Справа № 2а/326/7/2014
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 рокусправа № 2а/326/7/2014
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі
Запорізької області на постанову
Приморського районного суду
Запорізької області від 17 лютого 2014
року в адміністративній справі №
2-а/326/7/2014 за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Приморському районі Запорізької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
і виплату щомісячного довічного
грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 лютого 2014 року звернувся до
суду з позовом до Управління
пенсійного фонду України в
Приморському районі Запорізької
області, в якому просить:

- визнати відмову відповідача щодо
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці позивачу протиправною;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, починаючи з 01.12.2013 року,
довічного грошового утримання судді у
відставці позивачу у розмірі 88 %
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, на підставі
довідки ТУ ДСА України в Запорізькій
області №08-03/39 від 21.01.2014 року та
проводити виплату довічного грошового
утримання без обмеження максимального
розміру, з урахування різниці, яка була
вже виплачена.

В обґрунтування позову посилається на
порушення відповідачем частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» та
неврахування висновків Рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/13
від 3 червня 2013 року, яким «визнано
неконституційними норми Пенсійної
реформи в частині обмеження пенсій та
довічного грошового утримання суддів
(зокрема 80-ма відсотками замість 90),
тобто фактично скасовано законодавчі
акти, на підставі довільної трактовки
яких Фонд відмовлявся робити повні
перерахунки».

Постановою Приморського районного
суду Запорізької області від 17 лютого
2014 року за результатами розгляду
справи в порядку скороченого
провадження вказаний адміністративний
позов задоволено.

Суд визнати відмову відповідача в
перерахунку розміру довічного
грошового утримання позивачу -
протиправною;

- зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок, довічного грошового
утримання судді у відставці позивачу,
відповідно до вимог ст.. 129 та ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», починаючи з 01.12.2013 року,
в розмірі 88 % грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, на
підставі довідки ТУ ДСА України в
Запорізькій області №08-03/39 від 21.01.2014
року та проводити виплату довічного
грошового утримання без обмежень
максимального розміру, з урахування
різниці, яка була вже виплачена.

Постанова суду мотивована тим, що
оскільки позивач згідно вимог частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», як суддя
у відставці, має право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання, тому «позивач має право на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання з 01 грудня 2013 року
відповідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» та ст. 43
Закону України «Про статус суддів».

В апеляційній скарзі відповідач з
підстав неправильного застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права просить скасувати
постанову суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову. Посилається на невірне
застосування судом першої інстанції до
спірних відносин ст. 43 Закону України
«Про статус суддів», яка на час
розгляду справи у суді втратила
чинність та відсутність у відповідача
обов'язку щодо проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, що
позивач працював на посаді судді,
вийшов у відставку та перебуває на
обліку у відповідача.

Згідно із наказом №37-ос від 28.04.2009 року
йому призначено до виплати з 07.05.2009 року
88% передбаченого Законом України «Про
статус суддів» щомісячного грошового
утримання у розмірі 5410,80 грн.

Згідно довідки ТУ ДСА України в
Запорізькій області №08-03/39 від 21.01.2014
року суддівська винагорода судді, що
працює на відповідній посаді на 01
грудня 2013 року складає - 18879 грн.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що «позивач має право на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання з 01 грудня 2013 року
відповідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» та ст. 43
Закону України «Про статус суддів».

Наявність права у позивача на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з 01 грудня 2013 року у розмірі 88%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді та без обмеження
максимальним розміром є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 07.07.2010 року (в редакції на
01.01.2013 року) щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» по суті та змісту може бути
застосована до розглянутих
правовідносин позивача, до його права
на отримання щомісячного довічного
грошового утримання у процентному
відношенні до грошового утримання
суддів, працюючих на відповідних
посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у рішеннях
Конституційного суду України, що
стосуються правових понять інституту
судді у відставці, поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, в яких
зокрема вказано про неможливість
відміни та звуження змісту та об'єму
статусу суддів; про неможливість
звуження досягнутого рівня
незалежності суддів; про неможливість
диспропорції у матеріальному
забезпеченні судів та суддів різних
рівнів; про неможливість суттєвої
диспропорції у грошовому забезпеченні
працюючих суддів та суддів у відставці;
про неможливість відміни такого
принципу, як перегляд щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни заробітної плати працюючим
суддям, виходячи з її нового розміру.

В іншому випадку гарантії нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання позивачеві суттєво звузять
зміст, об'єм статусу судді, рівень його
соціального захисту, відповідно
звузяться гарантії незалежності
суддів, оскільки виходячи у відставку,
суддя мав право на перегляд розміру
виплат щомісячного довічного
грошового утримання при зміні
заробітку діючого судді, тлумачення
нового закону, що він нібито не
передбачає перегляду щомісячного
довічного грошового утримання,
протирічить змісту закону та
Конституції.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне
довічне грошове утримання судді",
Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, а правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
діючому судді виключно з Державного
бюджету України. У цьому ж рішенні
Конституційний суд України також
вказує про неможливість звуження
змісту та об'єму гарантій незалежності
суддів, а відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Конституційний Суд України
неодноразово висловлював аналогічні
правові позиції у відношенні гарантій
незалежності суддів, їх матеріального
та соціального забезпечення у
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Зміни у Конституцію України, норми якої
є нормами прямої дії, у цієї частці
(статті 22, 126), у Закон України "Про
бюджет на 2012 рік", рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012
року "про соціальні виплати"), Постанови
КМУ по вказаному приводу у відношенні
суддів, не вносилися. Щомісячне довічне
грошове утримання на відміну від
пенсії та інших соціальних виплат для
інших громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання коли йдеться
про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді.

Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Статтею 129 України «Про судоустрій та
статус суддів» визначено вид, склад,
розмір суддівської винагороди, яка
складається з грошового утримання, яке
включає в себе посадовий оклад та
доплати за: вислугу років; перебування
на адміністративній посаді в суді;
науковий ступінь; роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці. Призначення щомісячного
грошового утримання, його розмір
врегульоване частиною 3 статті 138
Закону.

Норми вказаних статей, що діяли у
різний проміжок часу, вказують, що
даний вид соціального забезпечення
судді у відставці виплачується
щомісячно та залежить від грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

Між тим, норми Законів, що визначали та
визначають порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці не
передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

З цих же обставин поняття
«перерахунок» не включено і в Порядок
подання документів для призначення і
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
органами Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008
року за №2200/14891, хоча в ньому містяться
підстави не тільки для призначення
даного виду соціального забезпечення
суддів у відставці, але і для
припинення таких виплат.

Тому управління Пенсійного фонду під
час щомісячної виплати довічного
грошового утримання судді у відставці
повинно перевіряти розрахунок даної
виплати в залежності від розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Отже враховуючи зазначене, а також те,
що згідно довідки ТУ ДСА України в
Запорізькій області №08-03/39 від 21.01.2014
року, виданої на підставі особового
рахунку працюючого на відповідній
посаді судді станом на 01 грудня 2013 року,
суддівська винагорода, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання судді у відставці в грудні 2013
року збільшувалась, тому позов
підлягає задоволенню в частині
зобов'язання відповідача провести
позивачу розрахунок та виплату з 01
грудня 2013 року щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з урахуванням розміру грошового
утримання судді, що працює на
відповідній посаді, розміру виплачених
сум та в подальшому здійснювати
розрахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру грошового утримання судді, що
працює на відповідній посаді.

Отже, позивач має право на розрахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці, яке виплачується в розмірі 80
відсотків грошового утримання судді
який працює на відповідній посаді,
відповідно до статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
починаючи з 1 січня 2013 року.

При цьому, згідно з Рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/13
від 3 червня 2013 року - частина третя
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України‚ не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

Таким чином, враховуючи те, що стаж
роботи позивача на посаді судді
дорівнює 24 рокам (а.с. 5), саме з 3 червня
2013 року позивач має право на щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 88
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції щодо наявності у позивача
права на щомісячне довічне грошове
утримання у розмірі 88 % грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді згідно ст. 43 Закону
України «Про статус суддів».

Отже, при вирішенні цього спору до 3
червня 2013 року підлягає застосуванню
частина 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», яка
після набуття чинності на підставі
змін, внесених згідно із Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, була
викладена у новій редакції, де
безпосередньо щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді, а з 3 червня 2013 року
частина третя статті 138 Закону № 2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі Запорізької
області - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду
Запорізької області від 17 лютого 2014
року в адміністративній справі №
2-а/326/7/2014 - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі Запорізької
області щодо нездійснення розрахунку
та виплати ОСОБА_1 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» починаючи з 01.12.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі
Запорізької області здійснити
розрахунок та виплату судді у
відставці ОСОБА_1 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», в розмірі 88 % грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, без обмеження
максимальним розміром, починаючи з
01.12.2013 року з урахуванням виплачених
сум та в подальшому здійснювати
розрахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру грошового утримання судді, що
працює на відповідній посаді.

У задоволені позову в іншій частині -
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко