Справа № 806/1360/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1360/14

час прийняття: 10 год. 45 хв.
категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретарів Павлюк В.О., Миніч
Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Ковалевської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у Житомирській області про
визнання незаконними наказів та
поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати незаконними наказ
начальника Головного управління
юстиції у Житомирській області
Шундрика В.В. № 732/к від 01 грудня 2009 року
про накладення на нього
дисциплінарного стягнення та наказ №
810/к від 23 грудня 2009 року про звільнення
його із займаної посади, поновити його
на роботі старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції з 24 грудня 2009 року, а також
допустити до негайного виконання
рішення суду в частині поновлення його
на роботі і стягнення заробітної плати,
також права на одержання надбавки за
виконання особливо важливої роботи в
розмірі 50% посадового окладу з
урахуванням доплати за 14-й ранг
державного службовця та вислугу років.
Свої вимоги мотивував тим, що при
винесенні наказу про його звільнення
за систематичне невиконання без
поважних причин своїх посадових
обов'язків не було враховано факт його
перебування з 15 липня 2009 року по 14
серпня 2009 року у відпустці та з 29 серпня
2009 року по 14 жовтня 2009 року на
лікарняному, що, на думку ОСОБА_1,
унеможливлювало усунення недоліків,
викладених у поданні начальника
відділу державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю і просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала і
просила у їх задоволенні відмовити.
Пояснила, що підставою для оголошення
догани стало подання заступника
начальника Головного управління
юстиції у Житомирській області -
начальника державної виконавчої
служби Омельченко Н.А. за результатами
перевірки виконавчих проваджень, які
перебували на виконанні у ОСОБА_1 У
результаті перевірки виявлені
порушення статей 5, 25, 30, 43, 44, 49, 59, 63
Закону України "Про виконавче
провадження", розділу 4.19, пунктів 1.7.4,
11.2.7 та 11.2.8 Інструкції про проведення
виконавчих дій, розділу 3 Порядку
передачі матеріалів виконавчого
провадження з одного органу державної
виконавчої служби до іншого або
виконавчої групи, від одного
державного виконавця до іншого, пункту
3.8 Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби.
Проте, навіть після виходу з відпустки
і лікарняного та оголошення догани
позивач не вжив заходів щодо
виправлення недоліків.

Заслухавши пояснення позивача і
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до наказу
начальника Головного управління
юстиції у Житомирській області № 732/к
від 01 грудня 2009 року (а.с. 8) за неналежне
виконання своїх обов'язків старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції ОСОБА_1 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності -
оголошено догану.

Наказом № 810/к від 23 грудня 2009 року (а.с.
7) старшого виконавця відділу державної
виконавчої служби Баранівського
районного управління юстиції ОСОБА_1 за
систематичне невиконання без поважних
причин своїх посадових обов'язків
відповідно до пункту 3 статті 40 Кодексу
законів про працю України було
звільнено із займаної посади з 23 грудня
2009 року.

Відповідно до пункту 3 статті 40 Кодексу
законів про працю України, трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Згідно з статтею 139 Кодексу законів про
працю України, працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержувати трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 147 Кодексу законів
про працю України, за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення. Законодавством, статутами
і положеннями про дисципліну можуть
бути передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення.

Згідно зі статтею 148 Кодексу законів
про працю України, дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Статтею 149 Кодексу законів про працю
України передбачено, зокрема, що до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Отже, підставою для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності є порушення трудової
дисципліни. Для притягнення до
дисциплінарної відповідальності
необхідно, щоб був зафіксований сам
факт порушення цією особою.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України "Про виконавче провадження" (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон
України "Про виконавче провадження"),
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону
України "Про виконавче провадження",
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії по виконанню
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а по
виконанню рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строки
здійснення виконавчого провадження не
поширюються на час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження та
на період реалізації арештованого
майна боржника.

Встановлено, що наказом від 01 грудня 2009
року позивачеві оголошена догана за те,
що:

- по 150 виконавчим провадженням і 6
провадженням про стягнення з керівника
ПСП "Маяк" 1190, 00 грн. штрафів, які
перебували на виконанні у позивача,
порушено строки виконання, передбачені
статтею 25 Закону України "Про виконавче
провадження";

- у більшості виконавчих проваджень,
окрім постанови про відкриття
виконавчого провадження та
супровідного листа про направлення
постанови сторонам виконавчого
провадження, інші матеріали
(процесуальні документи) відсутні;

- по зведеному виконавчому провадженню
про стягнення боргів з ПСП "Маяк" (10
виконавчих проваджень) позивачем не
вчинено виконавчих дій, направлених на
встановлення та перевірку майнового
стану підприємства - боржника, а також
не винесено постанову про арешт каси
підприємства;

- ОСОБА_1 не вчинено жодних дій,
направлених на виконання виконавчого
провадження зобов'язального характеру
про надання керівництвом ПСП ім. Л.
Українки на користь ОСОБА_5 копій
виконавчих документів.

Систематичність невиконання без
поважних причин посадових обов'язків,
яка передувала звільненню, виявилася,
на думку відповідача, у порушенні вимог
статті 5, 25, 30, 43, 44, 49, 59, 63 Закону України
"Про виконавче провадження", розділу 4.19,
пунктів 1.7.4, 11.2.7 та 11.2.8 Інструкції про
проведення виконавчих дій, розділу 3
Порядку передачі матеріалів
виконавчого провадження з одного
органу державної виконавчої служби до
іншого або виконавчої групи, від одного
державного виконавця до іншого, пункту
3.8 Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби, з
урахуванням того, що ОСОБА_1 наказом
Головного управління юстиції у
Житомирській області від 01 грудня 2009
року № 732/к притягнуто до
дисциплінарної відповідальності -
оголошено догану.

Підставою для винесення наказу № 810/к
від 23 грудня 2009 року послугувало
подання заступника начальника
Головного управління юстиції у
Житомирській області - начальника
відділу державної виконавчої служби
Омельченко Н.А. і постанова про
результати перевірки виконавчого
провадження від 21 грудня 2009 року №
24/2/3/2009 (а.с. 13-23).

Так, поряд з іншими порушеннями, що були
виявлені при перевірці начальником
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Житомирській області дій старшого
виконавця ОСОБА_1, встановлено, що при
виконанні зведеного виконавчого
провадження (ВП № 3719098) про стягнення
коштів з ТОВ "Баранівський фарфоровий
завод" на користь фізичних та юридичних
осіб, дії позивача визнані такими, що не
відповідають вимогам статтей 5, 25, 30, 43,
44, 49, 59, 63 Закону України "Про виконавче
провадження", розділу 4.19, пунктів 1.7.4,
11.2.7, 11.2.8 Інструкції про проведення
виконавчих дій, розділу 3 Порядку
передачі матеріалів виконавчого
провадження з одного органу державної
виконавчої служби до іншого або
виконавчої групи, від одного
державного виконавця до іншого, пункту
3.8 Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
по даній справі Житомирським окружним
адміністративним судом 03 березня 2010
року ухвалено постанову, яка залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 листопада 2010 року, про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1

Однак, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 18
лютого 2014 року вказані судові рішення
скасовані з тих підстав, зокрема, що
судами попередніх інстанцій не
досліджувалися 150 виконавчих
проваджень, які перебували на
виконанні у позивача і по яким порушено
строки виконання, передбачені статтею
25 Закону України «Про виконавче
провадження», з урахуванням відпустки
та лікарняних ОСОБА_1 за 2009 рік. Також не
досліджувалися зведене виконавче
провадження про стягнення боргу з ТОВ
"Баранівський фарфоровий завод",
виконавче провадження про стягнення
боргів та штрафів з ПСП «Маяк», щодо
виконання яких державним виконавцем не
було вчинено виконавчих дій, що
слугувало підставою для притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності.

На вимогу Житомирського окружного
адміністративного суду надати спірні
виконавчі провадження представником
відповідача долучено до матеріалів
справи лише список 150 виконавчих
проваджень, які перебували на
виконанні у ОСОБА_1 і по яким порушено
строки виконання (а.с. 153-154), та акти
вилучення виконавчих проваджень для
знищення (а.с. 172-214).

З наданих доказів неможливо встановити
наявність чи відсутність порушень
Закону України "Про виконавче
провадження" з боку ОСОБА_1 під час їх
виконання, час перебування цих
проваджень на виконанні у позивача,
коли виконавчі провадження були
відкриті чи передані ОСОБА_1

Разом з тим, у постанові № 24/2/3/2009 від 21
грудня 2009 року (а.с. 19-23) начальником
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
зазначено, що зведене виконавче
провадження про стягнення коштів з ТОВ
"Баранівський фарфоровий завод" в різні
періоди перебувало на виконанні у
різних виконавців (ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і ОСОБА_1), однак встановити
точні періоди перебування виконавчого
провадження у вказаних виконавців
неможливо через відсутність актів
приймання-передачі, постанов тощо.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з статтею 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У порушення наведеної правової норми,
будь-яких інших доказів на
підтвердження правомірності винесення
оспорюваних наказів відповідачем не
надано.

Оскільки відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів факт порушення
позивачем трудової дисципліни як
причини для притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності і в
подальшому звільнення, тому суд дійшов
висновку про відсутність у відповідача
мотивів для обрання даного виду
стягнення.

Враховуючи те, що відповідачем вимоги,
встановлені Кодексом законів про працю
України, з урахуванням особливостей,
визначених Законом України "Про
виконавче провадження", при
застосуванні до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення не
дотримані, тому суд вважає, що накази
Головного управління юстиції у
Житомирській області № 732/к від 01
грудня 2009 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
позивача і № 810/к від 23 грудня 2009 року
про звільнення його із займаної посади
є неправомірними та підлягають
скасуванню.

Незаконність оскаржуваних наказів в
силу статті 235 Кодексу законів про
працю України є підставою для
поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді з
24 грудня 2009 року із виплатою середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу.

З врахуванням викладеного вище, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163,167,186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ
Головного управління юстиції у
Житомирській області № 732/к від 01
грудня 2009 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1.

Визнати протиправним і скасувати наказ
Головного управління юстиції у
Житомирській області № 810/к від 23
грудня 2009 року про звільнення старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції ОСОБА_1 із займаної посади.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Баранівського районного управління
юстиції з 24 грудня 2009 року.

Зобов'язати Головне управління юстиції
у Житомирській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Допустити постанову в частині
поновлення на посаді, нарахування та
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за один місяць до
негайного виконання.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 12
травня 2014 р.