Справа № 247/6261/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №247/6261/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління соціального захисту
населення Торезької міської ради на
постанову Торезького міського суду
Донецької області від 24 березня 2014 року
по адміністративній справі №247/6261/13-а
за позовом ОСОБА_3 до управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради , треті особи -
державне підприємство
«Торезантрацит», державне
підприємство
«Донвуглереструктуризація» про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив з урахуванням уточнених
позовних вимог (а.с.82) визнати
протиправною відмову відповідача у
наданні позивачу пільг на придбання
палива на побутові потреби; зобов'язати
відповідача надати пільги позивачу на
придбання твердого побутового палива.

В обґрунтування зазначив, що має право
на пільги відповідно до ст..48 Гірничого
закону України, до 2013 року паливо
надавало ДП
«Донвуглереструктуризація», потім
документи позивача на пільги буди
надіслані до УСЗН, яке відмовилося
надавати пільги на придбання палива на
побутові потреби в зв'язку з тим, що
перед пенсією позивач працював в ШУ
«Волинське», яке до теперішнього часу є
діючим та саме це підприємство повинно
надавати позивачу тверде паливо.
Відмова відповідача є неправомірною,
оскільки ОСОБА_3 перед виходом на
пенсію безпосередньо працював на шахті
«Розсипнянська №2», яка на теперішній
час ліквідована, а ШУ «Волинське» не є
правонаступником шахти «Розсипнянська
№2».

Постановою Торезького міського суду
від 24 березня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії УСЗН
Торезької міської ради щодо відмови
позивачу у наданні пільг на тверде
побутове паливо відповідно до ст..48
Гірничого Закону.

Зобов'язано відповідача надати ОСОБА_3
пільгу на придбання твердого
побутового палива відповідно до ст..48
Гірничого Закону України.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову, прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що
відповідно до ст..48 Гірничого закону
після ліквідації або консервації
гірничого підприємства забезпечення
вугіллям на побутові потреби
здійснюється правонаступником.

Судом першої інстанції було
підтверджено роботу позивача на шахті
«Розсипнянська №2» з посиланням на
архівну довідку та копії наказів, але в
цих документах відсутні відомості щодо
роботи позивача саме на ліквідованому
підприємстві шахта «Розсипнянська №2».

У квітні 1986 року позивач вийшов на
пенсію з вугледобувного підприємства
ш/у «Волинське», яке неодноразово
реорганізувалося та на теперішній час
є діючим підприємством у складі ДП
«Торезантрацит».

Таким чином відповідач правильно
відмовив позивачу в наданні пільг на
придбання твердого побутового палива
відповідно до ст..48 Гірничого Закону
України.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
розглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

ОСОБА_3 отримує пенсію за віком з 30
квітня 1986 року.

Як вбачається з копії трудової книжки,
позивач з 1958 року працював на різних
посадах в шахтоуправлінні
«Волинско-Черкаське Комсомольське»,
яке переіменовано в шахтоуправління
«Комсомольське», яке в подальшому
перейменовано в шахтоуправління
«Волинське» Торезантрацит.

З 01.12.1979 року по 20.04.1993 року ОСОБА_3
працював на дільниці шахти
«Розсипнянська №2» ш/у «Волинське» в/о
«Торезантрацит» посаді підземного
горнорабочого з повним робочим днем
під землею, звідки звільнвся за власним
бажанням.

Тобто останнє місце роботи позивача на
вугільному підприємстві є шахта
«Розсипнянська №2», яка входила до
складу «Шахтоуправління «Волинське».

Відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики України від 24.12.2001
року № 683 про реорганізацію Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Волинське»
реорганізовано ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» - дочірнє підприємство (ДП)
ДХК «Торезантрацит» шляхом виділення з
його складу структурного підрозділу
«Шахта «Розсипнянська №2» та створено
на його базі Державне підприємство (ДП)
«Шахта «Розсипнянська №2».(а.с.44)

Після виділення шахти «Розсипнянська
№2» зі складу ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» відокремлений підрозділ
«Шахтоуправління «Волинське» увійшло
до складу ДП «Торезантрацит» на
підставі наказу Міністерства палива та
енергетики України № 120 від 07 березня
2003 року.(а.с.46)

Згідно з наказом Міністерства палива
та енергетики України від 15.02.2002 року
№87 про ліквідацію ДП «Шахта
«Розсипнянська №2» ліквідовано ДП
«Шахта «Розсипнянська №2» (м. Торез
Донецької області) (а.с.45)

Як вбачається з проекту ліквідації
шахти «Розсипнянська №2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» ДХК
«Торезантрацит», після ліквідації
шахти, забезпечення вуглеотримувачів
ліквідованих шахт безкоштовним
вугіллям буде проводитися місцевим
органом виконавчої влади.(а.с.59-60)

Директором ДП «Шахта «Розсипнянська
№2» створено перелік пенсіонерів на
отримання вугілля по шахті
«Розсипнянська №2», в якому міститься
прізвище позивача.(а.с.61)

Як зазначено ДП
«Донвуглереструктуризація», позивач
був забезпечений безкоштовним
побутовим паливом згідно ст. 48
Гірничого Закону України, як пенсіонер
ліквідованої Шахти «Розсипнянська №2»
з початку ліквідації (2002 рік) та до
скінчення повної фізичної ліквідації
шахти (2012 рік).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
11.02.2013 року №52 затверджено акт комісії,
яким роботи по ліквідації шахти
«Россипнянська №2» визнані
завершеними у повному обсязі
відповідно до проекту ліквідації.(а.с.55)

Актом прийому - передачі списку
вуглеотримувачів шахти «Розсипнянська
№2» від 26.02.2013 року Управлінню
соціального захисту населення
переданий перелік осіб (список на 160
осіб), які забезпечувалися вугіллям
державним підприємством
«Донвуглереструктуризація», та які
мають право на безплатне забезпечення
твердим побутовим паливом згідно із
статтею 48 Гірничого Закону України, в
тому числі із зазначенням персональних
даних позивача. (а.с.86-88)

Відповідно до повідомлення від 16.12.2013
року про відмову у наданні пільги на
тверде пічне побутове паливо згідно ст.
48 Гірничого Закону України, позивачу
відмовлено у наданні таких пільг, тому
що позивач виходив на пенсію з діючого
підприємства шахтоуправління
«Волинське».(а.с.12)

Як вбачається з архівної довідки ВП
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит» від 23.12.2013 року №01-2278
ОСОБА_3 працював підземним гірничим
шахти «Розсипнянська №2»
шахтоуправління «Волинське» в/о
«Торезантрацит» з 06.11.1958 року по 20.04.1993
року. (ас.9)

ДП «Шахта «Розсипнянська №2» була
передана для здійснення фізичної
ліквідації до ДП
«Донвуглереструктуризація». Шахта
ліквідувалася як юридична особа, а не
як структурний підрозділ у складі
шахтоуправління, при цьому, за ними був
закріплений обов'язок щодо соціального
захисту колишніх працівників шахти
«Розсипнянська №2» в частині їх
забезпечення безкоштовним вугіллям,
після закінчення робіт з ліквідації
підприємства. Списки вуглеотримувачів
були передані до управління
соціального захисту відповідно до
діючого законодавства.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Постановою КМУ № 77 від 31.01.2007 року «Про
затвердження порядку надання пільг на
придбання твердого палива за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетом» (далі - Постанова)
передбачено, що визначення права на
пільги на тверде побутове паливо
відповідно до Гірничого закону України
покладено на управління праці та
соціального захисту населення на
підставі відомостей із трудової книжки
та пенсійного посвідчення.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок щодо визначення
права на пільги на тверде побутове
паливо.

За приписами абз.1 та 4 п. 4 Постанови № 77
для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
особи (крім осіб, які мають право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України) звертаються
до управлінь праці та соціального
захисту населення районних, районних у
мм. Києві і Севастополі
держадміністрацій, структурних
підрозділів з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах (крім мм. Києва і Севастополя)
рад (далі - уповноважений орган) або до
сільських, селищних рад за
зареєстрованим місцем проживання (або
за фактичним місцем проживання, якщо
особи перебувають на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, за
фактичним місцем проживання за
рішенням комісій, утворених місцевими
держадміністраціями та органами
місцевого самоврядування відповідно
до пункту 4 Положення про порядок
призначення та надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, з
відповідною заявою, до якої додають
довідку про наявність у житловому
приміщенні пічного опалення та/або
кухонного вогнища на твердому паливі.

У разі коли на підставі записів у
трудовій книжці особи, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України, неможливо
встановити факт виходу на пенсію з
ліквідованого гірничого підприємства
(ліквідація, реорганізація,
перейменування), до уповноваженого
органу за його запитом надається
архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Частинами 5 - 8 ст. 48 Гірничого закону
України передбачено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби здійснюється в межах
тарифної угоди правонаступником таким
категоріям осіб: непрацевлаштованим
працівникам за переліком професій, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України; пенсіонерам, які пропрацювали
на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, вуглебудівних
підприємствах: на підземних роботах -
не менше ніж 10 років для чоловіків і не
менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок;
на роботах, пов'язаних з підземними
умовами, - не менше ніж 15 років для
чоловіків і не менше ніж 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках - не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше ніж 15 років - для
жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
та мають загальний пільговий стаж на
підземних роботах та/або роботах,
пов'язаних з підземними умовами, та/або
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках, - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок; інвалідам праці; особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання у разі, якщо
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності; сім'ям
працівників, які загинули (померли) на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, які отримують пенсії у зв'язку
з втратою годувальника; членам сімей
(вдовам) працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, які мають право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, а також померлих
пенсіонерів, які за життя мали таке
право.

При цьому особи, зазначені в частині
п'ятій цієї статті, які мають право на
забезпечення вугіллям на побутові
потреби та пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
бурого вугілля, можуть забезпечуватися
замість вугілля, за умови
пристосованості системи опалення,
торф'яними брикетами.

Зазначені категорії осіб користуються
правом на безоплатну доставку вугілля
або торф'яних брикетів. Фінансування
заходів щодо безоплатного
забезпечення вугіллям або торф'яними
брикетами на побутові потреби
провадиться за рахунок коштів,
виділених на ліквідацію або
консервацію гірничого підприємства,
після закінчення цієї роботи -
правонаступником.

Особи, зазначені в частині п'ятій цієї
статті, які проживають у будинках, що
мають центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працював у вугільній галузі,
перебував на посадах пов'язаних з
підземними умовами більше 10 років, що
підтверджується трудовою книжкою.

Згідно ст. 44, ст. 45 Гірничого закону
України припинення діяльності
гірничих підприємств здійснюється у
формі ліквідації, реорганізації або
консервації гірничих підприємств.

Гірниче підприємство підлягає
ліквідації, реорганізації або
консервації у випадках, передбачених
Кодексом України про надра, в порядку,
встановленому Законом України «Про
підприємства в Україні» та цим Законом.

Ліквідація або консервація гірничого
підприємства здійснюється за проектом,
затвердженим власником (керівником)
гірничого підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також погоджений
в установленому законодавством
порядку з органами гірничого нагляду,
органами місцевого самоврядування та
іншими заінтересованими органами.

Проект ліквідації або консервації
гірничого підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів.

Технічне рішення передбачає видалення
(виймання) матеріальних цінностей
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, з гірничих виробок
(будівель, споруд) або передачу їх
правонаступникам.

Питання правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

На підставі Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.1997 № 939, датою
фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини 5 статті 48 Гірничого закону
України.

Оскільки на час розгляду справи
затверджено Акт ліквідації шахти
«Розсипнянська №2», шахта знаходиться
в процесі припинення, тому суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради на постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 24 березня 2014 року по
адміністративній справі №247/6261/13-а-
залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду
Донецької області від 24 березня 2014 року
по адміністративній справі №247/6261/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
В.А. Шальєва

М.В.Бишов