебуває на обліку як платник
податків у Ленінській міжрайонній
державній податковій інспекції у м.
Луганську з 11 вересня 1998 року за №4292
(а.с.5-7).

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Приват-холдінг»
допущено заборгованість перед
бюджетом з плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин в загальному розмірі 11046,34 грн.

Вищевказана сума заборгованості
підтверджується податковими
розрахунками з плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин за №11894 від 11.02.2013, № від
06.08.2013, №130001340 від 04.11.2013, № від
03.02.2014, №130000616 від 25.04.2013, які самостійно
були надані відповідачем до Алчевської
ОДПІ Головного управління Міндоходів
у Луганській області (а.с.12-18).

Сума заборгованості також
підтверджується звортнім боком
облікової картки платника Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приват-холдінг» (а.с.8-11).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу органи державної податкової
служби мають право визначати у
визначених цим Кодексом випадках суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків (підпункт 20.1.27
пункту 20.1); застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності із підпунктом 263.12.1
пункту 263.12 статті 263 Податкового
кодексу України платник плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин та уповноважена
особа, визначена відповідно до
підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263
цього Кодексу, протягом десяти
календарних днів після закінчення
граничного строку подання податкового
розрахунку за податковий (звітний)
період сплачують податкові
зобов'язання у сумі, визначеній в
розрахунку з плати, поданому ними
контролюючому органу: за
місцезнаходженням ділянки надр, з якої
видобуті корисні копалини, у разі
розміщення такої ділянки надр у межах
території України; за місцем обліку
платника у разі розміщення ділянки
надр, з якої видобуто корисні копалини,
в межах континентального шельфу та/або
виключної (морської) економічної зони
України.

Як вбачається із матеріалів справи, в
порушення вимог пункту 57.1 статті 57, п.п.
263.12.1 п. 263.12 ст. 263 Податкового кодексу
України відповідач самостійно суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, не
сплатив, внаслідок чого за платником
податків утворився податковий борг з
плати за користування надрами для
видобування корисних копалин в розмірі
11015,52 грн.

Згідно із п.п 129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Пеня нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день його погашення,
залежно від того, яка з величин, таких
ставок є більшою, за кожний календарний
день прострочення у його сплаті згідно
п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VI.

Так, відповідно до вимог ст. 129
Податкового кодексу України
відповідачу Алчевською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Луганській області було нараховано
пеню в розмірі 30,82 грн. за несвоєчасну
сплату суми податкової заборгованості
з плати за користування надрами для
видобування корисних копалин, та яка є
несплаченю, що підтверджується
звортнім боком облікової картки
платника, та розрахунком пені з плати
за користування надрами по
підприємству ТОВ «Приват-Холдинг» (а.с.
8-11, 21).

Відповідно до п. 59.1, 59.3, 59.4 ст. 59 ПКУ у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. У
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Судом встановлено, що позивачем
винисено відносно відповідача
податкову вимогу від 03 лютого 2012 року №
4, яку отримано відповідачем особисто
24.02.2012, що підтверджено підписом
уповноваженої особи відповідача на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштвого відправлення. (а.с.19).

Податкова вимога є чинною (сторонами не
надано суду доказів відкликання чи
оскарження податкової вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем вживалися передбачені
законодавством заходи щодо погашення
податкового боргу про те, вони не
призвели до повного погашення
відповідачем податкового боргу.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Приймаючи до уваги те, що станом на дату
розгляду та вирішення позову
відповідач у добровільному порядку
податковий борг в загальному розмірі
11046,34 грн. не сплатив, позовні вимоги
податкового органу про стягнення
зазначених коштів за податковим боргом
з рахунків обслуговуючих такого
платника, суд визнає обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приват-холдінг» про
стягнення податкового боргу у розмірі
11046,34 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з плати за
спеціальне використання надр в сумі
11046,34 грн. (одинадцять тисяч сорок шість
гривень 34 копійки) за липень 2013 року -
лютий 2014 року на користь бюджету з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приват-холдінг» (, місцезнаходження: 91011
Луганська область, м. Луганськ,
Ленінський район, вул.. Сосюри, будинок
42) шляхом стягнення коштів з
розрахункових рахунків у банках,
обслуговуючих підприємство,
перерахувавши стягнуті кошти на р/р
0249 код платежу 13030200, Одержувач:
УДКСУ у Перевальському районі код 3778055,
банк ГУДКСУ у Луганській області МФО
804013.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 05 травня 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна