Справа № 806/1729/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1729/14

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко
Є.Ю., розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Андрушівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
11368,85 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 борг у сумі
11368,85 грн., з яких: плата за землю
(орендна плата з фізичних осіб) - 2167,13
грн., заборгованість зі сплати єдиного
внеску - 9201,72 грн. У обґрунтування
позову зазначав, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 як платник податків
і зборів перебуває на обліку в
Андрушівській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області. Станом на 04.04.2014 року за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом зі сплати орендної
плати з фізичних осіб за травень 2013
року - лютий 2014 року в сумі 2167,13 грн., у
тому числі: основний платіж - 2163,72 грн.,
пеня - 3,41 грн., та борг по сплаті єдиного
внеску в загальній сумі 9201,72 грн., у тому
числі: недоїмка - 9173,21 грн., фінансова
санкція - 27,15 грн., пеня - 1,36 грн. Вказана
суму боргу є узгодженою та у
добровільному порядку відповідачем
несплачена, тому позивач просить
стягнути її в судовому порядку.

Відповідно до ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа належить розгляду в
порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Андрушівською районною
державною адміністрацією Житомирської
області та як платник податків і зборів
знаходиться на обліку в Андрушівській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

Відповідно до пп.. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний: сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно із п. 288.1, 288.2, 288.4, 288.5, 288.7 ст. 288
Податкового кодексу України, підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди. Податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового
кодексу України, платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу
України передбачає, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

За правилами п. 56.11 ст. 56 Податкового
кодексу України, не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

Матеріалами справи підтверджено, що
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
подано до контролюючого органу
податкові декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 і 2014 роки,
в яких ним самостійно визначено розмір
орендної плати за 2013 рік у сумі 2688,74 грн.
та за 2014 рік у сумі 2688,74 грн., із
розбивкою цих сум на період з січня по
грудень кожного року.

Встановлено, що всупереч визначеним
вище вимогам Податкового кодексу
України, відповідачем визначені в
поданих податкових деклараціях суми
орендної плати за травень 2013 року -
лютий 2014 року в повному обсязі сплачені
не були. У зв'язку з цим у нього
утворилась узгоджена заборгованість
перед бюджетом у сумі 2163,72 грн.

На підставі положень статті 129
Податкового кодексу України,
відповідачу з орендної плати
нараховано пеню у розмірі 3,41 грн.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
грошове зобов'язання у сумі 2167,13 грн.
(2163,72+3,41=2167,13) вважається податковим
боргом.

Андрушівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області була сформована і надіслана
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
податкова вимога № 102-25 від 02.07.2013 року
із зазначенням податкового боргу в
сумі 2731,18 грн.. Вимога отримана останнім
05.07.2013 року.

Між тим, пункт 59. 5 статті 59 Податкового
кодексу України передбачає, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Доказів щодо погашення податкового
боргу в сумі 2167,13 грн. відповідачем суду
не надано, відтак позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно
до приписів статті 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон), відповідач
є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) та страхувальником.

Платник єдиного внеску, згідно з п. 1 ч. 2
ст. 6 Закону, зобов'язаний: своєчасно та
в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону
передбачено, що платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

Періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік
(абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону).

У частині 12 вказаної статті Закону
визначено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем своєчасно не сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
вересень 2012 року - грудень 2013 року в
загальній сумі 9173,21 грн., чим порушено
вимоги статей 6 та 9 Закону. Дана сума
боргу була самостійно визначена
відповідачем у поданих звітах за
вказаний період, копії яких є у
матеріалах справи, і вона вважається
узгодженою.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 1
Закону, своєчасно не сплачена сума
єдиного внеску (9173,21) вважається
недоїмкою.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону, на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 вказаної статті
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (у
редакції до 11.08.2013 р.) визначено, що
Територіальний орган Пенсійного фонду
застосовує до платника єдиного внеску
такі штрафні санкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на платника єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

17 січня 2013 року управлінням Пенсійного
фонду України в Андрушівському районі
Житомирської області прийнято рішення
№ 2 про застосування до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, штрафних санкцій у
розмірі 31,59 грн. та нарахування пені в
сумі 1,58 грн. Рішення отримано
відповідачем, проте у встановлений
законом строк оскаржено не було.

Як видно із розрахунку заборгованості
від 04.04.2014 р. № 156 сума штрафу і пені були
частково сплачені відповідачем.
Залишок несплаченого штрафу складає
27,15 грн., пені - 1,36 грн., разом 28,51 грн.
боргу.

Загальна сума боргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 перед бюджетом зі
сплати єдиного внеску становить 9201,72
грн., у тому числі: недоїмка зі сплати
єдиного внеску - 9173,21 грн., штраф - 27,15
грн., пеня - 1,36 грн..

Відповідно до абзацу першого частини 4
статті 25 Закону, орган доходів і зборів
у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

31 січня 2014 року Андрушівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області була
виставлена відповідачу вимога № Ф-121-17
про сплату боргу в розмірі 9201,72 грн., яка
цього ж дня отримана відповідачем.

Правом на узгодження вимоги з органом
доходів і зборів відповідач не
скористався, у встановлений строк
вимогу не оскаржив.

Доказів сплати недоїмки в сумі 9201,72 грн.
у добровільному порядку відповідачем
суду надано не було.

Згідно із абзацом 1 пунктом 3 розділу ІІ
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи",
від 04.07.2013 року № 406-VII, у редакції, яка
діє з 11.08.2013 року, процедури
адміністрування, які здійснюють органи
доходів і зборів, встановлені цим
Законом, поширюються на періоди до
набрання чинності цим Законом.

Письмових заперечень проти позовної
заяви відповідачем суду надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити в
повному обсязі.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 183 - 2, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь державного бюджету в
особі Андрушівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області податковий борг
із плати за землю (орендна плата з
фізичних осіб) у розмірі 2167,13 грн.,
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у сумі 9201,72 грн., всього 11368,85 грн.
боргу.

Постанова суду, прийнята в порядку
скороченого провадження, виконується
негайно, та крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Є.Ю. Романченко