Справа № 251/13764/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мітьков М.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
справа №251/13764/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., секретаря
судового засідання Манаєва М.В., за
участю представника відповідача
Сухіної І.Ю., розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду міста
Горлівки Донецької області від 05
лютого 2014 року у справі № 251/13764/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання
неправомірними дій, рішення щодо
відмови у перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити такий
перерахунок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 20.12.2013 року до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.06.2008
року їй призначена пенсія як
державному службовцю відповідно з
Законом України «Про державну службу».
Однак при обчисленні пенсії пенсійним
органом не було включено матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, допомогу
на оздоровлення, преміальну винагороду
та індексацію заробітної плати.
Позивач 06.12.2013 року звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням всіх виплат.
Рішенням № 122 від 12.12.2013 року пенсійний
орган відмовив у перерахунку пенсії.
Просив суд визнати протиправними дії
пенсійного органу щодо відмови в
перерахунку пенсії та рішення
пенсійного органу, та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії як державному службовцю з
урахуванням сум матеріальної допомоги,
преміальної винагороди та індексації
заробітної плати з моменту призначення
пенсії.

Ухвалою Калінінського районного
суду міста Горлівки Донецької області
від 05 лютого 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_3 за період з 27.06.2008 року по
26.06.2013 року залишено без розгляду і
вказана ухвала набрала законної сили.

Постановою Калінінського
районного суду міста Горлівки
Донецької області від 05 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано протиправним та
скасовано рішення № 122 від 12.12.2013 року
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про відмову в
перерахунку пенсії із заробітку
ОСОБА_3.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області здійснити ОСОБА_3
перерахунок призначеної пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично сплачених сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб,
преміальної винагороди і суми
індексації грошових доходів з 01.12.2013
року. В іншій частині позовні вимоги
залишено без задоволення.

Пенсійним органом на постанову
суду подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі
посилається на ст. 33 Закону України
«Про державну службу», ст.ст. 9, 185, 186, 198,
202 Кодексу адміністративного
судочинства України та зазначає, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати не є складовою частиною
заробітної плати, вказані виплати
носять одноразовий характер.

Представник відповідача у
судовому засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином. З огляду
на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його
неявка не є перешкодою для розгляду
справи.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з
27.06.2008 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області як отримувач пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Позивач 06.12.2013 року звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії із заробітку згідно із Законом
України «Про державну службу» із
врахуванням довідки № 05.3-23/1810 від 27.11.2013
року.

Відповідно до вказаної довідки,
виданої на ім'я ОСОБА_3, за період з
01.06.2006 року по 31.05.2008 року про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи або
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та розшифровки графи
"інші виплати", до інших виплат входять:
матеріальна допомога на оздоровлення
до відпустки та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань - у розмірі 2393,00 грн., преміальна
винагорода - у розмірі 4993,19 грн. та
індексація - у розмірі 237,19 грн. На всі
виплати, які включені у довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 11).

Пенсійний орган 12.12.2013 року
прийняв рішення № 122 про відмову в
перерахунку пенсії із заробітку, в
якому посилався на ст. 33 Закону України
«Про державну службу» та зазначив, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та грошова винагорода,
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 24.02.2003 року № 212,
не відноситься до інших надбавок і тому
не можуть бути включені в заробіток для
обчислення пенсій державним
службовцям (а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги, преміальної винагороди та
індексації грошових доходів на які
нараховувались страхові внески, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723 (в редакції, що
діяла до 01.05.2014 року) у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР
"Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до статті 33
Закону України «Про державну службу»
(в редакції, що діяла до 01.05.2014 року)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років
під час призначення пенсії у порядку
та на умовах, передбачених Законом
України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
враховуються в розмірах, установлених
на день призначення пенсії.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» в структуру заробітної
плати входить додаткова заробітна
плата, а це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
28.05.2013 року, 04.03.2014 року, де у справі за
аналогічним позовом вирішено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України є обов'язковими як для судів
усіх ланок, так і для підприємств,
організацій, установ.

Перевага надається спеціальним нормам,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (стаття 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»), а не
законам України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII «Про державну службу» та від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків,
зроблених судом першої інстанції, а
тому судом першої інстанції спір по
суті вирішений правильно і підстави
для скасування або зміни судового
рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області у справі № 251/13764/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду міста Горлівки Донецької області
від 05 лютого 2014 року у справі №
251/13764/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області про визнання
неправомірними дій, рішення щодо
відмови у перерахунку пенсії та
зобов'язання здійснити такий
перерахунок - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції - Вищого адміністративного
суду України, а в разі складення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі.

Повний текст виготовлено 15
травня 2014 року.

Колегія суддів
Г.М. Міронова

І.В. Юрко

А.А. Блохін