Справа № 2-а-2086/2011
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-2086/2011 Головуючий у 1-й
інстанції: Заріцький С.М.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Федотов І.В.,

суддів:
Аліменко В.О.; Епель О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Вишгородського
районного суду Київської області від
21 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вичнити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 15.06.2011 року звернувся до
Вишгородського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року з послідуючим її нарахуванням, як
перерахунок та виплату додаткової
пенсії, та з 03.08.2010 року доплату як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 21 червня 2011
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи та
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії,
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. ст. 39, 51 Закону позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, як того вимагає вказаний
Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року,
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію та доплату до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.ст. 39, 51 Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування").

В свою чергу, чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
даною правовою нормою, мінімального
розміру пенсії за віком.

Однак відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов поданий 15.06.2011 року, отже, позовні
вимоги за період з 09.07.2007 року по 14.12.2010
року підлягають залишенню без
розгляду.

Щодо кінцевої дати задоволення позову
то судова колегія приходить до
висновку про необхідність зміни
судового рішення в цій частині, а саме:
до 22.07.2011 року, з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" передбачено, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік,
зокрема Постанови Кабінету Міністрів
України "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету" від 06.07.2011
року № 745, яка набрала чинності 23.07.2011
року, тому строк нарахування та виплати
позивачу додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" слід
обмежити 22.07.2011 року.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, є порушення норм
матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 21 червня 2011
року скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Позовні вимоги за період з 09.09.2007 року
по 14.12.2010 року - залишити без розгляду

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням проведених виплат за
період з 15.12.2010 року по 22.07.2011 року.

В інший частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Епель О.В.