Справа № 2н-1783/10/0670
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" травня 2014 р.
Справа № 2н-1783/10/0670

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "25" лютого
2014 р. за заявою Державної судової
адміністрації України про перегляд за
нововиявленими обставинами судового
рішення у справі за позовом ОСОБА_3
до Головного управління державного
казначейства України при Міністерстві
фінансів України, Державної судової
адміністрації України, Апеляційного
суду Вінницької області, Міністерства
фінансів України про стягнення
заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року заяву Державної судової
адміністрації України задоволено
частково.

Скасовано постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2010 року. Прийнято нову
постанову.

Стягнуто з Міністерства фінансів
України на користь ОСОБА_3 96702,25 грн. як
суми недоотриманої заробітної плати за
період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року.

У решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Міністерство фінансів
України звернулось до суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні позовних
вимог. В апеляційній скарзі, зокрема
зазначає, що з 1 січня 2003 року головним
розпорядником коштів, передбачених у
державному бюджеті на утримання судів
загальної юрисдикції, є Державна
судова адміністрація України, яка несе
відповідальність за фінансове
забезпечення діяльності кожного суду,
а тому суд прийшов до помилкового
висновку про стягнення недоотриманої
заробітної плати з Міністерства
фінансів України.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга належить до задоволення,
враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать, що Державна
судова адміністрація України
звернулася до суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами судового рішення у справі
за позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду
Вінницької області, Державної судової
адміністрації України, Головного
управління Державного казначейства
України при Міністерства фінансів
України, Міністерства фінансів України
про стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Обґрунтовуючи свою заяву, ДСА України
вказала, що постанова Печерського
райсуду м. Києва від 19 березня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_4, яка стала
підставою для прийняття постанови, що
належить переглянути, скасована. В
зв'язку з цим ДСА України просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2010 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції встановив, що
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року позов ОСОБА_3 до Апеляційного
суду Вінницької області, Державної
судової адміністрації України,
Головного управління Державного
казначейства України при Міністерства
фінансів України, Міністерства
фінансів України про стягнення
заборгованості по заробітній плати
задоволено частково. Стягнуто з
Державної судової адміністрації
України на користь позивача за період
з червня 2005 року по червень 2008 року
193809,31 грн. як суми недоотриманої
заробітної плати. Зобов'язано Державне
казначейство України провести видатки
з Державного бюджету, передбачені
Державній судовій адміністрації
України за бюджетною програмою
"Виконання рішень судій на користь
суддів". Відшкодовано позивачу
понесені судові витрати в сумі 80,00 грн.
з Державного бюджету України через
Державне казначейство України. В
задоволенні позову до Апеляційного
суду Вінницької області та
Міністерства фінансів України
відмовлено. Вказана постанова набрала
законної сили.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд
посилався на те, що постановою
Печерського районного суду міста Києва
від 19 березня 2007 року задоволено
частково позовні вимоги ОСОБА_4 до
Держави Україна, Кабінету Міністрів
України, третіх осіб - Державного
казначейства України, Державної
судової адміністрації України про
визнання протиправною бездіяльності
та окремих положень постанови Кабінету
Міністрів України від 13 грудня 2005 року
№1310 та визнано протиправним і
скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету
Міністрів України від 3 вересня 2005 року
№865 "Про оплату праці суддів".

Однак, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 липня 2011 року у адміністративній
справі №2а-7271/11/2670 задоволено заяву
Державної судової адміністрації
України про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами та
скасовано постанову Печерського
районного суду міста Києва від 19
березня 2007 року в частині визнання
протиправним та скасування пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату
праці суддів" і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 в цій частині відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
липня 2011 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.245 КАС України,
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України,
однією з підстав для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є скасування судового
рішення, яке стало підставою для
прийняття постанови чи постановлення
ухвали, що належить переглянути.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що оскільки постанова Печерського
районного суду міста Києва від 19
березня 2007 року в частині визнання
протиправним та скасування пункту 4-1
постанови Кабінету Міністрів України
від 03 вересня 2005 №865 "Про оплату праці
суддів" скасована і в позові ОСОБА_4
в цій частині відмовлено, то підлягає
частковому скасуванню і постанова
Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову, а саме: в
частині стягнення недоотриманої
заробітної плати за період з 01 січня 2006
року по червень 2008 року слід відмовити
в позові, оскільки судове рішення, що
стало підставою для задоволення позову
в цій частині скасоване.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення недоотриманої заробітної
плати за період з 01 червня 2005 року по 01
січня 2006 року колегія суддів зазначає
таке.

Приймаючи рішення в цій частині,
місцевий суд не посилався на постанову
Печерського районного суду м. Києва від
19 березня 2007 року.

Підставою для прийняття рішення в цій
частині була постанова Вищого
адміністративного суду України від 16
травня 2007 року за позовом ОСОБА_5 до
Держави України в особі Кабінету
Міністрів України, якою визнано п.5
Постанови Кабінету Міністрів від 03
вересня 2005 року №865 "Про оплату праці
суддів" незаконним. Цією ж постановою
суду допущено поворот виконання
Постанови Кабінету Міністрів України
від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату
праці суддів", визнано, що вона підлягає
застосуванню одночасно з Постановами
Кабінету Міністрів України від 30
червня 2005 року №513 та №514 з питань
оплати праці керівників судів, тобто з
01 червня 2005 року. Вказана постанова
Вищого адміністративного суду України
на момент розгляду справи є чинною.

Отже, обставини, вказані Державною
судовою адміністрацією України в заяві
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, не
стосуються позовних вимог в частині
стягнення недоотриманої заробітної
плати за період з 01 червня 2005 року по 01
січня 2006 року.

Системний аналіз норм ст. ст. 245 - 253 КАС
України, на думку колегії суддів,
свідчить про те, що за наявності
нововиявлених обставин суд вправі
переглянути рішення лише в тій частині,
якої ці нововиявлені обставини
стосуються.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
Державної судової адміністрації
України на корить позивача
заборгованості по заробітній платі за
період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року перегляду за нововиявленими
обставинами не підлягає.

В цій частині слід відмовити в
задоволенні заяви про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року в частині стягнення з
Державної судової адміністрації
України на корить позивача
заборгованості по заробітній платі за
період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року залишити без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
суду в частині стягнення
недоотриманої заробітної плати за
період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року та стягнення заборгованості за
цей період в сумі 96 702, 25 грн. з
Міністерства фінансів України.

Постанову суду першої інстанції в цій
частині слід скасувати з прийняттям
нової постанови про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами.

В іншій частині постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 245-253
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
фінансів України задовольнити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "25" лютого
2014 р. скасувати в частині задоволення
заяви Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2010 року про стягнення з
Державної судової адміністрації
України на користь ОСОБА_3
недоотриманої заробітної плати за
період 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року та стягнення з Міністерства
фінансів України на корить ОСОБА_3 96 702,
25 грн. як суми недоотриманої
заробітної плати за період з 01 червня
2005 року по 01 січня 2006 року.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Заяву Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2010 року в частині стягнення з
Державної судової адміністрації
України на користь ОСОБА_3
недоотриманої заробітної плати за
період 01 червня 2005 року по 01 січня 2006
року залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2010 року в частині стягнення з Державної
судової адміністрації України на
користь ОСОБА_3 недоотриманої
заробітної плати за період 01 червня 2005
року по 01 січня 2006 року в сумі 96 702, 25 грн.
залишити без змін.

В іншій частині постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- 6 - відповідачам: Головне управління
державного казначейства України при
Міністерстві фінансів України вул.
Бастіонна,6,м.Київ,01014 Державна судова
адміністрація України вул. Липська,
18/5,м. Київ,01601 Апеляційний суд
Вінницької області вул. Соборна,
6,м.Вінниця,Вінницька область,21050
Міністерство фінансів України вул.
Грушевського, 12/2,м.Київ,01008

- ,