Справа № 2а-3357/09
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Львів
Справа № 876/2248/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Клюби В.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області на постанову Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 12 листопада 2009 року по справі №
2-а-3357/09 за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області, в якому просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати їй допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, стягнути з
відповідача на її користь суму
недоотриманої допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку за період з травня 2007 року по
травень 2009 року в розмірі 13337.67 грн.,
зобов'язати відповідача виплачувати їй
допомогу по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму,
встановлено для дітей віком до 6 років,
починаючи з 01 квітня 2009 року та до
закінчення встановленого законом
строку на вказані виплати.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на норму статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Постановою Рахівського районного суду
Закарпатської області від 12 листопада
2009 року вказаний позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії
відповідача по нарахуванню позивачу
сум державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачу
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення ним трирічного віку за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року в розмірі, встановленому Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що у 2007 році
позивачу правомірно виплачувалась
допомога по догляду за дитиною до
досягнення неї трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та перебуває на
обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
як одержувач допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

До 01 січня 2007 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13
цього Закону) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
частини 1 статті 15 Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» на 2007 рік було
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України положення пункту 14 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
на 2007 рік» про зупинення на 2007 рік дії
вищевказаної частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України
має преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Тобто, з часу прийняття цього рішення у
позивача відновилось право на
отримання допомоги в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6
років.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», який набрав чинності з 01 січня 2008
року, внесено зміни до частини 1 статті
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», відповідно
до яких допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановлених для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, зокрема, положення пунктів 24-34
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік».
При цьому, пункт 23 не був визнаний
неконституційним.

Разом з тим згідно зі статтею 46 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» у 2009 році допомога
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України, яка
неконституційною не визнавалась.

На виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
Кабінет Міністрів України постановою
від 27 грудня 2001 року № 1751 затвердив
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
відповідно до пункту 22 якого у 2009 році
допомога виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між 75 % прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку за
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130.00 грн.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що задоволенню
підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги по догляду за дитиною
ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 09 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування, як на причину
невиконання взятих на себе державою
зобов'язань, до уваги судом апеляційної
інстанції не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 12 листопада
2009 року по справі № 2-а-3357/09 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.В. Клюба

С.П. Нос