Справа № 520/256/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р. Справа № 520/256/14-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Петренко В.С.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія
О.О.

- Романішина В.Л.

за участю секретаря судового
засідання - Вишневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси на постанову
Київського районного суду м. Одеси від
13 лютого 2014 року в адміністративні
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси, в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку щомісячного
довічного утримання судді у відставці
ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2, починаючи з 01 грудня 2013 року
згідно довідки Апеляційного суду
Одеської області про заробітну плату №
162 від 10 грудня 2013 року у розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді, що на сьогодні
становить 19293,12 грн. щомісячного
грошового утримання.

В обґрунтування вимог позовної заяви
позивач посилався на рішення
Конституційного суду України у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень ст. 2, абзацу другого
пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці).

Постановою Київського районного
суду м. Одеси від 13 лютого 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення УПФУ в Київському
районі м. Одеси № 825591 від 11 грудня 2013
року щодо відмови у здійсненні
перерахунку розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці ОСОБА_2 Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити довічне утримання судді у
відставці ОСОБА_2 згідно довідки
Апеляційного суду Одеської області про
заробітну плату № 162 від 10 грудня 2013
року, починаючи з 01 грудня 2014 року
відповідно до вимог частини 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень ст. 2, абзацу другого
пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»,
встановивши його у розмірі 90% грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді без обмежень, що
становить 19293,12 грн. щомісячного
грошового довічного грошового
утримання.

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок положень Законів
України визнаних неконституційними.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси звернулось з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи апелянта в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно до постанови Верховної Ради
України від 05 липня 2001 року № 2614-111
ОСОБА_2 був звільнений з посади судді
Одеського обласного суду із поданням
заяви у відставку і йому призначено
довічне грошове утримання.

Згідно довідки Апеляційного суду
Одеської області № 162 від 10 грудня 20143
року заробітна плата працюючого судді
Апеляційного суду Одеської області з 01
грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного грошового
утримання судді у відставці у складала
21436,80 грн.

Проте судом встановлено, що позивач на
підставі розпорядження позивача
відповідача « 825591 від 26 листопада 2013
року отримує грошове утримання судді у
відставці у розмірі 18234,91 грн., тоді як
розмір щомісячного грошового
утримання судді у відставці має
становити 19293,12 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно до частини першій статті 126
Конституції України незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до складу якого, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Згідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07 2010
року працюючим суддям, виплачується
суддівська винагорода.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, у ч. 4 ст. 47 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
згідно з якою незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст. 138 цього Закону, в
редакції від 08 липня 2011 року, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Порядок оплати праці працюючого судді
визначено ст..129 зазначеного вище
Закону. Так, відповідно до приписів ч.2
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
відповідних доплат. При цьому, частина
перша цієї норми закону чітко
встановлює, що суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України «Про Конституційний Суд
України» та не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Отже при, визначенні розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді розрахунковою
складовою є розмір грошового утримання
судді, що дорівнює розміру його
суддівської винагороди, який працює на
відповідній посаді, та з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

При збільшенні ж розміру суддівської
винагороди судді, який працює на
відповідній посаді, перерахунку
підлягає і розмір щомісячного
довічного утримання судді у відставці.
Внаслідок прийняття Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям та, як
наслідок має бути збільшено щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці. Інше, є порушенням
конституційної норми про державне
забезпечення фінансування та належних
умов для функціонування судів і
діяльності суддів (ст.130 Конституції
України).

Рішенням Конституційного суду України
від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, справа №
1-2/2013 у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень ст.
2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (справа щодо змін умов
виплати пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці) - визнав такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення третього
речення частини п'ятої ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», статті 2 Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» стосовно встановлення
максимального розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання суддів, оскільки вони
суперечать ч.1 ст. 126 Конституції
України.

Відповідно до ч.2 ст. 150 Конституції
України, Конституційний Суд України
ухвалює рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточним і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, висновки Київського
районного суду м. Одеси про
правомірність вимог позивача стосовно
перерахунку пенсії є правильними та
обґрунтованими, суд першої інстанції,
зобов'язавши відповідача здійснити
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 01
грудня 2014 року, вірно застосував
Рішення Конституційного суду України
від 03 червня 2013 року №3-рп/2013.

При розгляді справи судом
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини справи
та дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1
ст. 200, ст. 206, ст. 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси залишити без
задоволення, постанову Київського
районного суду м. Одеси від 13 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення, та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко
О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.