Справа № 200/15567/13-а
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі головуючого судді Циганкова В.О.
розглянув в порядку скороченого
провадження в приміщенні районного
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійною фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання рішення
протиправним, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення сум,
встановлення судового контролю,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року звернулась до суду
з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження відповідача від 12.08.2013
року № 185077;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок її утримання у
відповідності з рішеннями суду за
період з 01.01.2012 року по вересень 2013 року
включно;

- зобов'язати відповідача вдруге
узгодити його розрахунок, виходячи з
довідки відповідача від 21.08.2013 року №
1140/06, виключивши з суми 103983,36 грн.,
нібито нею отриманих у 2012 та 2013 роках,
оскільки фактично нею отримані 91489,26
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.04.2013 року
та рішенням Дніпропетровського
апеляційного суду визнані
протиправними дії Пенсійного фонду в
частині відмови здійснити розрахунок
довічного утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати судді, що працює.
Відповідача зобов'язано здійснити
розрахунок належного їй утримання у
розмірі 80% від заробітної плати 14592,80
грн. згідно довідки від 21.09.2012 року за №
07-56/1724/12 господарського суду
Дніпропетровської області. Проте,
відповідач виніс розпорядження від
12.08.2013 року № 185077, тобто у межах
заробітної плати 8220-8940 грн. Таким чином,
відповідач проігнорував рішення суду.

Ухвалою суду по даній справі було
відкрито скорочене провадження.

Відповідачем у строк, передбачений п.2
ч.5 ст.183-2 КАС України не подав
заперечення на адміністративний позов.
Розглянувши подані позивачем
документи, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку
у відповідача з 1972 року отримує
щомісячне довічне утримання судді у
відставці.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 17.04.2013 року
та рішенням Дніпропетровського
апеляційного суду визнані
протиправними дії Пенсійного фонду в
частині відмови здійснити розрахунок
довічного утримання у зв'язку зі зміною
заробітної плати судді, що працює.
Відповідача зобов'язано здійснити з
01.01.2012р. перерахунок належного їй
утримання у розмірі 80% від заробітної
плати 14592,80 грн. згідно довідки від
21.09.2012 року за № 07-56/1724/12 господарського
суду Дніпропетровської області.

Згідно до розпорядження №185077 від
12.08.2013р. встановлено перерахунок
довічного грошового утримання
здійснено з 01.01.2012року, основний розмір
утримання від середнього заробітку
11674,24 грн., що становить 80% від
заробітної плати визначеною довідкою
від 21.09.2012 року за № 07-56/1724/12
господарського суду Дніпропетровської
області, тобто розрахунок проведено у
відповідності з рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 17.04.2013 року, тому у
суду не має підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Спірним питанням у справі є
правомірність дій відповідача щодо
розміру довічного утримання судді у
відставці.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як передбачає ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ст. 8 КАС України, в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини.

З 01.01.1012 року змінилася система оплати
праці суддів у зв'язку зі зміною складу
грошового утримання (суддівської
винагороди). Яка передбачена ст.129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Відповідно до ч.1 с.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
(далі-Закон № 2453-VI) суддя, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінками - пенсійного
віку, встановленого статтею 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України «Про державну службу», або за
його вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

Частиною третьою зазначеної
статті Закону в редакції до 03.06.2013р.
визначалось, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді
у розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Статтею 2 Закону України від
08.07.2011 № 3668- VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі
- Закон № 3668-VІ) визначено, що
максимальний розмір пенсії (крім
пенсійних виплат, що здійснюються з
Накопичувального пенсійного фонду) або
щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України "Про державну службу", «;Про
судоустрій і статус суддів", не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Аналогічні норми закріплені і в
частині 5 статті 138 Закону № 2453-VI.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»(справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) № З-рп/2013
від 03.06.2013 р. визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними): частина третя,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453- VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня2011 року № 3668- VI;
статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668- VI в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453- VI; абзац другий пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668- VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічною грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003року № 1058- ІV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453- VI у редакціїЗакону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668- VI та
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668- VI , визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Відтак, з 03.06.2013 р. підтверджено право
суддям у відставці на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у разі збільшення
матеріального забезпечення працюючих
суддів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що дії відповідача з відмови у
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці суперечать
вимогам Закону України «Про судоустрій
і статус суддів».

Крім того, задоволенню не підлягають
вимоги щодо зобов'язання в подальшому
коректувати розмір пенсії у зв'язку зі
збільшенням грошової винагороди судді,
оскільки відповідно до частини 1 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, тому неможливо
зобов'язати відповідача на майбутнє
вчиняти певні дії, тому що відсутні
факти порушення прав позивача у
майбутньому.

Відповідно до довідки від 21.09.2012 року за
№ 07-56/1724/12 господарського суду
Дніпропетровської області про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічною грошового
утримання судді у відставці посадовий
оклад 8 584,00, надбавка за вислугу років
(70%) - 6 008,80 грн. усього 14 592,80 грн.

Оскільки діючим законодавством чітко
визначено, що розмір довічного
утримання, який призначено та
виплачуються судді у відставці,
розраховується із розміру грошового
утримання працюючого судді, тому у разі
збільшення розміру заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, повинен збільшуватися розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивача
здійснення щодо перерахунку розміру її
щомісячного грошового утримання судді
у відставні з врахуванням вже
сплачених сум.

Щодо стягнення недоплачених сум суд
зазначає наступне - призначення,
перерахунок пенсійних виплат є
компетенцією пенсійного органу,
перерахунок на час розгляду справи в
суді відповідачем не здійснений.

Суд вважає необхідним роз'яснити
позивачеві, що в разі невиконання
відповідачем судового рішення в
частині здійснення виплат, він має
право подати до суду заяву про зміну
способу і порядку виконання рішення
згідност. 263 КАС України шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така заміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про здійснення перерахунку за
конкретний період, внаслідок чого суд,
буде виходити з розміру заборгованості
боржника перед стягувачем, що виникло
під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 94 КАС України на
користь позивача з Державного бюджету
України підлягають стягненню судові
витрати пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 17, 18, 71. 86, 88, 159-163, 267 КАС України. -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України Бабушкінського району м.
Дніпропетровська про визнання
рішення протиправним, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
виходячи з розміру заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
на підставі довідки від 21.09.2012 року за №
07-56/1724/12 господарського суду
Дніпропетровської області, починаючи з
03 червня 2013 року, у розмірі 90% грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді, з урахуванням різниці,
яка була виплачена їй у цей період.

Відповідно до ст. 267 КАС України
встановити судовий контроль за
виконанням судового рішення,
зобов'язавши Управління Пенсійного
фонду України Бабушкінського району м.
Дніпропетровська в місячний термін з
моменту набрання законної сили
судового рішення надати суду звіт про
його виконання.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
сплачений судовий збір в сумі 34, 41
гривень.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подасться протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертоюстатті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків оскарження
її в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя

В.О. Циганков