Справа № 524/1717/14-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р. Справа № 524/1717/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 09.04.2014р. по
справі № 524/1717/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області третя особа
Публічне акціонерне товариство
"Кременчуцький колісний завод"

про визнання незаконним та скасування
рішення про утримання з пенсії за віком
сум пенсії, виплаченої надмірно,
визнання дій по утриманню з пенсії
незаконними, покладення зобов'язання,

ВСТАНОВИЛА:

28 лютого 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернулась до суду з позовом, в якому
просила визнати незаконними та
скасувати рішення - Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області від
29.05.2013 року щодо утримання з пенсії суми
у розмірі 3292 грн. 29 коп., по 20% пенсії
щомісячно до повного погашення
переплати, що утворилася у період з
03.10.2008 року по 31.08.2013 року. Зобов'язати
відповідача повернути незаконно
стягнуту суму пенсії.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09.04.2014 року позовні вимоги
задоволені.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Кременчуці від 29 травня 2013
року за № 251 про утримання з пенсії за
віком, призначеної ОСОБА_1, коштів
виплачених сум пенсії надміру в
розмірі 3292,29 грн. Визнано незаконними
дії Управління Пенсійного Фонду
України в м. Кременчуці по утриманню з
пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1,
коштів виплачених сум пенсії надміру в
розмірі 3292,29 грн. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Кременчуці повернути ОСОБА_1 кошти в
розмірі 3292,29 грн., які були утримані з
пенсії. Стягнуто з Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Кременчуці на користь ОСОБА_1 у
повернення сплачених: судового збору -
243,60 грн. та витрат по оплаті вартості
правової допомоги - 500 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області,
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи
просить скасувати оскаржувану
постанову з прийняттям нового судового
рішення про відмову в задоволені
позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з 03.10.2008 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області і отримує пенсію за віком.

У лютому 2013 року позивач звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії відповідно до довідки про
заробіток для обчислення пенсії від 28
січня 2013 року за № 6/104-173-505 з
урахуванням заробітної плати за період
з 01 вересня 1991 року по 31 серпня 1996 року,
виданої Публічним акціонерним
товариством "Кременчуцький колісний
завод".

21 травня 2013 року працівниками
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Кременчуці в ході позапланової
перевірки ПАТ "Кременчуцький колісний
завод" було складено акт № 620 перевірки
характеру виконуваної роботи та умов
праці для підтвердження права позивача
на пільгове пенсійне забезпечення та
довідок про заробітну плату щодо
достовірності видачі Публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький колісний завод" довідки
про заробітну плату № 6/104-173-505 від 28
січня 2013 року за період з 01 вересня 1991
року по 31 серпня 1996 року для обчислення
пенсії позивачеві.

У ході перевірки виявлено завищення
заробітної плати в сумі 49 грн. 46556 коп.,
зазначеної у довідці № 6/104-173-505 від 28
січня 2013 року та одночасно Публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький колісний завод" було
надано 21 травня 2013 року нову довідку
про заробіток позивача для обчислення
пенсії за № 6/95-897-2243 за вказаний період
часу.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області № 251 від 29 травня 2013 року
вирішено утримувати з позивача
переплату пенсії щомісячно по 20% від
розміру пенсії до повного
відшкодування переплати в сумі 3292,29
грн., яку було утримано з пенсії
позивача з вересня 2013 року по лютий 2014
року включно. Про утримання з пенсії
позивач дізналася у вересні 2013 року при
отриманні пенсії.

Відповідач не звертався до позивача
щодо надання нею добровільної згоди на
утримання з її пенсії переплат
розмірів пенсії, з відповідними
позовами до позивача та третьої особи у
порядку цивільного, адміністративного
чи господарського судочинства щодо
стягнення коштів надмірно виплаченої
пенсії позивачу.

Вирішуючи справу, та задовольняючи
позовні вимоги в частині визнання
незаконними дії Управління Пенсійного
Фонду України в м. Кременчуці по
утриманню з пенсії за віком,
призначеної ОСОБА_1, коштів виплачених
сум пенсії надміру в розмірі 3292,29 грн.
та зобов'язання Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Кременчуці повернути ОСОБА_1 кошти в
розмірі 3292,29 грн. які були утримані з
пенсії, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не доведено
зловживання позивачем правом на
перерахунок пенсії та його вини у
переплаті пенсії.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, вважає їх правильними та
такими, що відповідають вимогам норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області вказує,
що судом першої інстанції при
вирішенні справи порушено норми
матеріального права, а саме ст. 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не приймає до уваги
наведені доводи апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті
випливає, що для відрахування
виплаченої надміру суми пенсії можливе
тільки за двох умов: зловживання з боку
пенсіонера та подання страхувальником
недостовірних даних. Даний перелік є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Згідно ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Згідно приписів ст. 11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування збитків, є
зобов'язання, яке виникає з угод або
внаслідок заподіяної шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
надано законодавче визначення
деліктної відповідальності за шкоду,
завдану майну, та підстави її
виникнення. Так, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: 1)
наявність шкоди; 2) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача; 4)
вина. Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
необхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди, якщо інше не
передбачено законом.

Враховуючи зазначенні вище норми
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та Цивільного
кодексу України, саме відповідач
повинен довести факт протиправної
поведінки позивача, настання шкоди (її
розмір) та причинний зв'язок між ними.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
судом першої інстанції вірно
враховано, що відповідачем не надано
доказів про вчинення саме позивачем
зловживань (недобросовісності), що
призвели до безпідставної виплати їй
сум пенсії, а тому відсутні підстави
для стягнення з пенсіонера надміру
виплачені суми пенсії.

Також, колегія суддів зазначає, що
вирішуючи питання про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
користь позивача витрат на правову
допомогу в розмірі 500 гривень., суд
першої інстанції виходив з наявності
для такого стягнення підстав,
передбачених ч. 1 ст. 90 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать зокрема
витрати на правову допомогу.

На підтвердження вказаних судових
витрат позивачем не надано до
матеріалів справи жодних документів ,
які б свідчили про наявність
понесених витрат на правову допомогу.
Також, в адміністративному позові не
зазначено обставин, згідно з якими
позивач обгрунтовує вимоги про
стягнення витрат на правову допомогу.

Отже, позивачем не надано доказів
належності витрат на оплату юридичних
послуг у розмірі 500 грн. із розглядом
адміністративної справи № 524/1717/14-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області про
визнання незаконним та скасування
рішення про утримання з пенсії за віком
сум пенсії, виплаченої надмірно,
визнання дій по утриманню з пенсії
незаконними, покладення зобов'язання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що постанова Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 09.04.2014 року
підлягає скасуванню в частині
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області на користь ОСОБА_1
витрат за надання правової допомоги у
розмірі 500 грн., в іншій частині
постанова суду першої інстанції
ухвалена з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст.200 КАС України є
підставою для залишення постанови суду
першої інстанції в цій частині - без
змін.

Керуючись ст.160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254
КАСУ, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09.04.2014р. по справі № 524/1717/14-а
скасувати в частині стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області на
користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в розмірі 500 гривень.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
09.04.2014 року по справі № 524/1717/14-а
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов
Ю.М.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бартош Н.С.