Справа № 2а-12181/09/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/9801/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.06.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011

у справі № 2а-12181/09/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва

до 1. Кредитної спілки «Фаворит»,

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Забудова-Центр»

про застосування наслідків
нікчемності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
02.06.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011, в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

ДПІ у Печерському районі м.Києва подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Між Кредитною спілкою «Фаворит» та ТОВ
«Забудова центр» укладено договір
позики від 27.07.2006 № 11, відповідно до
якого кредитна спілка (позичальник) та
ТОВ «Забудова центр» (позикодавець)
отримала безготівкову позику в сумі
16000000 грн., яка підлягала поверненню
позикодавцю 28.07.2006. При цьому з метою
забезпечення зобов'язань за договором
позики сторони уклали договір застави
майнових прав, за яким позичальник
передав у заставу ТОВ «Забудова центр»
майнові права вимоги за кредитними
договорами з третіми особами, в яких
Кредитна спілка «Фаворит» виступало
кредитором.

Між ТОВ «Забудова центр» та ТОВ
«Комерційний банк «Дельта» 28.07.2006
укладено договір відступлення
майнових прав № 11, відповідно до якого
ТОВ «Забудова центр» відступило ТОВ
«Комерційний банк «Дельта» право
вимоги грошових коштів за договором
застави № 11. Також, між ТОВ «Забудова
центр» та ТОВ «Комерційний банк
«Дельта» укладено додаткову угоду № 1,
відповідно до якої новий кредит
набуває права вимоги повернення
позики, а у разі його невиконання
кредитною спілкою - право вимоги за
договором застави.

Позивач, посилаючись на зазначені
обставини, вважає, що договір позики

вчинений з метою, яка суперечить
інтересам держави і суспільства,
оскільки укладався з метою ухилення
від оподаткування.

Суд касаційної інстанції знаходить
правильними висновки судів попередніх
інстанцій про відсутність підстав
вважати вчинення сторонами договорів з
метою, завідомо суперечною інтересам
держави і суспільства, оскільки
вищевикладені обставині не можуть
свідчити про наявність цієї мети.

Необхідними умовами для визнання
недійсним договору є його укладання з
метою, завідомо суперечною інтересам
держави і суспільства, та наявність
умислу хоча б у однієї із сторін щодо
настання протиправних наслідків.

Порушення платником податків певних
правил оподаткування тягне за собою
відповідальність, передбачену
податковим законодавством, і
фіксування актом перевірки певних
податкових порушень не може бути
підставою для висновку про укладення
договору з метою, суперечною інтересам
держави і суспільства.

До того ж встановлені частиною 1 статті
208 Господарського кодексу України
адміністративно-господарські
конфіскаційні санкції можуть бути
застосовані лише з дотриманням
строків, установлених статтею 250 цього
Кодексу, - протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше ніж
через один рік з дня порушення
суб'єктом установлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом,
закінчення будь-якого із вказаних
строків виключає застосування таких
санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності за вчинене ним порушення
правил здійснення господарської
діяльності.

З огляду на встановлену судами
обставину щодо вчинення спірних
господарських зобов'язань у 2006 році,
позов про стягнення коштів у порядку,
визначеному частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України, не міг
бути задоволений ще й з тих підстав, що
річний строк для застосування таких
санкцій, перебіг якого розпочався з дня
порушення суб'єктом установлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
на час звернення до суду з позовом
(вересень 2009 року) закінчився.

Враховуючи наведене, касаційна скарга
залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02.06.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун