Справа № 806/8609/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" травня 2014 р.
Справа № 806/8609/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Малахової Н.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "24" лютого
2014 р. у справі за позовом Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправними та скасування наказу,
рішень та постанови,- ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Дочірнє підприємство
"САВ-ІР" звернулося до суду з вказаним
позовом та просило визнати
протиправним та скасувати наказ
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №279
від 06.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції, визнати протиправними дії
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області по
проведенню позапланової перевірки
характеристик продукції в магазині
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" по вул.
Київська, 77, м. Житомир на підставі
листа Державної інспекції України
з питань захисту прав споживачів
від 05.11.2013 року №5090-2-7/6, за наслідками
якої складено акт перевірки
характеристик продукції №120 від 13.11.2013
року, визнати протиправним та
скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області №152 від 28.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами, визнати протиправним та
скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області №153 від 28.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом тимчасової заборони надання
продукції.

Також, просило визнати протиправною
та скасувати постанову Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області №85 від 28.11.2013 року
про накладення штрафних санкцій.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року відмовлено Дочірньому
підприємству "САВ-ІР" у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі Дочірнє
підприємство "САВ-ІР", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про задоволення позовних вимог.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи та судом не надано належної
оцінки доказам наданим позивачем в
обґрунтування позовних вимог.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи убачається, що
відповідачем 13.11.2013 року, відповідно до
ст. 24 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", ст. 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", на підставі листа
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року №5090-2-7/6 щодо проведення
позапланових заходів, на виконання
звернення Генерального прокурора
України від 21.10.2013 року № 07/1/3-16314-13 та
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11.10.2013 року № 216-к щодо
продажу контрафактної та не
сертифікованої продукції у
торговельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот", а також,
на виконання наказу керівника
Інспекції від 06.11.2013 року №279, проведено
позапланову перевірку Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" ( а.с. 44).

Предметом перевірки Інспекції у
магазині позивача були
електропобутові товари щодо
відповідності їх вимогам технічних
регламентів, зокрема, стосовно їх
безпеки для споживачів і наявності на
вказану продукцію декларації про
відповідність, що є обов'язковим
відповідно до положень: "Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785; "Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149;
"Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 року № 679.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовної вимоги в частині
визнання протиправним та скасування
наказу Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №279
від 06.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції та в частині визнання
протиправними дії Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області по проведенню позапланової
перевірки прийшов до висновку, що
спірний наказ винесено відповідачем у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", а отже, відповідач мав усі
правові підстави для проведення
позапланової перевірки, а сама
перевірка, проведена відповідно до її
призначення.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком, з
огляду на таке.

Відповідно до "Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів", затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 року
№465/2011, - Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органам виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Основними завданнями
Держепоживінспекції України є
реалізація державної політики у сферах
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів і рекламу в цій сфері,
державного ринкового нагляду,
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює у межах
своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу,
здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності,
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" передбачено, що
метою здійснення ринкового нагляду
органи ринкового нагляду в межах сфер
їх відповідальності проводять
перевірки характеристик продукції, в
тому числі відбирають зразки продукції
та забезпечують проведення їх
експертизи (випробування).

За змістом ч. 3 ст. 23 зазначеного Закону,
органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів: планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; позапланові, зокрема, за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V, -
підставами для здійснення
позапланових заходів є: - звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. У
посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Як встановлено судом першої інстанції,
наказ Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №279
від 06.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції виданий на підставі
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11.10.2013 року, листа
Генерального прокурора Україна від
21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 та за наявності
згоди Держспоживінспекції України,
оформленої листом від 05.11.2013 року
№5090-2-7/6.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що звернення
народного депутата України може бути
підставою для проведення позапланових
заходів, оскільки народний депутат як
представник державної влади у разі
порушення прав, свобод і інтересів
людини та громадянина, що охороняються
законом, та інших порушень законності
має право на місці вимагати негайного
припинення порушення або звертатися з
вимогою до відповідних органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб,
керівників підприємств, установ та
організацій припинити такі порушення.
У разі порушення законності народний
депутат може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (ч.5 ст. 17 Закону України "Про
статус народного депутата України").

Окрім того, на виконання ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" наказ про
проведення позапланової перевірки
було видано за згоди
Держспоживінспекції України,
оформленої листом від 05.11.2013 року
№5090-2-7/6.

Отже, є правильними висновки суду
першої інстанції про те, що у
відповідача були законні підстави,
передбачені статтею 6 зазначеного
Закону для винесення наказу №279 від
06.11.2013 року про проведення позапланової
перевірки характеристик продукції.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що перед початком
позапланової перевірки спеціалістами
Інспекції, в порядку ст. 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", керуючому
магазином "Фокстрот" Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" Макаренко К.В.
було пред'явлено направлення про
проведення перевірки від 13.11.2013 року №
135 та службові посвідчення, що
засвідчують посади осіб, надано
примірник направлення про проведення
перевірки, а також копію листа
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року № 5090-2-7/6 щодо проведення
позапланових заходів.

Перевірив вказані документи, керуючий
магазином "Фокстрот" Макаренко К.В.
посадові особи відповідача були
допущені до проведення вищевказаної
перевірки з наданням необхідних для
перевірки документів.

Про факт отримання даного направлення
та листа Держспоживінспекції України
від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 свідчить і те, що
позивачем, при зверненні до суду, до
позовної заяви додана копії зазначених
документів.

Окрім того, слід зазначити, що
відповідно до ч.5 ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" суб'єкт господарювання має
право не допускати посадових осіб
органу державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
представником позивача, перевіряючих
було допущено до перевірки, отже,
зазначений наказ було реалізовано. За
результатами перевірки складено
відповідний акт № 120 від 13.11.2013 року та
прийняті рішення від 28.11.2013 року про
вжиття обмежувальних (коригувальних)
заходів № №152, 153 (а.с. 36-39).

Враховуючи вищезазначені обставини та
виходячи з приписів чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування наказу Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області №279 від 06.11.2013
року про проведення позапланової
перевірки характеристик продукції та в
частині визнання протиправними дії
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області по
проведенню позапланової перевірки, є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції у названій частині та не
містять фактів невірного застосування
норм матеріального та процесуального
права.

Так само, суд апеляційної інстанції не
вбачає підстав для скасування судового
рішення в частині визнання
протиправним та скасування рішення
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №152
від 28.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами та рішення № 153 від 28.11.2013 року
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів шляхом
тимчасової заборони надання продукції
та визнання протиправною та
скасування постанови Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області №85 від 28.11.2013 року
про накладення штрафних санкцій.

З матеріалів справи убачається, що при
здійсненні перевірки характеристик
продукції у магазині "Фокстрот" за
адресою м. Житомир, вул. Київська, 77
Дочірнього підприємства "САВ-ІР",
представниками відповідача були
виявлені порушення, які відображені в
акті перевірки характеристик
продукції від 13 листопада 2013 року № 120 (
а.с. 25-35), зокрема:

- пункту 17 "Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2000
року №785 (далі - Технічний регламент №
785), пункту 7 "Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
року № 1149 (далі - Технічний регламент
№1149), а саме розповсюдження побутової
техніки та апаратури, на якій відсутній
Національний знак відповідності, що
відображена в позиціях 1-14 Акту
перевірки характеристик продукції від
13.11.2013 року №120;

- пункту 24 Технічного регламенту № 785,
а саме: кожна одиниця апаратури повинна
супроводжуватися інформацією про
найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній, -
найменування та адресу імпортера.

Зазначені порушення відображені в
позиції 3 Акту перевірки характеристик
продукції від 13.11.2013 року №120.

У діях ДП "САВ-ІР", що виразились у
розповсюдженні продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, встановлено порушення
вимог п.24 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого ІІКМУ від
29.07.09р. №785 та пункту 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого Постановою КМУ від
29.10.09р. №1 149.

За вказане порушення, частиною 3 статті
44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд та контроль нехарчової
продукції" передбачено застосування
штрафної санкції безпосередньо до
розповсюджувача, яким у даному випадку
є ДП "САВ-ІР" відповідно до Закону
України "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" щодо товарів,
вказаних у пунктах 1 - 14 Акту перевірки
характеристик продукції від 13
листопада 2013 року № 120.

Проте, позивача притягнуто до
відповідальності відповідно до пункт 2
частини 2 статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», оскільки
позивач не надав для перевірки та до
часу винесення рішення про
застосування штрафних санкцій
документів, які давали б можливість
ідентифікувати суб»єкт
господарювання, як розповсюджувача.

Так, статтею 11 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» прямо встановлено
обов'язок суб'єкта господарювання під
час здійснення державного нагляду
(контролю) надавати документи, зразки
продукції, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час державного нагляду
(контролю).

Одночасно частиною 5 статті 8
спеціального Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» встановлено
обов'язок суб'єктів господарювання
надавати на вимогу органів ринкового
нагляду документацію, що дає змогу
ідентифікувати будь-якого суб'єкта
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію.

Вказаному обов'язку суб'єктів
господарювання відповідає зміст
частини 8 статті 23 вказаного закону,
якою передбачено, що під час виїзної
перевірки характеристик продукції
може проводитись перевірка документів
та інформації, зазначених у частині 7
цієї ж статті, у пункті 6 якої прямо
зазначено, що перевірці підлягають
документи, що дають змогу відстежити
походження відповідної продукції та її
подальший обіг (договори,
товаро-супровідна документація, тощо).

Окрім того, частиною 12 статті 23 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
встановлено, що у разі якщо за
результатами перевірки характеристик
продукції встановлено, що продукція ...
не відповідає встановленим вимогам,
орган ринкового нагляду на підставі
документів, що дають змогу відстежити
походження такої продукції ... визначає
особу, яка поставила відповідному
суб'єкту господарювання цю продукцію
...»

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, орган ринкового нагляду
встановлює суб'єктів у ланцюгу
постачання на підставі документації,
наданої суб'єктом господарювання.

При цьому, позивачем, на вимогу органу
ринкового нагляду, не надано таку
документацію щодо продукції,
зазначеної у пунктах 1-14 Акту перевірки
характеристик продукції від 13.11.13р. №
120, серед яких маркування продукції,
зазначеної у пункті 3 Акту перевірки
характеристик продукції від 13
листопада 2013 року № 120 не містить
інформацію про найменування та адресу
виробника, або уповноваженого
представника чи імпортера, що
відповідає за введення продукції в
обіг - що позбавляє можливості орган
ринкового нагляду ідентифікувати
виробника цієї продукції.

Так само, під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
зазначені документи не надавалися і до
часу прийняття рішення про
застосування штрафних санкцій,
оскільки на думку представника
позивача, під час перевірки було надано
достатньо документів для
ідентифікації суб»єкта
господарювання.

Доводи апелянта про те, що такі
документи надано під час розгляду
справи та суд першої інстанції не надав
їм оцінки, є безпідставними, оскільки
відповідно до вимог Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
надання такої документації мало
відбутися до прийняття відповідного
рішення органом, що здійснював
перевірку. Суд не має, встановлених
законом повноважень, змінювати статус
суб»єкта господарювання.

Таким чином, позивач самостійно змінив
свій статус з розповсюджувача на особу,
яка відповідно до Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» вважається
особою, що ввела продукцію в обіг.

Стаття 45 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» передбачає підстави
звільнення від відповідальності та
покладає обов'язок доведення суб'єктом
господарювання факту, що він не вводив
продукцію в обіг. Таким чином позивач
був зобов'язаний доводити відповідні
обставини органу ринкового нагляду до
часу складання протоколу про виявлені
порушення від 27.11.2013 року № 083 з
наданням відповідних пояснень та
документів, які у нього були в
наявності.

Також, факт ненадання документації що
дає змогу ідентифікувати будь-якого
суб'єкта господарювання, який поставив
позивачу продукцію (пункти 1 -14 Акту від
13.11.13 № 120) з прямим посиланням органу
ринкового нагляду на п. 5 ст. 8 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
відображено у проектах рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 13 листопада 2013 року № б/н,

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про правомірність
притягнення позивача до
відповідальності за пунктом 2 частини 2
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Також, є безпідставними доводи
апелянта про те, що під час перевірки та
під час розгляду справи не знайшли
свого підтвердження порушення,
зазначені в акті перевірки щодо
маркування товару Національним знаком
відповідності.

Так, відповідно до п. 17 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, забороняється продаж товарів,
що не мають відповідного маркування,
належного товарного вигляду, на яких
строк придатності не зазначено або
зазначено з порушенням вимог
нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Пунктом 21 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів передбачено, що
суб'єкт господарювання зобов'язаний:
надавати споживачеві (покупцеві) у
доступній формі необхідну, достовірну
та своєчасну інформацію про товари;
усіляко сприяти споживачеві
(покупцеві) у вільному виборі товарів і
додаткових послуг, на його вимогу
провести перевірку якості, безпеки,
комплектності, міри, ваги та ціни
товарів з наданням йому
контрольно-вимірювальних приладів,
документів, які підтверджують якість,
безпеку, ціну товарів; забезпечити
можливість використання спеціальних
платіжних засобів під час здійснення
розрахунків за продані товари (надані
послуги) відповідно до законодавства;
перевірити справність виробу,
продемонструвати, за можливості, його
роботу та ознайомити споживача з
правилами користування; забезпечити
приймання, зберігання і продаж товарів
та продукції, виготовленої у закладі
ресторанного господарства, відповідно
до законодавства; забезпечити доступ
споживачів до торговельних об'єктів
без здавання на збереження особистих
речей, крім товарів, реалізація яких
здійснюється у таких торговельних
об'єктах; створити умови для збереження
речей споживачів, у разі, коли вхід до
торговельного об'єкта з товарами, які
реалізуються в таких закладах,
заборонено.

Згідно пунктів 17, 19 Технічного
регламенту №785, - на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься Національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599.

У разі, коли його нанесення на
апаратуру неможливе або невиправдане
через її конструкцію, Національний
знак відповідності повинен бути
нанесеним на пакування, якщо таке
наявне, та на супровідні документи.
Тобто, в даному випадку йдеться про
неможливість нанесення Національного
знаку відповідності безпосередньо на
товар через його конструкцію або
надмірно малий розмір. В даному ж
випадку мова йдеться про пральні
машини, праски, кавомолки, пилососи,
м'ясорубки, фени, соковитискачі,
мультиварки, розмір та конструкція
яких дозволяє нанесення Національного
знаку відповідності безпосередньо на
сам товар.

Відповідно до пунктів 7, 10 Технічного
регламенту № 1149, - перед введенням в
обіг на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Пункт 24 Технічного регламенту № 785
передбачає, що кожна одиниця апаратури
повинна супроводжуватися інформацією
про найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній,
найменування та адреса імпортера.

Згідно п. 32 "Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 року № 679
(далі - Технічний регламент №679),
пристрої, що вводяться в обіг,
ідентифікують шляхом позначення типу,
номера партії та/або серійного номера і
найменування виробника або
постачальника.

За приписами статей 22, 29, 30, 33 Закону
України "Про державний нагляд і
контроль нехарчової продукції", на
підставі акту перевірки характеристик
продукції від 13.11.2013 року № 120, органом
ринкового нагляду були прийняті
оскаржувані рішення про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
від 28.11.2013 року № 152 та № 153.

За змістом ч.3 ст.29 , ч.5 ст.30 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
обмежувальні (коригувальні) заходи
полягали у вжитті заходів щодо
приведення у відповідність
встановленим нормам продукції,
зазначено у пунктах 1-14 акту перевірки,
а також шляхом тимчасової заборони
надання на ринку вказаної продукції.

Окрім того, як убачається зі змісту
листів суб'єктів господарювання
-представників на території України
відповідних торгових марок (ТОВ «Груп
СЕБ Україна», ТОВ «БСХ Побутова
техніка», ТОВ «Делонги Україна»), на які
посилається апелянт, вони доводять
правомірність дій Інспекції з огляду
на те, що вказані особи підтверджують,
що безпосередньо перевірена продукція
не є маркованою Національним знаком
відповідності, як це прямо передбачено
п. 17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого ПКМУ від
29.07.09р. №785 та п. 7 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого ПКМУ від
29.10.09р. №1149.

При цьому Постанова КМУ від 29.11.2001 року
№ 1599 Про затвердження опису та правил
застосування національного знаку
відповідності встановлює загальні
вимоги щодо місця нанесення
Національного знаку відповідності,
враховуючи зміст пункту 5 - знак
відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Натомість технічні
регламенти, якими встановлюються
вимоги до перевіреної продукції,
вказані вище прямо вимагають нанесення
Національного знаку відповідності
виключно на апаратурі або обладнанні.

Як встановлено судом першої інстанції,
керуюча магазину "Фокстрот" за адресою
м. Житомир, вул. Київська, 77 Макаренко
К.В. підписала акт від 13.11.2013 № 120 та зі
змісту пояснень, викладених Макаренко
К.В. у розділі 2 "Зауваження суб"єта
господарювання щодо проведеної
перевірки та складеного акту" не
вбачається конкретних, визначених та
обґрунтованих зауважень, з яких можна
було б зрозуміти, у чому полягає
незгода керуючої щодо дій та висновків
посадових осіб Інспекції.

Окрім того, як убачається з матеріалів
справи, в подальшому, керуючою
магазином "Фокстрот" Макаренко К.В.
законні вимоги Інспекції було
виконано, про що свідчить повідомлення
про виконання рішення про вжиття
обмежувальних заходів (а.с. 94, 95), а тому
посилання апелянта на те, що порушення
зазначені в акті перевірки та в
рішеннях не мали місця, є
безпідставними та спростовуються
вищезазначеними обставинами.

24 грудня 2013 року за результатами
аналізу повідомлення суб'єкта
господарювання про виконання рішення
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів, на підставі
ст.ст. 33, 34 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", інспекцією з питань захисту
прав споживав у Житомирській області
винесені рішення № 156, 157 "Про
скасування рішення". Вказаними
рішеннями зазначено, що магазин
"Фокстрот" Дочірнього підприємства
"САВ-ІР" виконало рішення з №153, 152 про
вжиття обмежувальних (коригувальних)
заходів повністю та результативно, а
тому рішення підлягають скасуванню (
а.с. 97-98).

Зважаючи на встановлені обставини, є
обгрунтованими висновки суду першої
інстанції про те, що позовна вимога про
визнання протиправними та скасування
спірних рішень не підлягає
задоволенню, оскільки на час подання
позову, вимоги, зазначені у рішеннях,
виконані позивачем у повному обсязі у
добровільному порядку та зазначені
рішення скасовано відповідачем
самостійно 24.12.2013 року.

Так само, є обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що при розгляді
справи та винесені постанови №85 від
28.11.2013 року, відповідач керувався
виключно нормами Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", а тому підстави
для задоволення позову в названій
частині відсутні.

З матеріалів справи убачається, що за
результатами розгляду справи про
порушення ДП "САВ-ІР" п.2 ч.2 ст.44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" за
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим стандартам,
28.11.2013 року начальником Інспекції
прийнято постанову №85 про накладення
штрафних санкцій .

Згідно із положеннями п.2 ч.2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від
тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

У відповідності з вищезазначеними
положеннями, при розгляді матеріалів
справи, заступником начальника
Інспекції прийнято рішення про
застосування до Позивача штрафу в
розмірі 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Виходячи з правових норм зазначеного
вище Закону, справи про накладення
штрафів за порушення, визначені
вищевказаним законом, розглядаються
керівниками органів ринкового нагляду
або заступниками таких керівників у
межах їх компетенції. Суми штрафів, що
накладаються органами ринкового
нагляду, перераховуються до Державного
бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій
статті, посадовими особами органів
ринкового нагляду, що виявили
правопорушення, складається протокол,
який разом із поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та документами, що стосуються справи,
передається посадовим особам,
уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу
ринкового нагляду розглядає справу
протягом 15 днів з дня отримання
відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що при винесенні постанови
відповідач діяв правомірно, на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо безпідставності
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "24" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
Н.М. Малахова

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Дочірнє підприємство
"САВ-ІР" вул.Дорогожицька,1,м.Київ,04112

3- відповідачу Інспекція з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області
вул.Черняховського,3,м.Житомир,10014

- ,