Справа № 822/1231/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1231/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріКапітану В.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області до товариства
з обмеженою відповідальністю торгова
фірма "Веснянка" м.
Кам'янець-Подільський Хмельницької
області про стягнення податкового
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю торгова фірма
"Веснянка" м. Кам'янець-Подільський
Хмельницької області суму податкового
боргу в розмірі 92487,50 грн., з рахунків у
банках, обслуговуючих вказаного
платника податків, за рахунок готівки,
що належить платнику податків для
погашення податкового боргу.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач як платник податків
зобов'язаний сплачувати їх своєчасно
та в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий
борг по податку на додану вартість в
сумі 92487,50 грн.

Так як відповідач в порушення вимог
закону добровільно не сплатив
узгоджену суму податкового
зобов'язання у встановлені строки, тому
податковий борг необхідно стягнути з
відповідача примусово в сумі 92487,50 грн.,
на користь Державного бюджету України
в рахунок погашення податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча позивач був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в установленому
законом порядку та подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув повторно, хоча
відповідач був повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи належним
чином, заяви про розгляд справи за
відсутності його представника до суду
не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрований як юридична
особа та відповідно до статтей 15, 16
Податкового кодексу України є
платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно позовної заяви сума податкового
боргу відповідача з податку на додану
вартість складає 92487,50 грн., який виник
на підставі прийнятого
Кам'янець-Подільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
податкового повідомлення-рішення №
від 22.10.2013 року.

Відповідно до підпункту 54.3.1 пункту 54.3,
пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Кам'янець-Подільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
відносно відповідача було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю торгова фірма
"Веснянка" з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість за період з 01.01.2012 року
по 06.08.2013 року.

За результатом даної перевірки
посадовими особами позивача складено
акт № 461/222/14172224 від 07.10.2013 року.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 187.1
ст. 187 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01.01.2012 року
по 06.08.2013 року в сумі 115 605 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки Кам'янець-Подільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 22.10.2013
року, яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі 144
506,25 грн., та нараховано пені в сумі 5235,25
грн.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення №
від 22.10.2013 року було вручено
відповідачу 23.10.2013 року.

Згідно пунктів 56.1, 56.3 статті 56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Процедура адміністративного
оскарження закінчується днем,
наступним за останнім днем строку,
передбаченого для подання скарги на
податкове повідомлення-рішення або
будь-яке інше рішення відповідного
контролюючого органу у разі, коли така
скарга не була подана у зазначений
строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17. статті 56
Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 56.17.5 пункту 56.17
статті 56 Податкового кодексу України
встановлено, що день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
грошового зобов'язання платника
податків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Оскільки відповідач не скористався
своїм правом на адміністративне
оскарження податкових
повідомлень-рішень, а також
оскарженням їх в судовому порядку, суму
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності)
нарахованих згідно таких податкових
повідомлень-рішень необхідно вважати
узгодженою.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Так як відповідач не розпочав
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу і не сплатив
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, таку суму
грошового зобов'язання необхідно
вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Вимога № 616-11 від 12.12.2013 року надіслана
відповідачу та вручена йому 23.12.2013 року.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням на підставі
податкових повідомлень-рішень
необхідності не було.

Також між позивачем та відповідачем 01
листопада 2013 року було укладено
договір про розстрочення грошових
зобов'язань № 41, згідно якого позивач
надає платнику розстрочення сплати
грошових зобов'язань на загальну суму
101383,83 грн., під проценти строком з 02.11.2013
року по 30.12.2013 року.

Розмір процентів дорівнює розміру
пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129
Податкового кодексу України.

Позивачем несплачено суми пені та
процентів за розстрочення сплати
грошових зобов'язань згідно договору
про розстрочення грошових зобов'язань
№ 41 від 01 листопада 2013 року.

Податковий борг відповідача
підтверджується копією акту перевірки,
копією податкового
повідомлення-рішення, копією корінця
податкової вимоги, розрахунком суми
позовних вимог, копією договору
розстрочки, які додані до матеріалів
справи.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
його недостатності-шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також відповідно до пункту 95.4
статті 95 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена
сума податкового боргу в розмірі 1190
грн., суд вважає за необхідне стягнути
його в примусовому порядку шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків і стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
такому платнику податків.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений у судовому
засіданні дослідженими доказами, тому
його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 1, 14, 15, 16, 54, 56, 57, 58, 59, 87, 94, 95
Податкового кодексу України, статтями
9, 11, 71, 69, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю торгова фірма
"Веснянка" м. Кам'янець-Подільський
Хмельницької області на користь
Державного бюджету України податковий
борг в розмірі 92487,50 грн., (дев'яносто дві
тисячі чотириста вісімдесят сім
гривень п'ятдесят копійок) шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків і стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
такому платнику податків.

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 05.05.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05
травня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський