Справа № 872/8002/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 рокусправа № 804/2552/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року у справі №804/2552/13-а за
позовом Дніпропетровського
Учбово-виробничого об'єднання „Луч"
Українського товариства сліпих до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське Учбово-виробниче
об'єднання „Луч" Українського
товариства сліпих (далі за текстом -
ДУВО „Луч" УТОС) звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(далі за текстос - ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС), в якому
просило визнати незаконним та
скасувати податкове повідомлення
рішення № форми В4, яким позивачу
було зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі за березень 2012 року
14365,00 грн. і за травень 2012 року у розмірі
41460,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення
рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС № форми В4, яким
позивачу було зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі за березень
2012 року 14365,00 грн. і за травень 2012 року у
розмірі 41460,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1
ст.197 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що з 29.01.2013 року
протягом п'яти робочих днів ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ДУВО
„Луч" УТОС з питань достовірності
визначення залишку від'ємного значення
з податку на додану вартість за період
березень, травень 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт №223/152/03967576
від 30.01.2013 року, відповідно до висновків
якого позивачем порушено абз.а) п.185.1
ст.185; абз. а) п.198.1 ст. 198; п.200.1 , п.200.3, п.200.4,
п.200.14 ст.200 Податкового Кодексу України,
що призвело до завищення залишку
від'ємного значення податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового кредиту задекларованого у
березні 2012 року по періоду виникнення
лютого 2012 року на суму ПДВ - 14364,4 грн.;
завищення залишку від'ємного значення
податку на додану вартість, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового кредиту
задекларованого у травні 2012 року по
періоду виникнення березень 2012 року на
суму ПДВ - 41459,72 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення рішення № форми В4
від 05 лютого 2013 року, яким позивачу було
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі за березень 2012 року 14365,00 грн. і
за травень 2012 року у розмірі 41460,00 грн.

Так, фактичною підставою для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали висновки
контролюючого органу, викладені в акті
перевірки, про те, що позивачем
завищено суму податкового кредиту у
звітних (податкових) періодах по
придбанню товарно-матеріальних
цінностей у контрагентів
-постачальників ТОВ „Ферріт-Д", ТОВ
„Старт-Д" та ТОВ „Ліга"

Вказані висновки відповідача
аргументовані, зокрема, тим, що за
результатами перевірки зазначених
контрагентів позивача встановлені
порушення статті 185 Податкового
Кодексу України в частині
оподаткування податком на додану
вартість безтоварних операцій по
ланцюгу постачання товару та зменшено
суму податкових зобов'язань по
взаємовідносинам з ДУВО „Луч" УТОС.
Таким чином висновок податкового
органу ґрунтується на нікчемності
правочинів, укладених між позивачем та
його контрагентами, відсутністю
реального постачання товарів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з порушення
відповідачем порядку проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та з необґрунтованості
висновку податкового органу про
безтоварність угод з вказаними
контрагентами, оскільки фактичне
виконання робіт та надання послуг
підтверджується відповідними
первинними документами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками, з огляду на наступне.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1. статі 78
Податкового Кодексу України
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наслідками
перевірок інших платників або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного чи іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому відповідно до пп.79.2 статті 79
Податкового Кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевірку проведено згідно з наказом
№118 від 24.01.2013 року та на підставі пп.79.1.
ст.79, ст.78 Податкового Кодексу України.
При цьому дату про відправлення
повідомлення про початок вказаної
перевірки в акті не зазначено, позивач
посилається на отримання зазначеного
повідомлення 07 лютого 2013 року.
Відповідно до матеріалів справи, наказ
про проведення перевірки та письмовий
запит про надання пояснень та їх
документального підтвердження
позивачем отримано 28 січня 2013 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податковий орган
фактично позбавив позивача права
надати відповідні пояснення та
документи на підтвердження
задекларованих показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ. Разом з тим складання за
результатами перевірки акту не
протирічить нормам законодавства.

Відповідно до статті 198 Податкового
Кодексу України, зокрема, зазначено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної діяльності)
тощо.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм
вбачається, що у платника податку
виникає право на включення суми
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту за умови
підтвердження відповідними первинними
документами здійснення господарських
операцій, на підставі яких платником
податків було сформовано податковий
кредит.

Судом першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги посилання
податкового органу на дані перевірок
контрагентів позивача по ланцюгу
постачання, оскільки у разі якщо
контрагентом платника податковий
облік ведеться із порушенням вимог
чинного законодавства, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Крім того, такі дані не можуть свідчити
про безтоварність операцій без
врахування інших документів,
пов'язаних із нарахуванням і сплатою
податків та зборів, документів, наданих
платником податків, або отриманих від
інших органів державної влади, а також
інших відомостей, отриманих у
встановленому законодавством порядку,
які б мали значення для прийняття
рішення за наслідками проведення
перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, в
акті перевірки не міститься
документальних підтверджень стосовно
фінансово-господарських
взаємовідносин позивача по
взаєморозрахункам з контрагентами, які
мали місце у відповідному періоді, що
свідчить про те, що висновки не
ґрунтуються на документах первинного
бухгалтерського обліку, що є
порушенням пункту 6 Наказу № 984 „Про
затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства",
згідно якому факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства викладаються в акті
невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів. Викладені в акті перевірки
висновки були зроблені лише на
підставі даних податкових декларацій,
поданих позивачем за перевіряємий
період.

За таких обставин висновки податкового
органу, які викладені в акті перевірки
зроблені без дослідження документів
первинного бухгалтерського та
податкового обліку позивача.

При цьому, на підтвердження реальності
здійснення фінансово-господарських
операцій позивача з ТОВ „Ферріт-Д ", ТОВ
„Старт-Д", ТОВ „Ліга", які відбувались в
період лютий-травень 2012 року, позивачем
надано до суду копії укладених
договорів, видаткових накладних, актів
сдачі-приймання, рахунків-фактур, а
також банківських виписок щодо
проведених розрахунків за придбаний
товар. У відповідності до умов
укладених з постачальниками договорів,
транспортування товару здійснюється
силами і за рахунок покупця, тобто
позивача. Для підтвердження наявності
можливостей позивача для здійснення
перевезення придбаного товару, надано
до суду технічні транспорта на
вантажний транспорт, який належить
підприємству на праві власності і яким
і здійснювалося транспортування
придбаного товару.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції зроблено обґрунтований
висновок, що надані позивачем первинні
документи, підтверджують виконання
господарських операцій та мають всі
необхідні реквізити первинного
документу бухгалтерського обліку,
обов'язковість яких встановлена ст. 9
Закону України „Про бухгалтерський
облік та звітність в Україні", ст. 44
Податкового кодексу України та п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995р.

Враховуючи наведене та те, що в
порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
обставини, викладені в акті перевірки,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову у зв'язку з
безпідставністю донарахування
позивачу податкових зобов'язань
спірним податковим
повідомленням-рішенням.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, є законною та
обґрунтованою. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року у справі №804/2552/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров