Справа № 822/1115/14
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1115/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в
складі:головуючого-суддіПетричковича
А.І. при секретаріРепецькій І. Ю. за
участі:представника позивача Горбаня
О.В., представників відповідача
Дмитрієвої А.Л., Матіїшиної С.М., Басовій
А.А., представника третьої особи
Малашиної Ю.В.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю українсько-російське
спільне підприємство "Антей" ЛТД до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог -
Хмельницька митниця Міндоходів, про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Суд ухвалою від 02.04.2014 року відкрив
провадження за адміністративним
позовом від 20.03.2014 року у якому позивач
просить скасувати податкові
повідомлення-рішення, винесені
начальником ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області Михалчич В.М. від
20.02.2014 року: №000020/22-01-22-04 про визначення
ТОВ УРСП "Антей" ЛТД суми грошового
зобов'язання за платежем "ввізне мито" і
"штраф" в розмірі 847474,64 гривень, у тому
числі 677979,71 гривень за основним
платежем та 169494,93 гривень за штрафними
санкціями; №000021/22-01-22-04 про визначення
ТОВ УРСП "Антей" ЛТД суми грошового
зобов'язання за платежем "податок на
додану вартість" і "штраф" в розмірі
169494,91 гривень у тому числі 135595,93 гривень
за основним платежем та 33898,98 гривень за
штрафними санкціями.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що 25.01.2014 року службовими
особами ГУ Міндоходів у Хмельницькій
області було складено Акт
№Н/0005/4/22-01-22-04/ "Про проведення
документальної невиїзної перевірки
ТОВ УРСП "Антей" ЛТД в частині
дотримання законодавства України з
питань державної митної справи за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року". На
підставі цього Акту перевірки
начальником ГУ Міндоходів у
Хмельницькій області Михалчич В.М.
винесені податкові
повідомлення-рішення від 20.02.2014 року,
які порушують ПК України, так як і
винесені на підставі висновків Акту
перевірки, які не відповідають
фактичним обставинам, адже позивач до
проведення перевірки добровільно
сплатив занижене податкове
зобов"язання на загальну суму 813545,64
гривень (ввізне мито, ПДВ, штраф).

У суді представник позивача позовні
вимоги підтримав, покликаючись на ті ж
докази, що у позові і підтверджені в
суді додаткові письмові пояснення від
15.04.2014 року.

Представники відповідача надали суду
письмове заперечення без
реєстраційного номера від 09.04.2014 року і
від 06.05.2014 року, які підтвердили у суді.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог надала суду
письмове заперечення без
реєстраційного номера від 05.05.2014 року,
яке підтвердила у суді та додатково
пояснила суду, що за даними митниці
позивач сплатив ввізне мито і ПДВ за
ввезене обладнання.

Заслухавши учасників судового
розгляду і дослідивши докази, суд
прийшов до таких висновків, враховуючи
наступне.

Відповідно до частин 1 - 3 ст.345 МК
України, документальна перевірка - це
сукупність заходів, за допомогою яких
органи доходів і зборів переконуються
у правильності заповнення митних
декларацій, декларацій митної вартості
та в достовірності зазначених у них
даних, законності ввезення
(пересилання) товарів на митну
територію України або на територію
вільної митної зони, вивезення
(пересилання) товарів за межі митної
території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.
Документальні перевірки дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів,
проводяться органами доходів і зборів
з урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 Податкового
кодексу України. Органи доходів і
зборів мають право здійснювати митний
контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи щодо: 1)
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів; 2)
обґрунтованості та законності надання
(отримання) пільг і звільнення від
оподаткування; 3) правильності
класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів,
щодо яких проведено митне оформлення; 4)
відповідності фактичного використання
переміщених через митний кордон
України товарів заявленій меті такого
переміщення та/або відповідності
фінансових і бухгалтерських
документів, звітів, договорів
(контрактів), калькуляцій, інших
документів підприємства, що
перевіряється, інформації, зазначеній
у митній декларації, декларації митної
вартості, за якими проведено митне
оформлення товарів у відповідному
митному режимі; 5) законності
переміщення товарів через митний
кордон України, у тому числі ввезення
товарів на територію вільної митної
зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно частин 1 - 3 ст.351 МК України,
предметом документальних невиїзних
перевірок є дані про своєчасність,
достовірність, повноту нарахування та
сплати митних платежів при переміщенні
товарів через митний кордон України
підприємствами, а також при
переміщенні товарів через митний
кордон України громадянами з поданням
митної декларації, передбаченої
законодавством України для
підприємств. Документальна невиїзна
перевірка проводиться у разі:
1)виявлення ознак, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України з питань державної митної
справи, за результатами аналізу
електронних копій митних декларацій,
інформації, що стосується товарів,
митне оформлення яких завершено,
отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів; 2) надходження
від уповноважених органів іноземних
держав документально підтвердженої
інформації про не підтвердження
автентичності поданих органові
доходів і зборів документів щодо
товарів, митне оформлення яких
завершено, недостовірність відомостей,
що в них містяться, а також запитів
стосовно надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України. Документальна
невиїзна перевірка проводиться на
підставі наказу органу доходів і
зборів.

Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №0000052
від 14.10.2013 року, було зареєстровано
підозру щодо ОСОБА_9 - директора ТОВ
УРСП "Антей" ЛТД, за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Листом №25 від 16.12.2013 року позивач
проінформував Хмельницьку митницю про
самостійне нанахування і сплату
податкових зобов"язань за ввезене
обладнання і надав платіжні доручення
№№17, 18, 19, 20, 21, 22 від 16.12.2013 року, які
стверджують перерахування платником
ТОВ "Антей" ЛТД до бюджету коштів
відповідно у сумах 677979,71 гривень, 20339,39
гривень, 122054,4 гривень, 135595,94 гривень,
4067,88 гривень, 24410,88 гривень ( стор. 22 - 26
справи).

Відповідно до наказу №23 від 10.01.2014 року,
у зв"язку з надходженням від
уповноважених органів Російської
Федерації про недостовірність
відомостей, що містяться в документах,
які надавались ТОВ УРСП "Антей" ЛТД до
митного оформлення, проведенням
досудового кримінального провадження
та на виконання постанови слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області від
10.01.2014 року про призначення
документальної позапланової перевірки
від 17.12.2013 року, наказано провести з
11.01.2014 року по 17.01.2014 року документальну
невиїздну перевірку позивача.

Згідно ч.2 ст.287 МК України, товари (крім
товарів для реалізації або
використання з метою, безпосередньо не
пов'язаною з провадженням
підприємницької діяльності), що
ввозяться на митну територію України
на строк не менше трьох років
іноземними інвесторами відповідно до
Закону України "Про режим іноземного
інвестування" з метою інвестування на
підставі зареєстрованих договорів
(контрактів) або як внесок іноземного
інвестора до статутного капіталу
підприємства з іноземними
інвестиціями, звільняються від сплати
ввізного мита. При відчуженні таких
товарів раніше трьох років з часу
зарахування їх на баланс ввізне мито
сплачується на загальних підставах.

Відповідач провів документальну
невиїздну перевірку позивача на
виконання постанови слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області від
10.01.2014 року та наказу Головного
правління Міндоходів у Хмельницькій
області №23 від 10.01.2014 року, про що склав
Акт №Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року,
відповідно до висновків якого
встановив порушення вимог ч.2 ст.287
Митного кодексу України від 13.03.2012 року
№4495-VI, що у свою чергу спричинило
сплату до Державного бюджету України
належних податків не в повному обсязі.
Занижена сума податкового зобов'язання
Товариства за перевіряємий період
складає 813575,64 гривень (у тому числі
ввізне мито 677979,71 гривень, ПДВ - 135595,93
гривень). Кошти у сумі 813575,64 гривень
підлягають сплаті до Державно бюджету
України (стор. 7 - 19 справи).

Згідно ухвали Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області у справі №988/524/14-к від 11.02.2014
року, ОСОБА_9 звільнена від
кримінальної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.212 КК України, на
підставі ч.4 ст.212 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 14.10.2013 року за №0000052,
вирішено - закрити (стор. 46 - 48 справи).

Отже, підставою для проведення
перевірки фактично стало досудове
розслідування у кримінальному
провадженні щодо директора ТОВ УРСП
"Антей" ЛТД ОСОБА_9 за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.212 КК України, яке
на підставі ухвали суду від 11.02.2014 року,
яка 19.02.2014 року набрала законної сили -
закрито. Цією ухвалою суду встановлено,
що податкові зобов"язання по ПДВ і
ввізному миту та завдана Державі шкода,
внаслідок несплати податків (фінансові
санкції, пеня), які донараховані згідно
акту №Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року,
позивачем - сплачені.

Згідно податкового
повідомлення-рішення №000020/22-01-22-04 від
20.02.2014 року, на підставі акту перевірки,
встановлено порушення вимог частини
другої ст.287 Митного кодексу України, у
зв'язку з чим визначено суму грошового
зобов'язання за платежем "ввізне мито"
та "штраф" у розмірі 847474,64 гривень, у
тому числі за основним платежем 677979,71
гривень та за штрафними санкціями 169494,93
гривень (стор.20 справи).

Податковим повідомленням-рішенням
№000021/22-01-22-04 від 20.02.2014 року, на підставі
акту перевірки, встановлено порушення
вимог частини другої ст.287 Митного
кодексу України, у зв'язку з чим
визначено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану
вартість" та "штраф" у розмірі 169494,91
гривень, у тому числі за основним
платежем 135595,93 гривень та за штрафними
санкціями 33898,98 гривень (стор.21 справи).

Згідно ст.303 МК України, у разі несплати
або неповної сплати митних платежів у
встановлений строк такі платежі
стягуються в порядку та строки,
визначені Податковим кодексом України.
Належні до сплати суми митних платежів
стягуються з осіб, відповідальних за їх
сплату.

Відповідно до ч.13 ст.354 МК України, у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується органом доходів і
зборів за результатами перевірки,
призначеної відповідно до
кримінального процесуального закону,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки не
виноситься до дня набрання законної
сили відповідним вироком суду.
Матеріали перевірки разом з висновками
органу доходів і зборів передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку, для використання матеріалів
відповідно до вимог кримінального
процесуального закону. Статус
матеріалів перевірки та висновків
органу доходів і зборів визначається
кримінальним процесуальним законом.

Підпунктом 54.3.4 п.54.3 ст.54 ПК України
визначено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо:
рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків.

Згідно п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли
норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України визначено, що
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення. Згідно
п.58.4 цієї ж статті, у разі коли судом за
результатами розгляду кримінального
провадження про кримінальне
правопорушення, предметом якого є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України
визначено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється в
тому числі за наявності такої
обставини, як: отримано судове рішення
суду (слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону.

Згідно з п. 86.9 ст. 86 ПК України, у разі
якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Частинами 1 - 2 ст.71 КАС України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.72 КАС України, обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Сторони не оспорюють факти порушення
позивачем при ввезенні обладнання з
Російської Федерації наслідком чого
стало кримінальне провадження (ухвала
Шепетівського міськрайонного суду по
справі №688/524/14-к), розмір ПДВ і ввізного
мита за імпортоване обладнання та
оплату позивачем цих платежів 16.12.2014
року, але із застереженням відповідача
про необхідність відображення цих
операцій за іншим кодом - 351 (позивач
вказав 161 код), чому суд дає критичну
оцінку з урахуванням встановлених у
суді обставин, тому ці факти не
потребують доказування у цій справі,
відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку
що суб"єкт владних повноважень, який
заперечує проти позову не довів, що
діяв у межах закону, прийнявши
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення, що підтверджено доказами, які
перевірено судом. Адже, на момент
проведення документальної
позапланової невиїздної перевірки (з
11.01.2014 року по 17.01.2014 року) призначеної
на підставі постанови слідчого з ОВС
першого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у Хмельницькій області від 10.01.2014 року,
що на думку суду повинна була бути
призначена в тому числі на підставі п.п.
78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, а не тільки МК
України на чому настоювали у суді
представники відповідача (хоч ці норми
Кодексів кореспондують), позивач
самостійно 16.12.2013 року (до перевірки,
яка почалась 11.01.2014 року) сплатив:
ввізне мито - 677979,71 гривень; ПДВ - 135595,93
гривень; штрафні (фінансові) санкції і
пеню на загальну суму 170872,55 гривень, що
повинен був знати та встановити і
відобразити у акті перевірки орган
доходів і зборів, але цього не зробив.
Тобто, відповідач фактично повторно
визначив податкові зобов"язання по
ввізному миту і ПДВ, які позивач
самостійно погасив з урахуванням
штрафів і пені за невчасну сплату, чим
порушив права платника податків, при
цьому не враховуючи принцип презумпції
правомірності рішень платника, який
має право самостійно сплатити
податковий борг до початку проведення
перевірки, яка призначається у тому
числі у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ПК
України, МК України і ст.ст.4-15, 70-71, 94, 99,
122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення №000020/22-01-22-04 і
№000021/22-01-22-04 від 20.02.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю українсько-російське
спільне підприємство "Антей" ЛТД
судовий збір у розмірі 487,20 гривень
шляхом списання з рахунків Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області.

Копії постанови надати сторонам,
повний текст якої виготовлено 08.05.2014
року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович"Згідно з
оригіналом" Суддя А.І. Петричкович