Справа № 817/969/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/969/14

23 квітня 2014 року 15год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Головко К.В.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРИНТ МАРКЕТ"

до Рівненської митниці Міндоходів

про визнання протиправною та
скасування картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску та пропуску товарів,
повернення надміру сплаченого ПДВ

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Рівненської митниці про
визнання протиправною та скасування
картки відмови у митному оформленні,
стягнення суми надмірно сплаченого
ПДВ. В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що вартість
товару визначена контрактом та
специфікацією товару, документи для
митного оформлення товару були надані
відповідачу в повному обсязі. Вказані
документи зазначали та підтверджували
вартість товару, а відтак у відповідача
були відсутні правові підстави
коригувати вартість товарів та
приймати картку відмови у митному
оформленні товару. Крім того,
відповідачем визначено різницю в
14025,32грн. між сумою митних платежів,
обчислених позивачем та визначених
митницею, яку позивачем повністю
оплачено. На думку позивача, ним
правильно визначено митні платежі, а
відтак у відповідача відсутні підстави
для донарахування ПДВ, тому сплачені
кошти по ПДВ належать до повернення.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають з позицією, що
викладена в позовній заяві.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення в яких позовні
вимоги не визнає та зазначає, що
документи, які були подані позивачем до
митниці для оформлення товару, містили
розбіжності щодо оплати товару (сума
платежу перевищує суму інвойсу (сума
інвойсу - 11979,00 євро, а сума платежу
доручення - 13200 євро), технічна
документація не містить інформації про
належність відвантаженого товару до
категорії стокової продукції,
відомості щодо вартості фактично
понесених витрат на транспортування
згідно рахунку-фактури на оплату
транспортних послуг не відповідають
аналогічним відомостям, зазначеним у
транспортному замовленні-договорі.
Крім того у відповідача була наявна
інформація в базі митних оформлень
аналогічного товару за іншою ціною, а
тому у останнього виникли сумніви щодо
заявленої митної вартості товару.
Додаткові документи, надані позивачем
на підтвердження заявленої митної
вартості товару не пояснюють
розбіжності, а тому відповідачем
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товару,
картку відмови в прийнятті митної
декларації. В задоволенні позовних
вимог просив відмовити повністю.

В судовому засіданні 23.04.2014р. в ході
дослідження письмових доказів,
представником позивача подано заяву
про зміну предмету позову, в якому
позивач просив скасувати рішення
відповідача про коригування митної
вартості товару.

Судом, усною ухвалою відмовлено у
прийнятті вказаної заяви та повернуто
позивачу, оскільки вказана заява
подана всупереч ст. 137 КАС України.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані ними
письмові докази, суд вважає, що позов
належить до задоволення повністю.

Суд виходив з наступного.

12.03.2014 р. ВМО №1 МП «Рівне-Центральний»
прийнято до митного оформлення
електронну митну декларацію (далі -ЕМД)
№204050001/2014/003701 на товар «Крафт-папір
білий». Всього 21,78 т. Стоковий папір
(залишки нереалізованого паперу).
Мішковий. Вибілений. Призначений для
виготовлення упаковки. Виготовлений з
довговолокнистої хвойної целюлози.
Вміст волокон отриманих хімічним
сульфатним методом-100%. Вибілений. В
рулонах шириною 367-2210 мм., маса 60-120г/м2.»,
код згідно УКТЗЕД , країна
походження - Європейський союз, умови
поставки EXW DE Hasselroth (Німеччина).
Імпортер ТОВ «ПРИНТ МАРКЕТ».

У комплект документів, поданих до
митного оформлення за митною
декларацією

№204050001/2014/003701, крім іншого, входили:
контракт від 05.11.12 №05/11-2012-1; доповнення
до контракту від 05.11.12 №05/11-2012-1 №2 від
30.07.13 та №3 від 13.09.13; інвойс від 07.03.14
№21705; експортна декларація країни
відправлення від 07.03.14 №14DЕ04ЕЗ;
пакувальний лист від 07.03.14 б/н; платіжне
доручення від 04.03.14 №16; договір про
перевезення від 13.09.13 №13/09/13-1Т;
рахунок-фактура на оплату
транспортно-експедиційних послуг від
11.03.14 №СФ-0000124; технічна документація
від 13.03,14 б/н.

Крім того, гр.47 ЕМД містила посилання на
наявну у декларанта СМR від 07.03.14 №358753.

За результатами розгляду поданих
документів відповідачем було
витребувано у позивача додаткові
документи.

14.03.14 листом №14/03-1 декларантом
повідомлено Рівненську митницю
Міндоходів про надання наступних
документів: лист перевізника від 13.03.14
№128 щодо відсутності здійснення
страхування вантажу; лист покупця від
13.03.14 №13/03-02 щодо відсутності
страхування вантажу; висновок експерта
щодо вартості та якості товару.

Проте, митним органом було оформлено
картку відмови у митному оформленні
товарів №204000003/2014/00002 від 14.03.2014р. та
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №204000003/2014/000002/2
від 14.03.2014 р.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 8 ст. 55
Митного кодексу України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

Судом встановлено, що позивач
реалізував своє право, закріплене ст. 55
Митного кодексу України на випуск
товару у вільний обіг.

Проаналізувавши долучені до
матеріалів справи докази, суд
приходить до висновку, що дані
документи визначають ціну за одиницю
товару та розбіжностей у них немає.

Так, відносини, пов'язані із
справлянням митних платежів,
регулюються Митним кодексом України
від 13.03.2012 № 4495-VI.

Статтею 49 Кодексу встановлено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного Кодексу
України встановлено, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного Кодексу України
визначено, що у разі якщо митний орган
має обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

При цьому, частиною 4 ст. 54 Митного
кодексу України визначено, що митний
орган під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до наказу Держмитслужби
України від 13.07.12 року № 362 «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України», при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості, посадова
особа, що здійснює такий контроль
проводить: вивчення характеристик
товарів, які впливають на рівень їх
митної вартості; вивчення маршруту
транспортування товарів та перевірки
достовірності декларування витрат на
транспортування до митного кордону
України; перевірки включення/не
включення складових митної вартості, в
тому числі на підставі наявної у
митного органу інформації щодо
наявності таких складових митної
вартості (результати документальних
перевірок, відповіді на запити для
встановлення автентичності тощо);
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;
перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця; перевірки
інформації, наданої декларантом або
уповноваженою особою, при продажу
товарів між пов'язаними особами, щодо
наближеності митної вартості товарів,
визначеної основним методом до однієї
з операцій (частина 18 статті 58 Митного
кодексу України); перевірки
особливостей формування вартості
окремих видів товарів відповідно до
розділу 3 Методичних рекомендацій,
затверджених наказом Держмитслужби
від 13.07.12 № 362; перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів; перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну; перевірки наявності ознак
підробки документів, які підтверджують
митну вартість товарів;

перевірки наявності розбіжностей у
документах, які підтверджують митну
вартість товарів; перевірки наявності
прийнятих іншими митними органами
рішень про коригування митної вартості
товарів, що ввозились на виконання того
ж зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.

Пунктом 4.4 Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України 30.05.2012 № 631 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10 серпня 2012 р. за №
1360/21672, передбачено, що митний орган
відмовляє у прийнятті митної
декларації виключно з таких підстав:
митна декларація не містить усіх
відомостей або подана без рахунка або
іншого документа, який визначає
вартість товару та у випадках,
встановлених Кодексом, декларацією
митної вартості; електронна митна
декларація не містить встановлених
законодавством обов'язкових
реквізитів; митну декларацію подано з
порушенням інших вимог, встановлених
Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної
декларації посадовою особою митного
органу відповідно до розділу VІІ цього
Порядку оформлюється картка відмови за
формою, наведеною в додатку 2 до цього
Порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного Кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного Кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Як зазначено судом вище по тексту,
позивачем укладений
зовнішньоекономічний контракт від
05.11.12 р. №05/11-2012-1 з фірмою Siegfried Kraus GmbH & Co.
KG, м. Хассельрот, Німеччина.

Відповідно до п.2 вказаного Контракту,
ціна на товар визначається відповідно
до інвойсів, які будуть виставлятися на
кожну окрему партію товару.

Пунктом 4 Контракту встановлено, що
оплата за товар здійснюється в Євро на
рахунок Продавця на протязі 30 днів
після поставки товару (а. с. 4-11).

В той же час, пункт 4 Доповнення №3 від
13.09.2013р. до Контракту, викладений у
новій редакції, а саме: оплата за товар
здійснюється в Євро на рахунок
Продавця на протязі 30 днів після
поставки товару або 100% попередньою
оплатою за відповідно виставлені
рахунки Продавця (а. с. 12-13).

Згідно рахунку №21705 від 07.03.2014 року ціна
товару становить 550,00 ЕUR/т, загальна
вартість - 11979,40 ЕUR (а. с. 16-17).

Ціна товару у розмірі 550 ЕUR/т
підтверджується також прайс-листом від
01.03.2014 року по позиції №1 (а. с. 31).

Про те, що поставлений товар відповідає
позиції №1, та, відповідно, ціні в 550
Євро за 1т, підтверджується також
технічною характеристикою
поставленого товару (а. с. 72-73)

Згідно ЕМД №204050001/2014/003701 від 12.03.2014 року
задекларована вартість товару при його
експорті з Європейського Союзу
становить 11979 ЕUR, що повністю
відповідає інвойсу (а. с. 47).

В той же час, 04.03.2014р. позивачем
проведена передоплата вартості
товару, який мав поставитися на суму 13200
Євро (а. с. 32).

Розбіжність між задекларованою
вартістю товару та проведеною оплатою
складає 1221 Євро.

Вказана розбіжність пояснюється тим,
що позивач здійснив передоплату за
товар у відповідності до п.4 Доповнення
№3 до Контракту.

При цьому позивач, сплачуючи вказану
суму, орієнтувався на попередню
поставку товару, вартість якої
відповідно до інвойсу від 03.03.2014р.
складала саме 13200 Євро (а. с. 18).

13.09.2013р. позивачем та ФОП ОСОБА_3
укладений Договір №13/09/13-1Т про
міжнародне перевезення вантажів
автомобільним транспортом (а. с. 66-67).

Відповідно до транспортного
договору-замовлення №06/03-1 від 06.03.2014р.
на перевезення вантажів автомобільним
транспортом в міжнародному сполученні,
вартість перевезення Товару
сполученням Хассельрот, (Германія) -
Рівне (Україна) становить 2000 Євро (по
курсу НБУ на день розмитнення) (а. с. 19).
Згідно із Рахунком-фактурою №СФ-0000124
від 11.03.2014р. вартість перевезення в
перерахунку на гривню станом на 11.03.2014р.
складає 25664,72грн. з ПДВ, що відповідає
курсу НБУ станом на вказаний день (а. с.
20, 94-95) .

Посилання представника відповідача на
те, що коригування митної вартості
здійснювалось з урахуванням джерел
інформації - митних декларацій, як
максимально наближених до дати оцінки,
не заслуговують на уваги суду з огляду
на наступне.

Дійсно, згідно митних декларацій (а. с.
48-50), вартість аналогічного товару
становила 1,31 дол. США/кг. Вказаний товар
проходив митне оформлення 13.08.2013р.,
28.01.2014р. Разом з тим, відповідачем не
проаналізовані технічні
характеристики та фізичні властивості
стокового паперу, які безпосередньо
впливають на ціну товару, а саме його
щільність, ширина рулонів, маса.

Також, як вже зазначалось вище по
тексту постанови, прайс-листом
встановлена ціна на стоковий
крафт-папір різних фізичних
властивостей, з яких позивачем
придбавався товар по першій позиції
вказаного прайс-листа по ціні 550 Євро за
1т.

Таким чином, на думку суду, позивачем
під час митного оформлення товару було
надано для Рівненської митниці всі
необхідні документи для визначення
митної вартості за ціною угоди
відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Митного
кодексу України.

Крім того, висновком експерта
Рівненської торгово-промислової
палати від 13.03.2014р. досліджувалось
питання визначення ринкової вартості
однієї тони стокового крафт-паперу
білого, який ввозиться із Німеччини по
контракту, укладеного позивачем та
встановлено, що вартість 1т. такого
товару по вказаному контракту складає
7266грн. або 550 Євро по курсу НБУ на дату
оцінки (а. с. 26-30).

Щодо повернення сум ПДВ, то в судовому
засіданні встановлено, що відповідачем
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару, згідно
розрахунку якого різниця між сумою
митних платежів, обчислених позивачем
та визначених відповідачем складає
14025,32грн (а. с. 125) і, відповідно, вказану
суму сплачено позивачем, що не
заперечується відповідачем.

У відповідності до п. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше, як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Як вбачається із позовної заяви,
позивач просить суд визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №204000003/2014/00002
та повернути суму надмірно сплаченого
ПДВ у розмірі 14025,32грн.

Однак, сума ПДВ, визначена рішенням
відповідача про корегування митної
вартості товару, якого позивач не
оскаржує, однак з таким рішенням не
погоджується, що вбачається із
позовної вимоги про повернення
сплаченого ПДВ та заперечення проти
вказаного рішення в судовому
засіданні.

Враховуючи необхідність повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, суд вважає за можливе вийти
за межі позовних вимог та застосувати
той спосіб захисту порушеного права
позивача, який відповідає фактичним
обставинам і відновлює порушене право
особи.

Згідно із ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення. Суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи наведені норми, суд
приходить до висновку, що відповідачем
неправомірно прийнято щодо позивача
картку відмови в митному оформленні
товарів через митний кордон України,
рішення про коригування митної
вартості товарів та неправомірно
відмовлено у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів, оскільки встановлено, що
одночасно з поданням митному органу
ЕМД, декларантом подано всі необхідні
документи, а також інші додаткові
документи, які пояснюють розбіжності,
встановлені митним органом при
розмитненні товару, а відтак позовні
належать до задоволення.

Судові витрати присуджуються позивачу
у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови Рівненської митниці
Міндоходів в прийняті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 14
березня 2014 року №204000003/2014/00002.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рівненської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості імпортованих товарів від 14
березня 2014 року №204/000003/2014/000002/2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРИНТ МАРКЕТ"
надмірно сплачений податок на додану
вартість в сумі 14025,32 грн.

Присудити на користь позивача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРИНТ МАРКЕТ" із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 1827,00.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.