Справа № 2а-512/10/2470
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/70594/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Карася О.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернівці

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року,

додаткову постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2010 року

та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня
2011 року

у справі № 2а-512/10/2470

за позовом Міського комунального
підприємства «Аптека № 10»

до Державної податкової інспекції у м.
Чернівці

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство
«Аптека № 10» (далі - МКП «Аптека № 10»;
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Чернівці (далі - ДПІ у м. Чернівці;
відповідач) про визнання недійсним та
скасування рішення № від 30
листопада 2009 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 30
листопада 2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, крім тих, що застосовані за
незабезпечення щоденного друкування
на реєстраторі розрахункових операцій
фіскального звітного чека за 17 липня 2009
року та незбереження в книзі обліку
розрахункових операцій № -р/5
фіскального звітного чека № 1401 від
02 жовтня 2009 року. В іншій частині
позову відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
МКП «Аптека № 10» судові витрати в
розмірі 3,40 грн.

Додатковою постановою Чернівецького
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2010 року визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 30
листопада 2009 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, крім тих, що застосовані за
незабезпечення відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахункових операцій сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня
2011 року апеляційну скаргу ДПІ у м.
Чернівці задоволено частково. Змінено
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16 березня
2010 року та додаткову постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 квітня
2010 року, а також зазначено, що
частковому визнанню протиправним та
скасуванню підлягає рішення №
від 30 листопада 2009 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, а не податкове
повідомлення-рішення за тим же номером
від тієї ж дати.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 16
березня 2010 року, додаткову постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2010
року, постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами ДПІ
у м. Чернівці проведено перевірку
аптечного пункту, що належить позивачу,
з питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, за
результатами якої складено акт №
3873/24/12/23/22843383 від 23 листопада 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ від 30 листопада 2009 року, яким
до позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 5 815,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 9, 13 статті 3 Закону
України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 265/95-ВР) у зв'язку з
незабезпеченням щоденного друкування
на реєстраторі розрахункових операцій
фіскальних звітних чеків,
незберіганням в книзі обліку
розрахункових операцій № -р/5
фіскального звітного чека № 1401 від 02
жовтня 2009 року, а також невідповідністю
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, на
суму в розмірі 7,00 грн.

Визначаючи протиправним та скасовуючи
оскаржуване рішення в частині
застосування до позивача суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 5 100,00
грн., суд апеляційної інстанції,
зокрема, виходив з наступних мотивів, з
якими погоджується суд касаційної
інстанції.

Відповідно до статті 238 Господарського
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - ГК України) за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті
239 ГК України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції
як адміністративно-господарський
штраф.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241
ГК України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з
суб'єкта господарювання стягується
штраф, розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Отже, штрафні (фінансові) санкції,
застосовані за порушення вимог Закону
№ 265/95-ВР, за своєю правовою
природою є
адміністративно-господарськими
санкціями.

Статтею 250 ГК України передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

А відтак, у контролюючого органу були
відсутні правові підстави для
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій за порушення
Закону № 265/95-ВР, що відбулось
при здійсненні ним господарської
діяльності в період з 16
грудня 2006 року по 23 серпня 2008 року.

За наведених обставин, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернівці
відхилити, а постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Карась О.В.

Моторний О.А.