Справа № 812/2796/14
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2796/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Пляшкової
К.О.,

при секретарі:
Шибаєвій Т.В.,

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області до виробничо-промислового
приватного підприємства
«Спецбудмонтаж» про стягнення
недоїмки по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 154,42 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області до
виробничо-промислового приватного
підприємства «Спецбудмонтаж» про
стягнення недоїмки по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 154,42 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що
виробничо-промислове приватне
підприємство «Спецбудмонтаж»
зареєстровано як юридичну особу
виконавчим комітетом Алчевської
міської ради 13.10.2000 та зареєстровано в
УПФУ в м. Алчевську Луганської області
як платника страхових внесків.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
у встановлені строки та в повному
обсязі страхові внески до ПФУ не
пізніше, ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення базового звітного
періоду.

Але у порушення вказаних норм Закону,
відповідач не сплачує страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим,
за ним утворилась заборгованість за
період з 20.07.2010 по 21.07.2010 у розмірі 154,42
грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» УПФУ в м.
Алчевську Луганської області на адресу
відповідача була направлена вимога від
05.08.2010 № Ю-536у. Відповідач вимогу
отримав, але до цього часу в
добровільному порядку борг не сплатив.

На підставі викладеного позивач просив
стягнути з відповідача заборгованість
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 154,42 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неприбуття
не повідомив, заперечень проти позову
суду не надав.

З огляду на положення ст.ст.122, 128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути адміністративну справу за
відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
такого.

Судом встановлено, що
виробничо-промислове приватне
підприємство «Спецбудмонтаж» є
юридичною особою, зареєстровано
виконавчим комітетом Алчевської
міської ради Луганської області 13.10.2000
за № 20185674Ю0010420 та перебуває на обліку в
УПФУ в м. Алчевську Луганської області,
як платник страхових внесків.

Станом на 28.03.2014 відповідач має
заборгованість по внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за червень 2010 у сумі 154,42
грн., що підтверджується карткою
особового рахунку страхувальника,
розрахунками суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за
червень 2010 року (а.с.8, 12).

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України №
2464-VI суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

До 01 січня 2011 року діяв порядок,
передбачений Законом України від 09.07.2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України від
09.07.2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058-IV страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст. 106 Закону України №
1058-IV:

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З картки особового рахунку
виробничо-промислового приватного
підприємства «Спецбудмонтаж»
вбачається, що відповідачем у
порушення вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не сплачено страхові
внески за червень 2010 року (а.с.8).

На виконання вказаних норм Закону
України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Управлінням ПФУ в м.
Алчевську Луганської області
направлена відповідачу вимога про
сплату боргу від 05.08.2010 року № Ю-536у для
сплати заборгованості у добровільному
порядку, яку отримано головним
бухгалтером підприємства 10.08.2010 (а.с.11).

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
відповідач суму недоїмки не сплатив,
вимоги про сплату недоїмки з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

З огляду на те, що відповідач у
добровільному порядку заборгованість
із сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не сплатив, позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 71, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст.14, 17, 20, 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», п.7 «Прикінцевих
та перехідних положень» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області до
виробничо-промислового приватного
підприємства «Спецбудмонтаж» про
стягнення недоїмки по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 154,42 грн., - задовольнити
повністю.

Стягнути з виробничо-промислового
приватного підприємства
«Спецбудмонтаж» (місцезнаходження: 94207,
Луганська область, м. Алчевськ, вул.
Запорізька, 152, ідентифікаційний код
31142409) на користь управління Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області (місцезнаходження: 94204,
Луганська область, м. Алчевськ, вул.
Ленінградська, 43, р/р 7 у ЛОУ
Ощадбанку України, МФО 304665,
ідентифікаційний код 21792347)
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
червень 2010 року у розмірі 154,42 грн. (сто
п'ятдесят чотири гривні сорок дві
копійки).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
К.О. Пляшкова