Справа № 826/12739/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції міста Києва
Вовненко Оксани Сергіївни на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державної реєстраційної
служби України, Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції
міста Києва Вовненко Оксани Сергіївни
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державної реєстраційної служби
України, Державної реєстраційної
служби України, Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції
міста Києва Вовненко Оксани Сергіївни
(далі по тексту - відповідач) про
скасування рішення Державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Вовненко Оксани
Сергіївни від 13.07.2013 року № 3932423 про
відмову ОСОБА_3 в державній реєстрації
права власності на земельну ділянку
кадастровий :79:664:0013, площею 0,0620 га
за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Вовненко
Оксану Сергіївну провести державну
реєстрацію права приватної власності
на земельну ділянку кадастровий №
:79:664:0013, площею 0,0620 га за адресою:
АДРЕСА_1.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 11 листопада
2013 року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 листопада 2013
року та постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, Рішенням Голосіївського
районного суду міста Києві від 10.10.2011
року визнано за ОСОБА_3 правом
спадкування за законом право власності
на земельну ділянку площею 0,0620 га за
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів
реєстраційної справи, 21.06.2013 року
представник позивача звернувся до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві з
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень за реєстраційним № 1704079 для
проведення державної реєстрації права
приватної власності на земельну
ділянку, що розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий № :79:664:0013 за ОСОБА_3

Відповідно до картки
прийому заяви № 3373755, до заяви
представником позивача було додано:
копію паспорта, серія та номер: НОМЕР_1,
виданий 03.06.2003 року, видавник: Жовтневий
відділ міліції УВС міста Липецька;
копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера НОМЕР_2;
копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, видану 20.02.2004
року, копію довіреності, видану 24.01.2013
року, копію паспорта громадянина
України НОМЕР_3, виданого 09.04.1998
Мінським РУ ГУ МВС України в місті
Києві; рішення Голосіївського
районного суду міста Києва № 2-4483/11 від
10.10.2011 року; витяг НВ-013, виданий
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради.

За результатами
розгляду даної заяви та доданих
документів державний реєстратор
прав на нерухоме майно Вовненко Оксана
Сергіївна встановив, що подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. На
підставі викладеного, державним
реєстратором 13 липня 2013 року прийнято
рішення № 3932423, яким державний
реєстратор вирішив відмовити у
державній реєстрації права власності.

Колегія суддів
апеляційної інстанції з даного приводу
вважає за необхідне звернути увагу на
наступне.

Згідно з абзацом першим частини 3
статті 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» разом із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Відповідно до
пункту 10 Порядку державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 N
703 (далі - Порядок), заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Відповідно до
пункту 27 вищезазначеного Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Пунктом 28 Порядку
визначено, що для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно заявник,
крім документів, що зазначені у пункті
27 цього Порядку, подає копії
документів, що зазначені в пункті 9
цього Порядку (крім документа, що
посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування).

У разі подання
заяви про державну реєстрацію
уповноваженою особою, яка діє від імені
фізичної особи, така особа, крім
документів, що зазначені в абзаці
першому цього пункту, подає копію
документа, що посвідчує особу, яку вона
представляє, та копію реєстраційного
номера облікової картки платника
податку такої фізичної особи, крім
випадків, коли фізична особа через свої
релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку, офіційно
повідомила про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що паспорти та довідки не є
документами що встановлюють
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, таким документом, в
даному випадку, є рішення суду.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції, зобов'язавши реєстратора
провести державну реєстрацію права
приватної власності на земельну
ділянку, підмінив собою реєстраційний
орган, чим порушив норми матеріального
права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає такі доводи апелянта
помилковими, оскільки зобов'язання
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Вовненко
Оксану Сергіївну провести державну
реєстрацію права приватної власності
на земельну ділянку кадастровий №
:79:664:0013, площею 0,0620 га за адресою:
АДРЕСА_1 є необхідним для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача. Повнота захисту полягає в
ефективності відновлення його прав, а
тому для захисту порушеного права, суд
вправі зобов'язати суб'єкта владних
повноважень прийняти законне рішення
про реєстрацію права. Такий спосіб
захисту порушеного права випливає з
Рекомендацій Комітету Міністрів Ради
Європи N R(80)2 стосовно здійснення
адміністративними органами влади
дискреційних повноважень, прийнятої
Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й
нараді, а також з вимог ст. ст. 2, 11,162
КАС України.

Оскільки позовні вимоги позивача є
обгрунтованими, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції міста Києва
Вовненко Оксани Сергіївни - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.