Справа № 826/4719/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року 12:48
№ 826/4719/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання протиправним та
скасування наказу від 03.12.2013р.,
позивача та представника позивача -
представника відповідача - Дорошенко
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 28 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся з позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області (далі
по тексту - відповідач) про визнання
протиправним та скасування наказу № 1796
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Головного управління» від 03.12.2013р.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуваний наказ є
протиправним та таким, що підлягає
скасування, оскільки відсутні законні
підстави для його видання.
Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що під час притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності було дотримано
вимоги чинного законодавства. Просить
відмовити у задоволенні позову
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
ОСОБА_1 працює в органах внутрішніх
справ з 2003 року.
Наказом Головного управління МВС
України в Київській області №1796 від
03.12.2013р. за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився у порушенні
вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України в
частині дотримання законодавства, а
саме: порушення вимог Закону України
«Про звернення громадян» під час
розгляду заяви громадянки ОСОБА_4, що
виявилось у не проведенні повної та
об'єктивної перевірки за її зверненням,
інспектору Відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області майора міліції ОСОБА_1
оголошено сувору догану.
Підставою для оголошення догани
позивачу слугувала заява громадянки
ОСОБА_4 від 04.11.2013р. про можливі
неправомірні дії окремих працівників
відділу ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області. Для
перевірки даних викладених в заяві
наказом Головного управління від
21.11.2013р. №1726 призначено службове
03.12.2013р. на підставі проведеного
службового розслідування було
складено та затверджено начальником
Головного управління висновок згідно
якого встановлено, що всупереч Закону
України «Про звернення громадян»
майором міліції ОСОБА_1 будь-яка
перевірка по заяві не проводилась. В
ході розгляду заяви, позивач
передрукував із чернетки відповідь на
бланк Відділу ветеринарної міліції
Головного управління та не погодивши
відповідь з керівництвом самоправно
надав її за своїм підписом заявниці.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ проходять
службу в порядку, визначеному
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджено
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114 (далі - Положення).

Закон України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» (далі - Дисциплінарний статут),
визначає сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту службова дисципліна полягає у
дотриманні особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, згідно ст. 7
Дисциплінарного статуту, базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, дотримуватися норм
професійної та службової етики, а також
з гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні витребувати від порушника
надання письмового пояснення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем 19 вересня 2013 року надано
відповідь на звернення громадянки
ОСОБА_4 зі змісту якої вбачається, що
ОСОБА_1 вивчено та надано оцінку
договору оренди нежитлового
приміщення, укладеного між ФОП ОСОБА_5
та ТОВ «Ветаптека «Емма» та зроблено
висновок про недійсність укладеного
правочину в порядку ч.1 ст. 215, ч.ч. 1,3,5,6
ст. 203 Цивільного кодексу України та
встановлено порушення у сфері
ліцензування.

ОСОБА_1 було направлено запит до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області. Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю повідомила, що нежиле
приміщення, яке орендується для
здійснення підприємницької діяльності
директором ТОВ «Ветаптека «Емма»
побудовано без документу, який дає
право на проведення будівельних робіт
та експлуатується без введення в
експлуатацію.

Відповідачем за результатами
службового розслідування ОСОБА_1
притягнено до дисциплінарної
відповідальності у вигляді оголошення
суворої догани.

За приписами ст. 14 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Суд зазначає, що відповідно до п.7
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження положення про
підрозділи ветеринарної міліції з
проведення карантинних ветеринарних
заходів» від 29.03.2002р. №395 передбачено,
що на працівників підрозділів
ветеринарної міліції, яким відповідно
до законодавства присвоєно спеціальні
звання міліції, поширюються положення
Закону України «Про міліцію» в частині
обов'язків працівників міліції, їх
прав, правового і соціального захисту
та відповідальності.

Статтями 18, 20 Закону України «Про
міліцію» передбачено, зокрема, що
порядок та умови проходження служби в
міліції регламентуються Положенням
про проходження служби особовим
складом органів внутрішніх справ,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України. Працівник міліції при
виконанні покладених на нього
обов'язків керується тільки законом,
діє в його межах і підпорядковується
своїм безпосередньому і прямому
начальникам.

Відповідно до п. 24 ст. 11 Закону України
«Про міліцію» міліції для виконання
покладених на неї обов'язків надається
право вимагати від керівників
підприємств, установ і організацій
пояснення по фактах порушення
законодавства, перевірка

додержання якого віднесена до
компетенції міліції, а також у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України,проводити перевірки
по фактах порушення законодавства,
контроль за додержанням якого
віднесено до компетенції міліції,
вимагати проведення інвентаризацій і
ревізій відповідних сфер
фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до абз. 2 п. 24 ст. 11 Закону
України «Про міліцію» органи міліції
вправі приступити до проведення
перевірки суб'єктів господарської
діяльності за умови наявності
направлення на перевірку, яке
складається за формою, встановленою
Міністерством внутрішніх справ
України. У направленні на перевірку
зазначаються дата його видачі, назва
підрозділу міліції, мета, вид, підстави,
дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища
посадових осіб підрозділу міліції, які
проводитимуть перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за умови
наявності підпису керівника
підрозділу міліції, скріпленого
печаткою органу міліції.

З матеріалів справи вбачається, що
відділом ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області
зафіксовані неодноразові звернення
громадянки ОСОБА_4

20 вересня 2013 року начальником відділу
ветеринарної міліції підполковником
міліції Піщанським О.В. надано
відповідь на звернення, в якій
зазначено, що право на видачу або
анулювання ліцензії, здійснення
контролю за додержанням ліцензіатами
ліцензійних умов має лише Головне
управління ветеринарної медицини в
Київській області. Питання дотримання
ліцензіатами ліцензійних умов при
провадженні господарської діяльності,
не відноситься до компетенції відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області та суперечить
Положенню про відділ ветеринарної
міліції, затвердженого наказом ГУ МВС
України в Київській області від 17.11.2011р.
№937, п. 2 «Основні завдання відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області» та п. 3 «Загальні
обов'язки відділу».

Відповідно до Положення про відділ
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області працівники
підрозділів ветеринарної міліції
мають право: вносити відповідним
органам виконавчої влади, органам
місцевого самоврядування,
підприємствам, установам та
організаціям усіх форм власності
обов'язкові до розгляду подання
(інформацію) про необхідність усунення
причин правопорушень і умов, що
сприяють їх вчиненню; вимагати від
керівників підприємств, установ та
організацій усіх форм власності
надання пояснення за фактами порушення
законодавства, перевірка додержання
якого належить до компетенції
підрозділів ветеринарної міліції;
складати протоколи про
адміністративні правопорушення,
розглядати в установленому порядку
матеріали про порушення законодавства
з питань ветеринарної медицини.

В порушення вимог чинного
законодавства ОСОБА_1 не мав права
надавати оцінку договору оренди
нежилого приміщення, оскільки такий
аналіз не відноситься до компетенції
відділу ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області, а тому
вийшов за межі своїх повноважень.

Крім того, в судовому засіданні на
запитання суду, які дії позивач вчинив
при перевірці заяви особи (громадянки
ОСОБА_4), ОСОБА_1 пояснив, що направив
лише запит до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що Головним
управлінням МВС України в Київській
області доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття наказу №1796
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Головного управління» від 03 грудня 2013
року з урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 має
бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
08.05.2014р.

Суддя

В.В. Амельохін