Справа № 521/3268/14-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3268/14-а
Провадження № 2а/521/193/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» травня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними, визнання
постанови нечинною,-

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання дій протиправними,
визнання постанови нечинною.

В обґрунтуванні позову позивач
зазначила, що 12.10.2010 року набрав
чинності вирок Малиновського райсуду
м. Одеси у кримінальній справі №1-458/10,
яким, серед інших, був засуджений
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 289 ч. 2 КК
України. На її користь з ОСОБА_2
стягнуто 5996 грн. 71 коп. - вартість
належної позивачу автотомашини, яка
ним була викрадена. ОСОБА_2 відбував
призначене покарання, знаходився у
місцях позбавлення волі, звільнився,
його адреса мешкання: АДРЕСА_1. 12.11.2010
року позивач отримала у Малиновському
районному суді м. Одеси виконавчий лист
та надала його для виконання до
виконавчої служби. Проте, відповідач
безпідставно закрив провадження,
мотивуючи це неможливо встановити
особу боржника, місце його знаходження.
Виконавчий лист знаходився у головного
держвиконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Притуляк В.М. 01.10.2013 року держвиконавець
постановив повернути виконавчий лист
позивачу без виконання. Підставами для
цього стали обставини: боржник за
адресою, вказаною у виконавчому
документі, не значиться; майна боржника
за адресою, вказаною у виконавчому
документі, не виявлено; боржник на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Приморському районі м. Одеси
не знаходиться, пенсію не отримує;
транспортні засоби за боржником по
Київському та Приморському районам м.
Одеси не значаться. Зазначену
постанову позивач отримала лише 26.02.2014
року під особистий підпис. Позивач
вважає, що відповідачем не здійснено
всіх заходів щодо встановлення
відсутності майна у боржника та його
місцезнаходження, вважає постанову про
повернення виконавчого документа
-передчасною, а у зв'язку з цим дії
головного держвиконавця Притуляк В.М.
протиправними, а постанову від 01.10.2013
року - нечинною.

Враховуючи вищевикладене, просила суд
ухвалити постанову, якою визнати
постанову головного державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Притуляк В.М. від 01.10.2013 року про
повернення виконавчого листа №1-458/10,
виданого 12.11.2010 року Малиновським
районним судом м. Одеси про стягнення
5996,71 грн. на її користь з боржника-
ОСОБА_2 - нечинною; визнати дії
головного державного виконавця
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Притуляк
В.М. - протиправними.

В судове засідання позивач не зявилась,
надада до суду заяву у якій просила
розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин своє
неявки до суду не повідомив. Заперечень
проти позову чи пояснень суду не
надавав. Про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно виконавчого листа у справі
№1-485/10, виданого Малиновським районним
судом м. Одеси 12.11.2010 року суд присудив
стягнути з ОСОБА_2 на користь
потерпілої ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 5996 гривень 71 копійок. Проте,
позивачем 26.02.2014 року було отримано
постанову державного виконавця
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, Притуляк
В.М. про повернення виконавчого
документу стягувачеві від 01.10.2013 року у
зв'язку з тим , що у результаті вжитих
держаним виконавцем заходів
встановлено, що боржник за адресою,
вказаною у виконавчому документі, не
значиться; майна боржника за адресою,
вказаною у виконавчому документі, не
виявлено; боржник на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси не
знаходиться, пенсію не отримує;
транспортні засоби за боржником по
Київському та Приморському районам м.
Одеси не значаться Саме з цієї
постанови вона дізналась про те, що
01 10.2013 року було винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, саму копію постанови
ОСОБА_1 отримала 26.02.2014 року, та вважає,
що державним виконавцем таким чином
були порушені її права.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, відповідно до якого
усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
звернення громадян" органи держаної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадової особи, керівники та посадові
особи підприємства, установ,
організації незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяви (клопотання).

Відповідь за результатам розгляду
заяви (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заяві
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених в заві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до п.5 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» у
результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи.

Проте, як встановлено у судовому
засіданні, відповідачем не вжиті усі
необхідні та передбачені законом
заходи.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідного до цього Кодексу,
і не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Як вже зазначалось, відповідач у судові
засідання не з'являвся, заперечень чи
будь-яких пояснень стосовно
адміністративного позову суду не
надавав. Про час та дату розгляду
справи був сповіщений належним чином,
про що свідчить розписка від 25.04.2014
року.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов
висновку, що відповідач не зробив
належних дій, спрямованих на належний
розгляд заяви позивача у встановленому
законом порядку.

Згідно вимог ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Враховуючи зазначене, суд вважає за
необхідне визнати дії головного
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Притуляк В.М. -
протиправними; визнати постанову
головного державного виконавця
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Притуляк
В.М. від 01.10.2013 року про повернення
виконавчого листа №1-458/10, виданого
12.11.2010 року Малиновським районним судом
м. Одеси про стягнення 5996,71 грн. на її
користь з боржника- ОСОБА_2 - нечинною.

Відповідно до положень ст.94 КАС України
документально підтверджені судові
витрати підлягають стягненню на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень з Державного
бюджету України.

Суд вважає, що з відповідача слід
стягнути суму судових витрат -73,08
гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про виконавче
провадження» ,Конституції України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання дій протиправними,
визнання постанови нечинною -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії головного державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Притуляк В.М. - протиправними.

Визнати постанову головного
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Притуляк В.М. від
01.10.2013 року про повернення виконавчого
листа №1-458/10, виданого 12.11.2010 року
Малиновським районним судом м. Одеси
про стягнення 5996,71 грн. на користь
ОСОБА_1 з боржника - ОСОБА_2 - нечинною.

Стягнути з Державного Бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати з оплати
державного мита у сумі 73 (сімдесят три)
гривні 08 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення постанови суду,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ