Справа № 804/4401/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р. Справа № 804/4401/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Солонянського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Солонянського
районного центру зайнятості до ОСОБА_2
в якому позивач просить стягнути з
відповідача кошти в розмірі 4861,85 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що
відповідач з 06.12.2012 року перебував на
обліку в Солонянському районному
центрі зайнятості, наказом від 13.12.2012
року №НТ121213 відповідачу надано статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю. Проте, на період виплат по
безробіттю, відповідач стояв на
податковому обліку як приватний
підприємець з 23.07.2001 року.

Позивач надав клопотання про розгляд
справи без участі представника.

Відповідач надав заяву в якій зазначив,
що позовні вимоги визнає та просить
розглянути справу без особистої
участі.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

06 грудня 2012 року з метою
працевлаштування до Солонянського
районного центру зайнятості звернувся
ОСОБА_2 та перебував на обліку з 06.12.2012р.
по 04.07.2013р.

13 грудня 2012 року наказом № НТ 121213
ОСОБА_2 був наданий статус безробітного
та призначено допомогу по безробіттю
відповідно до пп.2,4 ст. 22, п.2 ст.23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" та пп.2.7.,2.9.
«Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності» у розмірі,
встановленому законодавством на 360
календарних днів з 13.12.2012р. по 07.12.2013р.

Розслідування страхових випадків
здійснюється шляхом проведення
перевірки достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітного та виплати їй
матеріального забезпечення по
безробіттю, що зазначені у документах
та внесених до автоматизованої системи
реєстру персональних карток, поданих
особою до державної служби зайнятості
під час її реєстрації та протягом
періоду її перебування на обліку як
безробітної.

При здійсненні звіряння даних єдиної
інформаційно-аналітичної системи
служби зайнятості України та базою
даних Пенсійного фонду України було
встановлено факт перебування ОСОБА_2 в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, як
суб'єкта підприємницької діяльності з
19.07.2001 року, що підтверджується листом
від 28.08.2013р. вих. № 03-26-1704/0/2- 13
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, яка до 01.07.2004 року здійснювала
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, про наявність у
відповідача статусу фізичної особи -
приватного підприємця.

Відповідно до даних Солонянського
відділення Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області фізична особа ОСОБА_2 стоїть на
податковому обліку як приватний
підприємець з 23.07.2001 року.

02.08.2013р. відповідачу було направлено
лист-претензію повернути протягом
п'ятнадцяти календарних днів зазначену
заборгованість. Але на даний час
переплачені кошти не були перераховані
на рахунок позивача.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані в центрі
зайнятості у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до п.2 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №219 від
14.02.2007 року встановлено, незайняті
громадяни, які звертаються до
державної служби зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні,
підлягають реєстрації у цій службі.

Згідно з ч.2.ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до п. 4 ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» строк давності в разі
стягнення штрафних санкцій,
передбачених цим Законом та Законом
України «Про зайнятість населення»,
адміністративних штрафів, а також
інших видів заборгованості перед
Фондом не застосовується.

Відповідно до ч.3 ст.112 КАС України у
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
позивача задовольнити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в
особі Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Солонянського районного центру
зайнятості кошти, виплачені як
матеріальна допомога по безробіттю у
розмірі 4861,85 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова