Справа № 2а-9501/12/0170/19
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/30917/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Міністерства надзвичайних ситуацій
України на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.11.2012р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07.05.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства надзвичайних ситуацій
України про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про нарахування та
виплату недоотриманої частини
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з інвалідністю з грошового
забезпечення за останньою посадою
згідно Закону України «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 15.11.2012р. позивачу
поновлено строк звернення до суду.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 19.12.2011р., яка залишена
без ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2013р.,
позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами першої та
апеляційної інстанцій рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону
України «Про правові засади цивільного
захисту» у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного особі
рядового чи начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту під час виконання службових
обов'язків, а також інвалідності, що
настала в період проходження служби
або не пізніше ніж через три місяці
після звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження служби,
пов'язаного з виконанням службових
обов'язків, залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності особою рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту в
період проходження служби в органах і
підрозділах цивільного захисту у
кожному випадку ушкодження здоров'я
здійснюється в індивідуальному
порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р.
№908, грошова допомога виплачується
особам рядового і начальницького
складу у разі настання інвалідності в
період проходження служби та особам,
звільненим із служби, у разі настання
інвалідності не пізніше ніж через три
місяці після звільнення, а якщо
інвалідність настала внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження служби,
незалежно від строку, який минув після
звільнення із служби, у розмірі,
зокрема, 36-місячного грошового
забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку
розмір одноразової грошової допомоги
визначається відповідно до грошового
забезпечення (посадового окладу,
передбаченого постановою Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294) за
останньою посадою, яку займала особа
рядового або начальницького складу на
день втрати працездатності, а особа,
звільнена із служби, - на день
звільнення.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Судами встановлено, що позивач
проходив службу цивільного захисту в
Міністерстві надзвичайних ситуацій
України та був звільнений зі служби
згідно наказу Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в АР Крим від 26.04.2011р. №43 з
26.04.2011р.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від
26.01.2012р. №016222 Серія КР-11 АРК м. Євпаторія
позивачу встановлено ІІІ групу
інвалідності по захворюванню
пов'язаному із проходженням служби.

Згідно рішення комісії з призначення
одноразової грошової допомоги від
16.03.2012р. вирішено виплатити позивачу
одноразову грошову допомогу у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
згідно Порядку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2007р. №908, у сумі 23220 грн (36
посадових окладів).

Позивач не погодився із розміром
призначеної одноразової грошової
допомоги та звернувся до відповідача
із зверненням про перерахунок та
виплату виходячи із розміру грошового
забезпечення.

Листом від 13.08.2012р. №02-7703/201
Міністерство надзвичайних ситуацій
України повідомило позивача про
правомірність виплати спірної
допомоги саме в розмірі 36 посадових
окладів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з чим погодився апеляційний
суд, мотивував своє рішення тим, що
виходячи із визначених в частині 4
статті 9 КАС України загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, для визначення
складових грошового забезпечення щодо
виплати одноразової грошової допомоги
слід застосовувати не положення
підзаконних нормативних актів таких
як, накази Міністерства надзвичайних
ситуацій України, а положення Закону
України «Про правові засади цивільного
захисту» та постанови Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб», які мають вищу юридичну силу.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки за
правилами Закону України «Про правові
засади цивільного захисту» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб» грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
в т.ч. МНС України, складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

В свою чергу, положення пункту 3 Порядку
та умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р.
№908, в цій частині суперечить нормам
Закону України «Про правові засади
цивільного захисту» та постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р.
№1294, а тому суди обґрунтовано прийшли
до висновку щодо протиправності
визначення розміру належної позивачу
грошової допомоги лише з посадового
окладу.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства
надзвичайних ситуацій України
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 15.11.2012р.
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1
до Міністерства надзвичайних ситуацій
України про стягнення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П.
Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

І.В. Штульман