Справа № 2а/0306/6972/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Справа № 62890/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
КушнерикаМ.П.,

суддів: Мікули
О.І., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ковельському районі
Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 29 липня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ковельському районі Волинської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИЛ А:

15 липня 2011 року позивач звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить визнати неправомірними
дії пенсійного органу та зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату пенсії, відповідно до ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 15 липня 2008 року по 15 липня
2011 року з врахуванням проведених
виплат та проводити таку надалі.

Ухвалою Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 15 липня 2011
року позовні вимоги за період з 15 липня
2008 року по 14 січня 2011 року залишено без
розгляду.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 29 липня 2011 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ковельському районі
Волинської області нарахувати та
виплатити на користь позивача
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком за період з 15 січня 2011
року по 18 червня 2011 року на підставі
положень cт.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та у
відповідності до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Постанова
звернена до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та винести нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
при винесенні судом постанови.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Встановлено, що позивач є особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 1. Позивачу
встановлено III групу інвалідності на
захворювання, що пов'язано з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС.

Отримує пенсію за віком, відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини або
при виконанні інших обов»язків
військової служби, або внаслідок
захворювання, пов»язаного з
перебуванням на фронті чи з виконанням
інтернаціонального обов»язку.

Таким чином, у позивача право на
проведення перерахунку та виплату
державної пенсії, відповідно до ст.54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не має.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Вихідним критерієм обрахунку
додаткової пенсій виступає мінімальна
пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Щодо задоволення позовних вимог до 18
червня включно, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити про те, що 14
червня 2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», який набрав
чинності 19 червня 2011 року. Пунктом 7 ч.1
цього Закону Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено п.4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч.3
ст.43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності законних
підстав для визнання неправомірними
дій відповідача щодо відмови в
перерахунку позивачу пенсії, згідно з
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Вищенаведене також підтверджується
тим, що положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік», яким були
внесені зміни до ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
були визнані неконституційними з 22.05.2008
року тобто з дня ухвалення рішення
Конституційного Суду України № 10 - рп
від 22.05.2008 року.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, у справах щодо розміру пенсії
слід застосовувати положення
ст.50,Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Ковельському районі
Волинської області щодо нездійснення
нарахування та виплати позивачу
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у відповідності до ст.50 Закону
України «Про статут та соціальний
захист громадян що постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком неправомірними за
період з 15 січня 2011 року до 22 липня 2011
року включно, із урахуванням вимог ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та зобов»язати нарахувати
і здійснити проведених виплат за
вказаний період позивача як
постраждалого від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, інваліда IIІ групи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ковельському районі Волинської
області задовольнити частково.
Постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 29 липня 2011 року у справі
№2а-0306/6972/11 скасувати та прийняти нову,
якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду в Ковельському районі
Волинської області щодо відмови у
перерахунку додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у відповідності до
ст.50 Закону України «Про статут та
соціальний захист громадян що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком на користь ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ковельському районі
Волинської області нарахувати та
виплатити додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, згідно
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 15 січня 2011 року
до 22 липня 2011 року, з врахуванням
виплачених сум.

В решті позову відмовити за
безпідставністю.

Звернути зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець