Справа № К/9991/4530/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/4530/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Полтавтрансбуд» до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі міста Полтави про
скасування рішення,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
«Полтавтрансбуд» (далі - ВАТ
«Полтавтрансбуд») на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ВАТ «Полтавтрансбуд»
пред'явило в суді позов до Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі міста Полтави (далі - Управління
ПФУ) про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхових внесків № 320 від 8 вересня 2010
року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що своєчасно сплачує
страхові внески, пропорційно до
виплаченої заробітної плати, оскільки
такий обов'язок встановлено пунктом 6
статті 20 Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-VI «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-VI).

Посилаючись на те, що відповідач
нарахував йому фінансові санкції та
пеню за несплату недоїмки по страхових
внесках, що нараховані на заробітну
плату, яка фактично не виплачена,
просив позов задовольнити.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13 жовтня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2011
року, в задоволені позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ВАТ «Полтавтрансбуд»
зареєстровано Управлінням ПФУ як
платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до розрахунку фінансових
санкцій та пені по особовому рахунку
ВАТ «Полтавтрансбуд» позивач сплатив
недоїмку з порушенням граничного
строку її сплати, встановленого
частиною шостою статті 20 Закону № 1058-IV.

Рішенням Управління ПФУ № 320 від 8
вересня 2010 року до ВАТ
«Полтавтрансбуд» застосовано
фінансові санкції в розмірі 100146 грн
74 коп та нараховано пеню в сумі 14427 грн
64 коп за несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальником страхових внесків, в
тому числі донарахованих органом
Пенсійного фонду, за період з 20 травня
2010 року по 27 серпня 2010 року.

Частиною шостою статті 20 Закону № 1058-IV
встановлено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду, базовим
звітним періодом в даному випадку є
календарний місяць.

На підставі частини другої статті 106
Закону № 1058-IV суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та (або) не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами ПФУ у випадках, передбачених
частиною третьою статті 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Частиною дванадцятою статті 20 Закону №
1058-ІV встановлено, що страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника внесків.

У разі не сплати (не перерахування) або
несвоєчасної сплати (несвоєчасного
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, відповідно до
пункту 2 частини дев'ятої статті 106
Закону України № 1058-1V
виконавчими органами Пенсійного фонду
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків нараховується пеня у розмірі
0,1% зазначених сум коштів, розрахована
за кожний календарний день
прострочення платежу.

Остаточний розрахунок різниці між
нарахованою сумою страхових внесків за
звітний місяць та фактичною сплатою
авансованих платежів страхувальником
здійснюється до 20 числа місяця
наступного за звітним, незалежно від
того, чи було фактично виплачено
працівникам заробітну плату (інший
дохід) за звітний місяць чи ні.

З огляду на викладені вимоги чинного на
час спірних правовідносин
законодавства, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, що посилаючись на частину
шосту статті 20 Закону № 1058-ІV, позивач
прирівняв обов'язок страхувальника
сплачувати авансові платежі до іншого
обов'язку - остаточно розрахуватися з
Пенсійним фондом до закінчення
граничного терміну сплати внесків.
Вимоги позову ґрунтуються на
вибірковому аналізі положень статті 20
Закону, в якій зазначені строки та
порядок сплати нарахованих страхових
внесків, але не враховані положення
частини шостої статті 19 цього ж Закону,
яка визначає порядок їх нарахування.

Такі висновки підтверджуються
матеріалами справи та не
спростовуються доводами касаційної
скарги.

Несплата або несвоєчасна сплата
страхових внесків та несплата, неповна,
або несвоєчасна сплата авансових
платежів із страхових внесків є
окремими видами порушень, які тягнуть
за собою застосування різних
фінансових санкцій.

Оскільки ТОВ «Полтавтрансбуд»
здійснював оплату недоїмки з
порушенням граничного строку її
сплати, то Управління ПФУ обґрунтовано
застосувало до нього фінансові санкції
та нарахувало пеню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення судів
попередніх інстанцій є законними,
оскільки суди, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішили спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, їх висновки щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Полтавтрансбуд» залишити без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т. Ф.Весельська

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников