Справа № 805/2245/14
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
справа №805/2245/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
18 березня 2014 року у справі № 805/2245/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач 12.02.2014 року (згідно поштового
штампу на конверті) звернувся до суду з
позовом до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
податкової вимоги № 7-11 від 03 лютого 2014
року на суму 1945,80 грн.. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що ухвалою
суду від 12 грудня 2012 року розстрочено
виконання постанови суду від 29
листопада 2012 року, тому у відповідача
відсутні підстави для визначення
додаткової суми податкового боргу.
Просив визнати неправомірними дії та
скасувати вимогу відповідача.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року позовні вимоги задоволено
частково.

Скасовано податкову вимогу від 03
лютого 2014 року № 7-11, якою визначена
сума податкового боргу у загальному
розмірі 1945 грн. 80 коп..

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, якою просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Позивач надіслав до
апеляційного суду заперечення на
апеляційну скаргу, яким просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін. Колегія суддів розглядає
дану справу за вимогами ст. 197 КАС
України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач - ОСОБА_2 є фізичною особою -
підприємцем, зареєстрована Виконавчим
комітетом Костянтинівської міської
ради Донецької області 27.02.2007 року за
№ НОМЕР_1, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Відповідач - Костянтинівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є органом виконавчої
влади, який у правовідносинах з
юридичними особами, в тому числі
пов'язаними із контролем за повнотою
нарахування та сплати податків,
обов'язкових платежів, реалізують
владні управлінські функції, через що
належить до суб'єктів владних
повноважень в розумінні п.п. 7 п. 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2012 року в адміністративній справі №
2а/0570/15039/2012 з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 був стягнутий
податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 25523 грн. 50 коп. та з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
2515 грн. 12 коп. (а.с. 61 - 62).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 грудня
2012 року розстрочено ОСОБА_2 виконання
судового рішення від 29 листопада 2012
року в адміністративній справі №
2а/0570/15039/2012 строком на 47 місяців, а саме
з грудня 2012 року сплата рівними
платежами щомісяця до 30 числа по 600 грн.,
у жовтні 2016 року - 438 грн. 62 коп. (а.с. 10 ).

03 лютого 2014 року відповідачем прийнята
вимога № 7-11, відповідно до якої станом
на 02.02.2014 року сума податкового боргу
позивача за узгодженими грошовими
зобов'язаннями становить 1945 грн. 80 коп.,
в тому числі з податку на доходи
фізичних осіб пеня у розмірі 20 грн. 50
коп., з податку на додану вартість 1622
грн. 21 коп. основного платежу та 303 грн. 54
коп. - пеня (а.с. 11).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку , визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 129 Податкового
кодексу України пеня нараховується
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня. Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом; б) при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом; у день настання
строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження); у день настання
строку погашення податкового
зобов'язання, визначеного податковим
агентом при виплаті (нарахуванні)
доходів на користь платників податків -
фізичних осіб, та/або контролюючим
органом під час перевірки такого
податкового агента. У разі скасування
нарахованого контролюючим органом
грошового зобов'язання (його частини) у
порядку адміністративного та/або
судового оскарження пеня за період
заниження такого грошового
зобов'язання (його частини)
скасовується.

З матеріалів справи вбачається, що за
період з грудня 2012 року по лютий 2014 року
ОСОБА_2 сплачувала заборгованість у
визначених судом (та додатково
податковим органом листом від 5 лютого
2013 року № 738/10/19-013-7) розмірах та у
строках, що підтверджується даними
облікової картки позивача, квитанціями
та платіжними дорученнями (а.с. 12-26, 65-70).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що зазначені вище положення
Податкового кодексу України
стосуються строків сплати узгодженого
грошового зобов'язання та нарахування
пені на суму такого грошового
зобов'язання, а не строків сплати та
нарахування пені на розстрочений
ухвалою суду податковий борг, який був
стягнутий за постановою суду.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
необґрунтовано розповсюджує дію цих
положень Кодексу на правовідносини,
які ними не регулюються, а також не
враховує, що ухвалою суду встановлені
інші строки сплати розстроченого
податкового боргу, та ці строки
дотримуються позивачем.

Крім того, відповідно до даних
облікової картки позивача з податку на
додану вартість та податку на доходи
фізичних осіб сума за основним
платежем з податку на додану вартість
виникла у зв'язку із тим, що сплачені
кошти податковим органом частково
враховувалися не тільки як погашення
боргу, а і як погашення нарахованої
пені. Таким чином, частина боргу
залишалася в обліковій картці
непогашеною, незважаючи на його
фактичну сплату.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на пункт 4.2 Порядку
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу)
платників податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 30 листопада 2012 року № 1261, оскільки
даний наказ втратив чинність з 22
листопада 2013 року, внаслідок чого
відповідач не міг ним керуватися при
прийнятті вимоги від 03 лютого 2014 року.

Також колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на пункт 87.9
статті 87 Податкового кодексу України,
так як в даному випадку цей пункт не
підлягає застосуванню, оскільки він
стосується зарахування коштів, що
сплачує платник податку, на погашення
податкового боргу (його частини) згідно
з черговістю його виникнення. У даному
випадку позивач не здійснював сплату
поточних платежів, а здійснював сплату
саме податкового боргу, розстроченого
ухвалою суду, у визначених судом
розмірах та строках.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Костянтинівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області по даній справі не доведено
правомірність прийняття вимоги № 7-11
від 03 лютого 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 805/2245/14 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 805/2245/14 залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції,
постановлена у порядку письмового
провадження, набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Юрко

Судді
Г.М.Міронова

А.А.Блохін