Справа № 802/1000/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2014 р.
Справа № 802/1000/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

позивача: ОСОБА_1,

представник позивача:
ОСОБА_2

відповідача:
Чугаєнко К.Є.,

представник відповідача ІІ:
Левицького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області (відповідач 1), Головного
управління юстиції у Вінницькій
області (відповідач 2)

про: визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 до реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Вінницькій області (далі - відповідач 1,
РС ГУЮ у Вінницькій області), Головного
управління юстиції у Вінницькій
області (далі - відповідач 2, ГУЮ у
Вінницькій області) про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що за наслідками
позапланової цільової перевірки
організації роботи РС Ямпільського РУЮ
у сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, проведеної
згідно наказу начальника відповідача 1
№646/10 від 20.11.2013 року, ОСОБА_1 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани (наказ №1852/8 від 05.12.2013
року). В подальшому, згідно наказу №6/10
від 10.01.2014 року начальника відповідача
1, проведено контрольну перевірку за
наслідками позапланової перевірки та
як наслідок позивача повторно
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за не усунення
переважної більшості порушень та
недоліків, виявлених під час цільової
позапланової перевірки (наказ №121/8 від
14.02.2014 року). 14.03.2014 року відповідачем 1
наказом №245/6 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1», керуючись ст.ст. 147-149 КЗпП
України, позивача звільнено з посади
головного спеціаліста реєстраційної
служби Ямпільського РУЮ у Вінницькій
області за неналежне виконання
службових обов'язків. Однак, з такими
рішеннями позивач не погоджується,
оскільки в порушення норм абз.3 п.1.3.
Порядку проведення Державною
реєстраційною службою України,
перевірок діяльності реєстраційних
служб територіальних органів
Міністерства юстиції України від 28.03.2013
року №569/5, перевірка проведена
комісією з числа працівників
відповідача 1 з порушенням
відповідного порядку. Також, підставою
та мотивом проведення цільової
перевірки зазначено - систематичність
порушення виконавської дисципліни та
неодноразові звернення громадян на
неналежну організацію роботи, що не
відповідає дійсності, оскільки такі
порушення є неправдиві. Інших порушень
в ході цільової та контрольної
перевірок не встановлено. У зв'язку з
чим, подвійне притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності за
одне і те саме порушення є незаконним,
адже нових порушень та недоліків в
роботі позивача виявлено не було.

Крім того, позивач зазначав, що
звільнення відбулось на підставі
наказу про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності №245/6
від 14.03.2014 року, який в подальшому
скасований наказом №296/6 від 27.03.2014 року
та яким його поновлено на посаді
головного спеціаліста з 17.03.2014 року за
підписом заступника начальника
реєстраційної служби - начальником
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно РС ГУЮ у
Вінницькій області. 28.03.2014 року, без
будь-яких підстав наказом №313/6 вище
вказаного заступника, ОСОБА_1 звільнено
з даної посади за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, п.3 ст.40 КЗпП
України, тобто іншою посадовою особою з
якою він не перебуває у трудових
відносинах. У зв'язку з чим, позивач
вважає такі дії протиправними,
внаслідок яких прийняті оскаржувані
рішення, а його звільнення з посади
безпідставним та незаконним.

23.04.2014 року ухвалою суду відмовлено у
задоволенні клопотання про визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними та залишено позовну
заяву без розгляду в частині визнання
протиправними та скасування наказів
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області №1852/8 від 05.12.2013 року та №121/8 від
14.02.2014 року.

У судовому засіданні позивач та його
представник надали пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви.
Позовні вимоги просили задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача 1 заперечувала
щодо заявленого адміністративного
позову з підстав викладених у
письмових запереченнях (а.с.60-63).

Представник відповідача 2 заперечив
щодо заявленого адміністративного
позову, письмових заперечень суду не
надав, однак погодився з позицією
відповідача 1.

Дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення сторін, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 16.01.2013 року
наказом ГУЮ у Вінницькій області №41/6
ОСОБА_1 призначено на посаду головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції (а.с.10).

Згідно наказу №580/10 ГУЮ у Вінницькій
області від 15.10.2013 року ОСОБА_1
зараховано на стажування на посаді
начальника реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції з 15.10.2013 року по 28.10.2013 року
(а.с.11).

28.10.2013 року головою Ямпільської РДА
Вінницької області погоджено
покладання обов'язків начальника
реєстраційної служби Ямпільського РУЮ
на ОСОБА_1 (а.с.13, 76).

29.10.2013 року наказом ГУЮ у Вінницькій
області №605/10 покладено виконання
обов'язків начальника реєстраційної
служби Ямпільського РУЮ на ОСОБА_1
(а.с.77).

Судом з'ясовано, що 20.11.2013 року
начальником відповідача 1 - Бевзенко
С.І. видано наказ №646/10 про проведення
26.11.2013 року позапланової цільової
перевірки організації роботи
реєстраційної служби Ямпільського РУЮ
у сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно (а.с.14, 78).

В наказі зазначено, що перевірка
проведена з метою: «… у зв'язку із
систематичним порушенням виконавської
дисципліни, неодноразовими
зверненнями громадян на неналежну
організацію роботи РС Ямпільського РУЮ
у Вінницькій області».

За наслідками такої перевірки,
комісією складено довідку, якою, з
метою усунення виявлених порушень
чинного законодавства та недопущення
їх в подальшій діяльності
рекомендовано одним із пунктів: «у в.о.
начальника РС Ямпільського РУЮ ОСОБА_1
відібрати пояснення щодо виявлених
недоліків та притягнути до
відповідальності за порушення
законодавства у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно. Пояснення надати в термін до
29.11.2013 року» (а.с. 79-82).

В матеріалах справи містяться письмові
пояснення з приводу встановлених
цільовою перевіркою порушень (а.с.83-84).

05.12.2013 року відповідачем 1 видано наказ
№1852/8 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1», яким за неналежне виконання
службових обов'язків відповідно до
ст.147 КЗпП України оголошено догану
(а.с.15, 85). З доганою позивач
ознайомлений 09.12.2013 року (а.с.86).

10.01.2014 року начальником відповідача 1
прийнято наказ №6/10 «Про проведення
контрольної перевірки за наслідками
позапланової перевірки» та вказано
провести 16.01.2014 року контрольну
перевірку за наслідками позапланової
цільової перевірки організації роботи
РС Ямпільського РУЮ у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно (а.с.87).

Наказом №48/10 від 30.01.2014 року, у зв'язку
із хворобою ОСОБА_1, внесено зміни до
наказу №6/10 від 10.01.2014 року та вирішено
провести контрольну перевірку 04.02.2014
року (а.с.88).

За результатами контрольної перевірки
проведеної за наслідками цільової
позапланової перевірки комісією 08.02.2014
року складено довідку, якою
встановлено, що державним реєстратором
ОСОБА_1 не усунуто переважну більшість
порушень та недоліків, виявлених під
час цільової позапланової перевірки та
зобов'язано останнього надати письмові
пояснення в термін до 11.02.2014 року (а.с.18,
89-90). Письмові пояснення ОСОБА_1, з
приводу проведеної перевірки,
містяться в матеріалах справи (а.с.19, 91).

14.02.2014 року ОСОБА_1, за неналежне
виконання службових обов'язків,
оголошено догану та притягнуто до
дисциплінарної відповідальності
згідно наказу №121/8 (а.с.20-21, 93, 104-105). З
наказом позивач ознайомлений 17.02.2014
року.

06.03.2014 року на підставі доручення
Голови Державної реєстраційної служби
України від 04.03.2014 року №5528/05-15-14 (а.с.94)
відповідачем 1 видано наказ №131/10 про
проведення 11.03.2014 року цільової
позапланової перевірки діяльності РС
Ямпільського РУЮ у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно (а.с.96). За наслідками такої
перевірки комісією складено довідку,
якою рекомендовано вжити заходів для
недопущення вказаних недоліків в
подальшій роботі та відібрати у в.о.
начальника РС Ямпільського РУЮ
Вінницької області в термін до 11.03.2014
року (а.с.97-98). Письмові пояснення надані
ОСОБА_1 11.03.2014 року (а.с.99).

Наказом відповідача 1 №245/6 від 14.03.2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1» за неналежне виконання
службових обов'язків, ОСОБА_1 звільнено
з посади головного спеціаліста
реєстраційної служби Ямпільського РУЮ
з 17.03.2014 року (а.с.22-23).

27.03.2014 року наказом заступника
начальника служби - начальник відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби -
Шамраєнко А.В. №296/6 скасовано наказ РС
ГУЮ у Вінницькій області від 14.03.2014 року
№245/6 «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1». Поновлено ОСОБА_1 на посаді
головного спеціаліста РС Ямпільського
РУЮ з 17.03.2014 року. З наказом позивач
ознайомлений 27.03.2014 року (а.с.24).

28.03.2014 року згідно наказу заступника
начальника служби №313/6 від 28.03.2014 року
ОСОБА_1 звільнено з посади головного
спеціаліста РС Ямпільського РУЮ за
систематичне невиконання ним без
поважних причин обов'язків, покладених
на нього трудовим договором, п.3 ст.40
КЗпП України (а.с.25-26, 100-101).

Визначаючись щодо заявленого позову
суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові засади і гарантії здійснення
громадянами України права
розпоряджатися своїми здібностями до
продуктивної і творчої праці
закріплено Кодексом законів про працю
України, який регулює трудові
відносини всіх працівників, сприяючи
зростанню продуктивності праці,
поліпшенню якості роботи, підвищенню
ефективності суспільного виробництва
і піднесенню на цій основі
матеріального і культурного рівня
життя трудящих, зміцненню трудової
дисципліни і поступовому перетворенню
праці на благо суспільства в першу
життєву потребу кожної працездатної
людини (ст.1 КЗпП України).

Статтею 5-1 КЗпП України визначено
гарантії забезпечення права громадян
на працю. Так, держава гарантує
працездатним громадянам, які постійно
проживають на території України,
зокрема, правовий захист від
необґрунтованої відмови у прийнятті на
роботу і незаконного звільнення, а
також сприяння у збереженні роботи (п. 6
ч.1 ст.5-1 КЗпП України).

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92
Конституції України виключно законами
України визначаються діяння, які є
дисциплінарними правопорушеннями, та
відповідальність за них.

Закон України «Про державну службу» №
3723-ХІІ від 16.12.1993 року зі змінами та
доповненнями (далі - Закон № 3723)
визначає загальні засади діяльності, а
також статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті.

Основними обов'язками державних
службовців, серед інших, є: додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків, ініціатива і
творчість в роботі (ст. 10 Закону № 3723).
Основні обов'язки державних
службовців, які є спільними для всіх
службовців, незалежно від посади, яку
вони посідають.

Конкретні обов'язки та права державних
службовців визначаються на основі
типових кваліфікаційних характеристик
і відображаються у посадових
положеннях та інструкціях, що
затверджуються керівниками
відповідних державних органів у межах
закону та їх компетенції (ст. 11 Закону №
3723).

Згідно ст. 1 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Щодо наказу №646/10 від 20.11.2013 року
начальника РС ГУЮ у Вінницькій області
«Про проведення позапланової
перевірки», суд зазначає наступне.

Згідно Порядку проведення Державною
реєстраційною службою України
перевірок діяльності реєстраційних
служб територіальних органів
Міністерства юстиції України,
затвердженого Наказом Міністерства
Юстиції України від 28.03.2013 року №569/5
(далі - Порядок), останній визначає
механізм здійснення Державною
реєстраційною службою України (далі -
Укрдержреєстр) перевірок діяльності
реєстраційних служб територіальних
органів Міністерства юстиції України
(далі - перевірка), у тому числі стану
додержання Конституції України, вимог
законів України, актів і доручень
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України, доручень
Прем'єр-міністра України, наказів
Міністерства юстиції України, доручень
Міністра юстиції України, наказів
Укрдержреєстру, доручень Голови
Укрдержреєстру та організації роботи
щодо їх виконання (п.1.1 Порядку).

Абзацом 3 пункту 1 Порядку визначено
поняття позапланової перевірки - не
запланована Укрдержреєстром цільова
перевірка діяльності реєстраційної
служби територіального органу юстиції.

Відповідно до п.1.3 Порядку позапланові
цільові перевірки проводяться за
дорученням Голови Укрдержреєстру без
попереднього повідомлення
реєстраційних служб за наявності
однієї з таких обставин:

- встановлення фактів, які є
підставою для проведення службового
розслідування щодо керівників
відповідної реєстраційної служби;

- виявлення недостовірності
інформації в поданих реєстраційними
службами документах, у тому числі
звітах про стан виконання планів
роботи;

- обґрунтоване звернення фізичних
та юридичних осіб про порушення
реєстраційними службами вимог
нормативних приписів актів
законодавства;

- неподання в установлений строк
реєстраційними службами звітності;

- систематичне порушення
виконавської дисципліни;

- відсутність інформації про
усунення порушень, установлених за
результатами планової перевірки.

Враховуючи вище викладене, позапланова
цільова перевірка, 26.11.2013 року щодо
організації роботи РС Ямпільського РУЮ
(в даному випадку перевірка роботи
ОСОБА_1, який на час її проведення
займав посаду в.о. начальника РС
Ямпільського РУЮ), проведена за
відсутності доручення Голови
Укрдержреєстру, що суперечить нормам
вищевказаного Порядку, яким чітко
визначено вимоги та порядок проведення
таких перевірок. Даний наказ не містить
жодних посилань на доручення або
будь-які відомості з посиланням на
доручення. Доказів наявності такого
доручення представником відповідача
суду не надано. Крім того, представник
відповідача не заперечувала, що даний
наказ видавався особисто за власним
дорученням начальника РС ГУЮ у
Вінницькій області.

Також, представник відповідача в
судовому засіданні пояснила суду, що
начальник РС ГУЮ у Вінницькій області
приймаючи наказ №646/10 від 20.11.2013 року
«Про проведення позапланової
перевірки» керувався Положенням про РС
Ямпільського РУЮ Вінницької області.
Однак, суд надавши оцінку поясненням
представника відповідача, не вбачає
законних підстав, що слугували у
прийнятті начальником відповідача 1
наказу «Про проведення позапланової
перевірки». Згідно Положення не
передбачається право надання
керівнику реєстраційної служби
видавати накази або доручення про
проведення позапланових цільових
перевірок від імені Голови
Укрдержреєстру. Відповідно до вище
вказаного Положення реєстраційна
служба підпорядкована РС ГУЮ та
безпосередньо Укрдержреєстру (абз.2 п.1
Положення) і лише бере участь у
перевірках, що здійснюються
реєстраційною службою ГУЮ (п.п.4.29 п.4
Положення).

В судому засідання представник
відповідача 1 не надала належних
доказів щодо належності та
обґрунтованості проведення цільової
перевірки саме РС ГУЮ у Вінницькій
області. Зазначене свідчить про
протиправність проведення
позапланової цільової перевірки.

Разом з тим, 10.01.2014 року начальник РС ГУЮ
у Вінницькій області видає наказ №6/10
«Про проведення контрольної перевірки
за наслідками позапланової перевірки».
Оскільки попередня позапланова
цільова перевірка проведена з
порушенням встановленого порядку
проведення таких перевірок, не у
відповідності до вимог п.1.3 Порядку,
контрольна перевірка є також
безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, накази
начальника РС ГУЮ у Вінницькій області
№646/10 від 20.11.2013 року «Про проведення
позапланової перевірки» та №6/10 від
10.01.2014 року «Про проведення контрольної
перевірки за наслідками позапланової
перевірки» прийняті з порушенням
чинного законодавства та як наслідок
проведенні перевірки є незаконними.

Щодо законності підстав призначення та
проведення таких перевірок роботи
позивача, суд зазначає наступне.

Як вказано в наказі РС ГУЮ у Вінницькій
області №646/10 від 20.11.2013 року «Про
проведення позапланової перевірки»,
перевірка проведена у зв'язку із
«систематичним порушенням
виконавської дисципліни,
неодноразовими зверненнями громадян
на неналежну організацію роботи».
Однак, в судому засіданні
представником відповідача 1, на
підтвердження вчинення позивачем
порушень, як доказ суду надано лише
одну письмову заяву гр. ОСОБА_8 від
07.11.2013 року (а.с.72). Як пояснила
представник відповідача 1 інші
звернення були здійсненні на гарячу
лінію служби, проте доказів цього суду
також не надала. Інших належних
доказів, які б підтверджували
систематичність порушення
виконавської дисципліни позивача і які
б слугували для законності проведення
позапланової цільової перевірки, суду
не надано.

У зв'язку з чим, вище вказані накази та
наказ РС ГУЮ у Вінницькій області №48/10
від 30.01.2014 року «Про внесення змін до
наказу №6/10 від 10.01.2014 року», якому
передували попередні накази, які
визнанні судом, як такі що прийняті
протиправно - підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
06.03.3024 року відповідачем 1 прийнято
Наказ №131/10 «Про проведення
позапланової перевірки» на підставі
доручення Голови Державної
реєстраційної служби України від 04.03.2014
року №5528/05-15-14. В даному листі зазначено
лише один факт, який підлягав перевірці
щодо роботи РС Ямпільського РУЮ у
Вінницькій області, а саме: «заява
№5334176 від 06.02.2014 року» та вирішення
питання щодо притягнення винних осіб
до відповідальності. З даного приводу,
за наслідками перевірки, позивачем
надано керівництву 11.03.2014 року письмові
пояснення.

Однак, суд зауважує на тому, що в даному
випадку відповідач 1 проводить
позапланову цільову перевірку вже на
підставі доручення Голови
Укрдержреєстру та враховує попередні
перевірки, проведені згідно наказів
№646/10 від 20.11.2013 року та №6/10 від 10.01.2014
року, які прийняті без доручення Голови
Укрдержреєстру.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
фактично Голова Укрдержреєстру
доручив відповідачу 1 проведення
перевірки встановлення порушень щодо
однієї заяви, згідно ж довідки про
перевірку роботи РС Ямпільського РУЮ,
перевірка проведена по інших заявах, а
саме: №5344087 від 07.02.2014 року та №5494662 від
18.02.2014 року. Зазначене свідчить, що
відповідачем 1 проведена 04.02.2014 року
перевірка всупереч дорученню Голови
Укрдержреєстру, тобто без належних на
те повноважень.

Окрім того, слід зазначити, що вище
вказане жодним чином не підтверджує
твердження відповідача 1 про
систематичність вчинення ОСОБА_1
порушень своїх повноважень, оскільки
кожна перевірка проводилась по різним
фактам порушень. Як свідчать матеріали
справи, жодне письмове пояснення
позивача по факту встановлених нібито
порушень, не враховане відповідачем 1
та не взяте до уваги.

Щодо Наказу РС ГУЮ у Вінницькій області
№313/6 від 28.03.2014 року «Про звільнення
ОСОБА_1», суд також вважає останній
таким, що прийнятий з порушенням норм
чинного законодавства.

Вирішуючи питання про законність
звільнення позивача з роботи, суд
зазначає, що у справах про поновлення
на посаді осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, необхідно
з'ясовувати, в чому конкретно
проявилось порушення, що стало
приводом для звільнення, чи могло воно
бути підставою для розірвання
трудового договору за п. 1 ст.41 КЗпП
України та чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147-1, 147, 149 КЗпП України правила
і порядок застосування дисциплінарних
стягнень.

В спірному Наказі №313/6 від 28.03.2014 року
зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з посади
головного спеціаліста РС ГУЮ
Ямпільського РУЮ за систематичне
невиконання ним без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, п.3 ст.40 КЗпП
України. Як на факт наслідку такого
звільнення відповідач 1 посилається на
систематичні порушення чинного
законодавства та не усунення порушень,
які виявлялися при перевірках, згідно
наказів №646/10 від 20.11.2013 року та №6/10 від
10.01.2014 року. Однак, як вже зазначалось
вище, яка саме систематичність та яких
саме порушень, відповідачем 1 не
доведена. Належних доказів порушення
ОСОБА_1 п.3 ст.40 КЗпП України, суду так і
не надано для встановлення та
дослідження факту порушення службових
обов'язків.

Як наслідок, в наказі про звільнення не
вказано коли і які порушення вчинені
позивачем призвели до звільнення
позивача з посади, яка матеріальна
шкода заподіяна діями чи бездіяльністю
позивача, що є обов'язковою умовою при
обранні виду стягнення відповідно до
вимог статті 149 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП
допускається звільнення керівників та
інших відповідальних працівників за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків.

При вирішенні питання про те, чи є
порушення трудових обов'язків грубим,
суд має виходити з характеру проступку,
обставин, за яких його вчинено, яку ним
заподіяно чи могло бути заподіяно
шкоду (п. 27 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів»).

Відповідно до Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.06.2000 року №950, стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування
може бути проведено службове
розслідування: у разі невиконання або
неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, що призвело до людських
жертв або заподіяло значну
матеріальну чи моральну шкоду
громадянинові, державі, підприємству,
установі, організації чи об'єднанню
громадян.

Тобто, суд встановив, що відповідачем
не було призначено та не було проведено
службового розслідування щодо
несумлінного виконання позивачем
своїх службових обов'язків. Таким
чином, внаслідок таких дій
відповідачем порушено право позивача
брати участь у службовому
розслідування, в тому числі пояснювати
факти, робити заяви, подавати
відповідні документи та порушувати
клопотання про залучення нових
документів, вимагати додаткового
вивчення пояснення осіб, причетних до
справи тощо.

Також, суд вказує, що відповідачем під
час прийняття рішення про звільнення
позивача, не враховано те, що останній
на займаній посаді перебуває досить
короткий термін (менше одного року) та
сам стаж роботи, щоб свідчило про
систематичність порушень службових
обов'язків. Не врахований сімейний стан
особи, який має двох неповнолітніх
дітей.

Враховуючи наведене вище, на підставі
аналізу норм чинного законодавства
України, суд вважає, що наказ РС ГУЮ у
Вінницькій області №313/6 від 28.03.2014 року
«Про звільнення ОСОБА_1» з посади
головного спеціаліста РС Ямпільського
РУЮ є протиправним та підлягає
скасуванню, а позов підлягає
задоволенню.

За змістом ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем були доведені ті обставини,
на які він посилався як на підставу
своїх позовних вимог. В той же час,
всупереч вимогамст.71 КАС України,
відповідачем не були доведені ті
обставини, на яких ґрунтувались його
заперечення на позов.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Слід зазначити, що виявлення
невідповідності діяльності суб'єкта
владних повноважень хоча б одному із
зазначених у ч.3 ст. 2 КАС України
критеріїв для оцінювання його рішень,
дій та бездіяльності може бути
підставою для задоволення
адміністративного позову при умові
встановлення порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог
позивача.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 235
КЗпП України у разі звільнення без
законної підстави працівник повинен
бути поновлений на попередній роботі
органом, що розглядає трудовий спір,
порушене відповідачем 1 право ОСОБА_1 на
проходження публічної служби підлягає
відновленню шляхом його поновлення на
попередній посаді, тобто на посаді
головного спеціаліста головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області з 28 березня
2014 року - дати фактичного звільнення.

Оскільки суд дійшов висновку, що
звільнення позивача є незаконним та
останній підлягає поновленню на
попередній посаді, позовна вимога щодо
стягнення з ГУЮ у Вінницькій області на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу з 28.03.2014 року по
день прийняття судом рішення у справі -
підлягає задоволенню. Так, представник
відповідача 2 не заперечував щодо
стягнення коштів з ГУЮ у Вінницькій
області, а не з відповідача 1, оскільки
згідно листа - роз'яснення Міністерства
юстиції України від 23.09.2013 року №14-32/1067
«Щодо організації кадрової політики»
ГУЮ у Вінницькій області є
розпорядником коштів.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць; про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби. З урахуванням
наведеного, в частині поновлення
ОСОБА_1 на попередній посаді та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 28 березня 2014 року
по день поновлення на посаді -
постанова суду виконується негайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцево бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова службова
особа). Оскільки, позивач відповідно до
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» звільнений від
сплати державного мита, як такий, що
звернувся до суду до вирішення спору,
що виникає з трудових відносин, а інші
судові витрати позивачем належним
чином підтверджені не були, то жодні
витрати з Державного бюджету, на
користь позивача судом не
присуджуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
Наказ реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області №646/10 від 20.11.2013 року "Про
проведення позапланової перевірки".

Визнати протиправним та скасувати
Наказ реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області №6/10 від 10.01.2014 року "Про
проведення контрольної перевірки за
наслідками позапланової перевірки" та
Наказ реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області № 48/10 від 30.01.2014 року "Про
внесення змін до наказу №6/10 від 10.01.2014
року".

Визнати протиправним та скасувати
Наказ реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області №313/6 від 28.03.2014 року "Про
звільнення ОСОБА_1" з посади головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області з 28 березня
2014 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області.

Стягнути з Головного управління
юстиції у Вінницькій області на
користь ОСОБА_1 середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу з 28 березня
2014 року по день поновлення на посаді.

Постанову суду, в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в межах суми стягнення за один
місяць, допустити до негайного
виконання.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя: Томчук Андрій Валерійович