Справа № 814/4734/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вступна та резолютивна частини
Справа № 814/4734/13-а
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В. за
участю секретаря судового засідання
Калінічевої М.С. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
доГоловного управління
Держземагентства України у
Миколаївській обл., вул. Миру, 34, к. 711, м.
протиправними, зобов'язання вчинити
За участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_2,
від відповідача: Корнукія В.В.
Керуючись ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства суд
проголошує вступну та резолютивну
частину постанови суду.
На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162,
163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати відмову від 12.09.2013 року №
2541/2000-13(1) Головного управління
Держземагентства України у
Миколаївській області в наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_1 протиправною.
В решті позовних вимог - відмовити.
Повернути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у сумі 34,41 грн.
Повний текст постанови суду буде
виготовлено протягом п'яти робочих
днів з дня проголошення вступної та
резолютивної частини постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня
проголошення отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення/отримання копії
постанови апеляційної скарги, вимоги
до якої встановлені статтею 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н. В. Лісовська

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
11, м. Миколаїв, 54001 П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 грудня 2013 року
Справа № 814/4734/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В. за
участю секретаря судового засідання
Калінічевої М.С. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного управління
Держземагентства України у
Миколаївській обл., вул. Миру, 34, к. 711, м.
Миколаїв, 54034 провизнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: Корнукія В.В.

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернувся до суду з позовом до
ГУ Держземагенства у Миколаївській
області (далі - ДЗА) з вимогами про
визнання дій щодо прийняття рішення
про Відмову у надані дозволу на
розробку землевпорядної документації -
протиправними (далі - Відмова у наданні
дозволу) та зобов'язання відповідача
надати дозвіл на розробку
землевпорядної документації
(далі-Дозвіл).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що двічі (останній раз
12.08.2013 року) звертався до відповідача з
письмовою заявою про надання йому
дозволу на розроблення землевпорядної
документації щодо передачі земельної
ділянки йому у власність. Відповідно до
вимог Земельного кодексу, позивач
разом із заявою надав вичерпний
перелік необхідних документів, але
отримав безпідставну Відмову у наданні
дозволу. Позивач зазначає, що ДЗА
вимагає від нього надання тих
документів, які не передбачені
Законом. Просить суд визнати такі дії
ДЗА по Відмові в наданні дозволу
протиправними, просить суд зобов'язати
відповідача видати йому Дозвіл на
розробку землевпорядної документації
щодо передачі земельної ділянки йому у
власність

Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення, де зазначив, що ДЗА при
наданні відмови в наданні дозволу
позивачеві діяв у межах своїх
повноважень та в спосіб визначений
законом, а відтак просить суд відмовити
в задоволенні позову.

Вислухав пояснення представників
сторін, з'ясував фактичні обставини
справи, дослідив матеріали, що
містяться у справі, судом встановлено
наступне:

ОСОБА_1 12.08.2013 року звернувся до ДЗА з
заявою про надання йому дозволу на
розробку землевпорядної документації
щодо передачі земельної ділянки йому у
власність (далі - надання дозволу).

12.09.2013 року відповідач розглянув його
заяву (клопотання) та прийняв рішення
про Відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу
нарозробку землевпорядної
документації щодо передачі земельної
ділянки йому у власність (а.с. 10).

Своє рішення щодо відмови в наданні
дозволу ДЗА мотивувало тим, що земельна
ділянка, на яку претендує Алієв, не
належить фермерському господарству
"Юсіф", (членом якого є позивач) як
юридичній особі, та не перебуває в
оренді цього фермерського
господарства. А від так, застосування
положень Закону України "Про
фермерське господарство " щодо
розпаювання земель ФГ між його членами
у даному випадку є неможливим.

Оскільки земельна ділянка, на яку
претендує позивач, перебуває в оренді
фізичної особи ОСОБА_4, то такі землі не
підлягають безоплатній передачі
членам фермерського господарства у
розмірі паю.

Положеннями ст. 118 Земельного кодексу
України передбачений порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. У частині 6 цієї
статті зазначений вичерпний перелік
документів які надаються зацікавленим
громадянином разом з клопотанням до
відповідного органу виконавчої влади,
або органу місцевого самоврядування,
який діє відповідно до повноважень
визначених у ст. 122 ЗК україни.

За результатами розгляду поданого
клопотання відповідний орган може
прийняти два рішення: а) надання
дозволу на розробку землевпорядної
документації; та б) відмова в наданні
дозволу.

Положеннями п. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, законодавцем визначено
єдину, виключну підставу для прийняття
рішення про відмову у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Оскільки у оскаржуваній Відмові у
наданні дозвілу не міститься
посилання на невідповідність місця
розташування земельної ділянки як
підстави для прийняття такого рішення,
суд приходить висновку, що прийняте
ДЗА рішення про відмову від 12.09.2013 року
у наданні дозволу ОСОБА_1, є
необґрунтованою.

Посилання ДЗА на те, що земельна
ділянка знаходиться у власності
фізичної особи та не підлягає
безоплатній передачі членам
фермерського господарства, є підставою
для відхилення розгляду клопотання
позивача. Проте, клопотання ОСОБА_1 було
прийнято до розгляду, а відтак, рішення
щодо відмови у наданні дозволу, повинно
було бути ґрунтуватися лише на вимогах
ст. 118 Земельного кодексу України.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
ДЗА видати розпорядження про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою ОСОБА_1, суд вважає, що ці
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки розпорядження
землями в межах своєї територіальної
компетенції є виключною прерогативою
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування, та видання
такого розпорядження є імперативним
правом відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституцій України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При винесені рішення по
адміністративній справі, суд вирішує
питання про розподіл витрат відповідно
до ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати відмову від 12.09.2013 року №
2541/2000-13(1) Головного управління
Держземагентства України у
Миколаївській області в наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_1 протиправною.

В решті позовних вимог - відмовити.

Повернути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у сумі 34,41 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 16.12.2013
року.