Справа № 497/784/14-а
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/784/14-а
Провадження № 2-а/497/27/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої
С.В.,

за участю секретаря - Бачур А.В.,

позивачки - ОСОБА_1,

її представника - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Далекого Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Болград
цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
про визнання рішення протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищеназваним адміністративним
позовом, що був зареєстрований в
канцелярії суду 24 березня 2014 року
(а.с.2-3), який до початку розгляду справи
по суті уточнила (а.с.18-19), не змінюючи
підстави та предмет позову, просила
постановити рішення яким:

- визнати протиправним та
скасувати рішення комісії для розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням та виплатою пенсій
Управління пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
від 07.02.2014 року № 7 щодо відмови їй у
призначенні пенсії за вислугу років
згідно п «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у зв'язку з
відсутністю необхідного 25 річного
стажу роботи;

- зобов'язати відповідача
призначити їй, позивачці ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за вислугу років по
трудовій книжці з 13.11.2013 року,
враховуючи її, позивачки роботу на
посаді медичної сестри та вихователя
дитячого садку;

- стягнути з відповідача судові
витрати.

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що у період з 1981 року
по 1986 рік вона працювала на посаді
медичної сестри на фермі, з 1987 року по
1996 рік працювала вихователем у
дитячому ясла-садку, з 1997 року по 1999 рік
- медичною сестрою в Олександрівській
дільничній лікарні Болградського
району Одеської області, з 1999 року по
12.11.2013 року працювала медичною сестрою
фізкабінету Олександрівської
сільської лікарської амбулаторії (яка
за цей період реорганізовувалась
шляхом приєднання до Болградської ЦРЛ
та шляхом перенайменування в
Олександрівську амбулаторію практики
сімейної медицини Болградської ЦРЛ).
Зазначений факт підтверджується
трудовою книжкою та архівною довідкою.
В зв'язку з наявністю достатнього стажу
роботи (більше 26 років) на посаді
працівника освіти та охорони здоров'я,
відповідно до п «е» ст. 55 Закону «Про
пенсійне забезпечення», вона
позивачка, 13.11.2013 року звернулася з
заявою до Управління пенсійного фонду
України в Болградському районі
Одеської області про призначення
пенсії за вислугу років. За наслідками
розгляду поданої заяви, відповідач
прийняв рішення про відмову у
призначенні пенсії за вислугу років.
Згідно цього рішення, підставою для
відмови стала відсутність необхідно
стажу роботи, який за підрахунком
відповідача складає 21 рік 6 місяців 7
днів.

Уточнюючи позовні вимоги,
позивачка посилалася на те, що 14.03.2014
року комісією для розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсій Управління пенсійного
фонду України в Болградському районі
Одеської області внесено зміни до
рішення від 07.02.2014 року № 7, та
визначено, що спеціальний стаж роботи
позивачки відповідно до п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» складає 14 років 6 місяців
7 днів, так як згідно рекомендації листа
головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області від 05.03.2014
року № 2295/04 з розрахунку стажу роботи
за спеціальністю гр. ОСОБА_1 вилучено
період роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1994
року, оскільки в відомостях на
заробітну плату не вказана посада, на
якій працювала позивачка (а.с.18-19).

В зв'язку з зазначеним, вичерпавши усі
можливості для вирішення питання з
приводу призначення пенсії за вислугу
років позасудовим шляхом, позивачка
вимушена звернутися до суду за
захистом свого права на пенсію.

В судовому засіданні позивачка
повністю підтримав позовні вимоги,
заяву про уточнення позовних вимог та
надала пояснення з підстав зазначених
в позові, а саме, що у період з 1981 року по
1986 рік вона працювала медичною сестрою
в медпункті на фермі колгоспу «Шлях
Леніна» в с. Олександрівка, з 1987 року по
1996 рік працювала вихователем у
дитячому ясла-садку в с. Олександрівка,
з 1996 року по 1999 рік працювала медичною
сестрою в Олександрівській дільничній
лікарні Болградського району Одеської
області. Саме ці періоди роботи, що в
сукупності складають 13 років,
відповідач не зараховує до
спеціального стажу роботи, що дає право
на пенсію за вислугою років.

Представник позивачки ОСОБА_2,
діючий за довіреністю від 07.03.2014 року,
зареєстрованою в реєстрі за № 41 (а.с.24)
підтримав доводи позивачки та надані
нею пояснення, просив позов
задовольнити, скасувати рішення
комісії від 07.02.2014 року № 7 зі змінами
внесеними рішенням тієї ж комісії від
14.03.2014 року № 13, зобов'язати
відповідача призначити пенсію
позивачці з 13.11.2013 року за вислугу років
відповідно до п «е» ст. 55 Закону «Про
пенсійне забезпечення». Пояснив, що
основним документом для призначення
пенсії є трудова книжка, а згідно
трудової книжки позивачка має
спеціальний стаж роботи 26 років 4
місяці 12 днів як працівник освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення незалежно від віку за
переліком, що затверджений у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Представник відповідача Далекий
Р.В., діючий за довіреністю від 08.04.2014
року (а.с.25) позов не визнав. Вважав, що
позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає,
оскільки вимоги позивачки є незаконні
та необґрунтовані. Так, згідно архівної
довідки про стаж роботи, ОСОБА_1
працювала в якості медичної сестри на
фермі колгоспу «Шлях Леніна» з 1981 по 1986
роки, вихователем дитячого ясла-садка з
1987 по 1996 роки, медичною сестрою в
Олександрівській дільничній лікарні в
колгоспі «Шлях Леніна»,
реорганізованого в КСП
«Олександрівка», СПК «Олександрівка з
1997 по 1999 роки. В грудні 2013 року була
проведена зустрічна перевірка періоду
роботи позивачки за зазначені періоди.
За наслідками перевірки виявилося, що в
книгах обліку трудового стажу колгоспу
«Шлях Леніна» за 1987-1994 роки посада
«вихователь» дописана і зроблена
відмітка на полях, що виправленому
вірити та проставлена печатка; за 1995-1996
роки - посада «няня» закреслена,
дописана посада «вихователь» з
відміткою виправленому вірити і
засвідчено печаткою; за 1997-1999 роки -
значиться медичною сестрою. Після
проведення зустрічної перевірки 30.01.2014
року (акт № 12) з розрахунку стажу роботи
за вислугу років ОСОБА_1 вилучено
періоди роботи: - за 1987 рік у зв'язку з
тим, що згідно розрахунково-платіжних
відомостей вона значиться на фермі; -
1988-1994 роки - у відомостях на заробітну
плату не вказана посада; - 1995-1996 роки
згідно розрахунково-платіжних
відомостей значиться «няня»; - 1997-1999
роки, так як медичним сестрам які
працюють у колгоспах, право на пенсію
за вислугу років не передбачено. Після
підрахунку спеціальний стаж роботи
ОСОБА_1 становить 14 років 6 місяців 7
днів (а.с.26)

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
дослідивши чинне законодавство та
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін по справі, пояснення свідків,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню за
наступних підстав.

Встановленому судом факту
відповідають адміністративно-правові
відносини, що виникають з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, які регулюються
Конституцією України, Кодексом
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Так, згідно ст. ст. 19, 46, 55
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Згідно положень ст. 7 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№1788-ХІІ від 05.11.1991 року, в редакції що
діє з 09.12.2012 року (надалі Закон), пенсія
за вислугу років призначається після
звільнення з роботи, яка дає право на
цей вид пенсії.

Відповідно до п. «е» ст. 55 названого
Закону, право на пенсію за вислугу
років мають: працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 р. N 909 затверджено
«Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» з
останніми змінами внесеними від 17
грудня 2012 року Постановою КМУ N 1181.

До переліку включені посади:

- завідуючі, вихователі-методисти,
вихователі, музичні керівники,
вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди,
практичні психологи дошкільних
навчальних закладів всіх типів;

- лікарі та середній медичний
персонал (незалежно від найменування
посад) лікарняних закладів,
лікувально-профілактичних закладів
особливого типу, лікувально-трудових
профілакторіїв,
амбулаторно-поліклінічних закладів,
закладів швидкої та невідкладної
медичної допомоги, закладів
переливання крові, закладів охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортних закладів, установ
з проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальних органів
Держсанепідслужби (щодо працівників,
які не є державними службовцями),
діагностичних центрів.

Згідно п. 2, п. 4 примітки цієї
постанови, робота за спеціальністю в
закладах, установах і на посадах,
передбачених цим переліком, дає право
на пенсію незалежно від форми
власності або відомчої належності
закладів і установ; при призначенні
пенсії за вислугу років зазначеним у
цьому переліку особам допускається
підсумовування стажу за періоди їх
роботи у закладах і установах освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
документом про трудову діяльність
працівника відповідно до Інструкції
про порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях, затвердженої наказом
Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту від 29
липня 1993 року № 58, є трудова книжка, а
уточнюючі довідки про період та
характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.
Документи про призначення пенсій
розглядаються органом, що призначає
пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх
надходження. Повідомлення про відмову
в призначенні пенсії із зазначенням
причин відмови та порядку оскарження
орган, що призначає пенсії видає або
надсилає підприємству, організації або
заявникові не пізніше 5 днів після
винесення відповідного рішення. Пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім тих випадків, коли пенсії
призначаються з більш раннього строку:
пенсії за віком та по інвалідності
призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або відповідно
встановлення інвалідності органами
медико-соціальної експертизи, якщо
звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності. Суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає,
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком.

У тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

При прийманні документів орган,
що призначає пенсію, має право вимагати
від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в тримісячний термін з
дня подачі заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року за № 637, встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, як передбачено і в ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації
або відсутності архівних даних з інших
причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17
цього Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника, що
передбачено пунктом 18 зазначеного
Порядку.

Вирішуючи спір суд встановив, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), 13 листопада
2013 року, після звільнення з посади
медичної сестри фізіотерапевтичного
кабінету Олександрівської амбулаторії
загальної практики сімейної медицини
(наказ № 194-к від 12.11.2013 року) звернулася
до Управління пенсійного фонду України
в Болградському районі Одеської
області з заявою про призначення їй
пенсії за вислугу років згідно до п «е»
ст. 55 Закону «Про пенсійне
забезпечення» (а.с.37), при цьому надала
усі необхідні документи, в тому числі
трудову книжку, архівну довідку №
05-26/736 від 30.11.2011 року про роботу за
період з 1981 по 1999 роки (а.с.47).

З матеріалів пенсійної справи
ОСОБА_1 (а.с.29-79) вбачається, що Комісія
для розгляду спірних питань, пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії відповідно до чинного
законодавства про пенсійне
забезпечення УПФУ у Болградському
районі прийняла 07.02.2014 року рішення № 7
про відмову ОСОБА_1 в призначенні
пенсії за вислугу років згідно до п. «е»
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з відсутністю
необхідно 25 річного стажу роботи (а.с.31).

Підставою для прийняття даного
рішення були акти зустрічної
перевірки № 113 від 13.12.2013 року та № 12 від
30.01.2014 року головного спеціаліста
Відділу призначення пенсій УПФУ в
Болградському районі, стажу роботи
ОСОБА_1 в колгоспі «Шлях Леніна»
(СВК/КСП «Олександрівка»). За
наслідками перевірки книг обліку
трудового стажу виявлено ряд
виправлень: дописану посаду
«вихователь», посада «няня» виправлена
на посаду «вихователь», які засвідчені
належним чином. В 1997 - 1999 роках -
позивачка значиться на посаді медичної
сестри.

Під час перевірки
розрахунково-платіжних відомостей по
розрахункам з членами колгоспу за 1987-1999
роки були виявлені недоліки, а саме в
ряді відомостей не зазначена посада
ОСОБА_1, в деяких значиться посада
«няня», за 1992 рік - у
розрахунково-платіжній відомості -
ОСОБА_1 взагалі не знайдена. За період
1997-1999 років ОСОБА_1 значиться медичною
сестрою в окремому списку з усіма
медичними працівниками (головний
лікар, медсестри, санітарки) (а.с.48, 71).

14 березня 2013 року Комісія для
розгляду спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії відповідно до чинного
законодавства про пенсійне
забезпечення УПФУ у Болградському
районі прийняла рішення № 13 про
внесення змін в рішення технічної Ради
№ 7 від 07.02.2014 року (а.с.75), а саме згідно
рекомендацій листа головного
Управління пенсійного фонду України в
Одеській області від 05.03.2014 року № 2295/04
з розрахунку стажу роботи за
спеціальністю ОСОБА_1 вилучено період
роботи з 01.01.1988 року по 31.12.1994 рік так, як
у відомостях на заробітну плату не
вказана посада.

Однак, згідно записів трудової
книжки НОМЕР_1 заведеної на ім'я ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, заповнення якої розпочато
12 березня 1982 року вбачається, що
позивачка працювала:

- з 1981 року по 1986 рік на посаді
медичної сестри на фермі,

- з 1987 року по 30.07.1996 рік -
вихователем у дитячому ясла-садку,

- з 30.07.1996 року по 07.05.1999 рік -
медичною сестрою в Олександрівській
дільничній лікарні Болградського
району Одеської області,

- з 07.05.1999 року по 12.11.2013 року
працювала медичною сестрою
фізкабінету Олександрівської
сільської лікарської амбулаторії (яка
була реорганізована шляхом приєднання
до Болградської ЦРЛ та шляхом
перенайменування в Олександрівську
амбулаторію практики сімейної
медицини Болградської ЦРЛ), де
позивачка продовжувала працювати на
займаній посаді до 12.11.2013 року
(звільнена за власним бажанням) (а.с.7-10,
41-45).

За даними записами трудової
книжки спеціальний стаж роботи
позивачки на посаді вихователя та
медичної сестри склав 26 років 4 місяці 12
днів.

В судовому засіданні у
присутності усіх сторін було
досліджено в оригіналі трудову книжку
ОСОБА_1, усі виправлення здійснені в
ній, засвідчені належним чином.

Спірні періоди роботи також
підтверджуються даними архівної
довідки Болградської районної ради
Одеської області від 30.11.2011 року № 05-26/736
та від 24.02.2014 року № 05-26/86 (а.с.47, 11).

Допитана у якості свідка ОСОБА_4 -
головний спеціаліст Відділу
призначення пенсій Управління
пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
підтвердила, що спеціальний стаж
роботи позивачки виключно по записам
трудової книжки складає 26 років 4
місяці 12 днів. Однак для призначення
пенсії Управлінням цього недостатньо.
Тому були здійснені зустрічні
перевірки за наслідками яких було
виключено ряд періодів роботи
позивачки, оскільки займані нею посади
не знайшли свого підтвердження в
розрахунково-платіжних відомостях.
Крім того, позивачка працювала на
посаді медсестри Олександрівської
лікарні, яка протягом 1996-1999 року
фінансувалась та матеріально
забезпечувалась колгоспом «Шлях
Леніна», а тому цей період роботи також
не зараховується до спеціального
стажу.

Однак, згідно розпорядження
Болградської районної ради народних
депутатів № 354 від 13 травня 1996 року в
зв'язку з відсутністю бюджетних коштів
на фінансування стаціонарів
Дмитрівської, Олександрівської ,
Городнєнської, Кальчевської,
Василівської і Криничненської
дільничних лікарень, відповідно до
рішення ІХ сесії Болградської районної
ради народних депутатів від 19.04.1996 року
передано на утримання та фінансування
КСП (а.с.53).

Наказом № 97 від 26.06.1996 року по
Болградській ЦРЛ «Про передачу
стаціонарів сільських дільничних
лікарень» на утримання Колективних
сільськогосподарських підприємств»,
Олександрівська СДЛ була передана на
матеріальне утримання КСП
«Олександрівка» з 24.07.1996 року (а.с.52).

Відповідно до п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16
Закону України «Основи законодавства
України про охорону здоров'я», заклади
охорони здоров'я це - підприємства,
установи та організації, завданням
яких є забезпечення різноманітних
потреб населення в галузі охорони
здоров'я шляхом подання
медико-санітарної допомоги, включаючи
широкий спектр профілактичних і
лікувальних заходів або послуг
медичного характеру, а також виконання
інших функцій на основі професійної
діяльності медичних працівників;
заклади охорони здоров'я створюються
підприємствами, установами та
організаціями з різними формами
власності, а також приватними особами
при наявності необхідної
матеріально-технічної бази і
кваліфікованих фахівців.

З викладеного, слідує, що
Олександрівська сільська дільнична
лікарня була передана на матеріальне
утримання та фінансування КСП
«Олександрівка», проте не перестала
виконувати свої функціональні
обов'язки щодо лікування та надання
медичної допомоги громадянам. Весь
медичний персонал продовжував
працювати на своїх посадах, тому
безпідставним є посилання відповідача,
що даний період роботи позивачки не
може бути включений до спеціального
стажу роботи, лиш з тих підстав, що
лікарня фінансувалась за кошти
колгоспу.

В судовому засіданні були
допитані свідки.

Зокрема, свідок ОСОБА_5, суду показала,
що вона працювала в період з 1978 року по
2004 рік в дитячому садку с.
Олександрівка Болградського району
Одеської області. Разом з нею, в цьому ж
дитячому садку працювала позивачка на
посаді вихователя, отримувала
заробітну плату вихователя. Цей
дитячий садок є єдиним в с.
Олександрівка, складається з семи груп.
В кожній групі працює по два
вихователя. (а.с.89-94).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона
працювала вихователем з 1986 року по 2000
рік в дитячому садку. Разом з нею, на
посаді вихователя працювала позивачка.
Працювали в одній групі по змінно.
Помічником вихователя в цей період в
їхній групі працювала ОСОБА_7, тому
позивачка ніяк не могла працювати
нянькою та й не працювала, оскільки
займала посаду вихователя. Перед
призначенням на посаду вихователя
дитячого садку, вони проходили
навчання в Кахульському педагогічному
училищі (а.с.95-102).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8, суду показала, що вона має дві
освіти. Працювала з 1987-1999 рік
вихователем в дитячому садку, а потім
медичною сестрою в Олександрівській
дільничній лікарні. Позивачка також
працювала на посаді вихователя у
період з 1987 по 1996 роки, нянькою вона,
позивачка ніколи не працювала
(а.с.112-118).

Суд визнає покази свідків достовірними
і приймає їх в якості доказів, оскільки
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 працювали
разом з позивачкою в одному дитячому
садку, тобто в одних і тих же умовах
роботи, добре знають позивачку.

З урахуванням наведеного, у суду немає
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їхню
заінтересованість в результаті
розгляду справи - відсутні, їх
показання об'єктивно підтверджуються і
не суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Таким чином, обставини, викладені
позивачкою в позовній заяві про те, що
вона має право на призначення пенсії за
вислугою років згідно п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», обґрунтовані і знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні.

Заперечення відповідача, що
оскільки відсутня інформація про
займану посаду позивачкою у відомостях
про заробітну плату, розбіжності, що
містяться в цих платіжних відомостях
за періоди роботи з 1987 по 1996 роки, та
період роботи з 1996 по 1999 роки, коли
Олександіська СДЛ була передана на
утримання КСП «Олександрівка, суд
розцінює критично, оскільки
законодавцем покладено на відповідача
обов'язок провести відповідні дії і
визначитись чи має особа право на
пенсію чи ні. Відповідач цей обов'язок
трактує по своєму, приймаючи
необґрунтовані рішення, які
позбавляють позивачку її
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсії за вислугу років відповідно до
статті 55 п. «е» Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Оскільки судом встановлено, що
рішення № 7 від 07.02.2014 року Комісії для
розгляду спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії відповідно до чинного
законодавства про пенсійне
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України у Болградському районі
Одеської області - є не законним, а тому
така відмова носить формальний
характер і порушує право позивачки на
реалізацію права на пенсійне
забезпечення, яке підлягає
відновленню, а позовні вимоги -
задоволенню як такі, що знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
тому рішення підлягає скасуванню.

Позивачка звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за вислугу років 13.11.2013 року, а
тому саме з цієї дати у позивачки
виникло право на пенсію за вислугу
років, в зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що сукупність перерахованих
доказів дають підстави для призначення
пенсії ОСОБА_1 за вислугу років
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
13.11.2013 року, тобто з часу звернення з
заявою до відповідача.

Строк звернення до суду
позивачкою не пропущено, оскільки
рішення УПФ України в Болградському
районі Одеської області нею отримано
поштовим листом 20.02.2014 року (а.с.79), про
що є повідомлення про вручення листа в
матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1,
яка була досліджена в оригіналі в
судовому засіданні, а позовну заяву до
суду позивачка подала 21.03.2014 року (а.с.87),
тобто в строк, визначений ст.99 КАС
України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, тому в цій
частині позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 55
Конституції України, ст.ст. 7, 55 п. «е», 62,
81, 83, 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, в
редакції що діє з 09.12.2012 року, ст.ст. 2, 17,
18, 19, 70, 71, 86, 94, 159, 160, 161, 162, 186 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання призначити пенсію за
вислугу років - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і
скасувати рішення Комісії для розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням та виплатою пенсій
Управління пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
від 07.02.2014 року № 7 зі змінами внесеними
рішенням комісії від 14.03.2014 року № 13,
про відмову ОСОБА_1 у призначенні
пенсії за вислугу років.

3. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
призначити з 13 листопада 2013 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - пенсію за вислугу
років по трудовій книжці відповідно до
п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

4. Стягнути з Державного Бюджету
України на користь ОСОБА_1 73.08 гривен
судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів здня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
С.В.Кодінцева