Справа № 127/30716/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Антонюк В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_2, представника
позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача - Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду України м.
Вінниця на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 27
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України м.
Вінниця про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці прийняти рішення про
призначення пенсії згідно Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
зменшенням пенсійного віку з моменту
звернення до останнього - 04.09.2013 року.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 27.01.2014 року
позов задоволено: зобов'язано
відповідача призначити пенсію
позивачу зі зменшенням пенсійного
віку, згідно ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС зі зменшенням
пенсійного віку з 04.09.2013 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримав.

Позивач та представник позивача
заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач досягнув
пенсійного віку та звернувся з заявою
про призначення пенсії до пенсійного
органу від 04.09.2013 року, проте, отримав
лист відповідача від 19.09.2013 року, яким
йому було відмовлено у призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" через
відсутність на підприємстві де він
працював необхідних первинних
документів, які є підставою для
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено право позивача
на призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно ст. 14 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" до категорії 2 віднесено,
зокрема, учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1
липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не
менше 5 календарних днів.

Частинами 1, 4 ст. 15 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що підставами для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Видача довідок про період
роботи (служби) по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а також
на територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами).

Пунктом 1 ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня
1986 року - не менше 5 календарних днів,
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на 10 років.

Відповідно до п. 7 п.п. ґ абз. 6 Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-1, при призначенні пенсії із
застосуванням норм статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" надається
до заяви про призначення пенсії
надається посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та інші первинні
документи, в яких зазначено період
роботи, населений пункт чи об'єкт, де
особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
(при призначенні пенсії із
застосуванням норм статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог
позивачем до матеріалів справи надано
ксерокопії первинної документації, а
саме: трудову книжку згідно якої
позивач працював з 01.04.1986 р. по 11.07.1988 р. у
Мурованокуриловецькому РТП; довідку
Мурованокуриловецького ТОВ
"МТС-Агромаш" від 04.01.2012 року згідно якої
позивач перебував на роботах по
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС з 13.09.1986 року по
28.09.1986 року на вивезенні майна та худоби
з с. Куповате Чорнобильського району в
с. Гузьке Макарівського району, а також
за вересень місяць 1986 року йому була
нарахована заробітна плата в розмірі
251,11 грн., розрахунок заробітної плати в
трьохкратному розмірі та за години
роботи в зоні був зроблений на
шляховому листі, який за терміном
зберігання первинних документів не
зберігся, а в книгу по заробітній платі
занесено загальну суму. Довідка видана
на підставі розрахунково-платіжної
відомості по заробітній платі за
вересень місяць 1986 року. Відповідно до
посвідчення, позивача згідно наказу
Мурованокуриловецького РТП РАПО № 99
від 13.09.1986 року, було відряджено в
Макарівський та Фастівський райони з
13.09.1986 року по 28.09.1986 року. Згідно
посвідчення від 23.03.1999 року позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
категорії 2, яке є перереєстрованим.

Зважаючи на викладене, колегія судів
погоджується з судом першої інстанції,
що в матеріалах справи є достатні
докази, що підтверджують той факт, що
позивач у 1986 році працював у зоні
відчуження на роботах по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а тому має право на призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Щодо посилання відповідач, що
позивачем не надано довідки Ф №122 то з
метою повного всебічного та
об'єктивного розгляду справи ухвалою
апеляційного суду від 18.03.2014 року:
зупинено провадження в даній справі;
зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю "МТС-Агромаш" надати
до суду та пенсійного органу довідку Ф
№122 по відношенню до позивача, а в разі
неможливості надати таку довідку
повідомити суд про причини цього;
зобов'язано відповідача надати до суду
копії матеріалів пенсійної справи
позивача.

На виконання вимог вказаної ухвали ТОВ
"МТС-Агромаш" надало лист згідно якого
на підставі підтвердження РП "Агромаш"
від жовтня 1992 року за №351, позивач
знаходився в відрядженні з 13.09.1986 року
по 28.09.1986 року на ліквідації наслідків
Чорнобильської АЕС, а саме на вивезенні
майна з с. Куповате (підтвердження
додано). На підставі довідки РП
"Агромаш" було виплачено заробітну
плату. Первинні документи , які б
підтвердили дану виплату , не
збереглися. Тому на підставі
викладеного, підприємство не може
надати довідку за Ф №122.

Таким чином, позивач був позбавлений
можливості надати довідку Ф №122.

Безпідставне посилання відповідача на
те, що позивач не звертався з заявою про
призначення пенсії, оскільки позивачем
до матеріалів справи надано заяву,
згідно якої останній просить пенсійний
орган допомогти в вирішенні питання
щодо отримання недостаючих довідок та
призначити пенсію відповідно до
чинного законодавства. Заява
зареєстрована відповідачем 06.09.2013 року
за вхідним номером 167/М-2.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що
відповідно до п. 35 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 N 22-1 (далі Порядок N 22-1) у
необхідних випадках посадовими
особами територіальних органів
Пенсійного фонду України надається
допомога щодо одержання відсутніх
у особи документів для призначення
пенсії.

Відповідно до п. 38 Порядку № 22-1 орган,
що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін
з дня подання заяви прийнятих і
подання додаткових документів, а
також перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

З огляду на зазначене, відповідач
наділений правом перевірити та
витребувати недостаючі документи,
однак цим правом не скористався. Крім
того, при зверненні позивача за пенсією
не надав останньому допомоги в
одержанні відсутніх у нього
документів, що відповідно вищевказаних
правових норм являється обов'язком
відповідача.

Зважаючи на викладене колегія суддів
погоджується судом першої інстанції,
що позивач має право на призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України м. Вінниця
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 27 січня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
08 травня 2014 року .

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.