Справа № 809/3972/13-а
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Справа № 876/2311/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Рожнятівської районної ради
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року в адміністративній справі
за позовом прокурора Рожнятівського
району до Рожнятівської районної ради
про визнання нечинним п.п. 4, 8 рішення 21
позачергової сесії 6 демократичного
скликання №493-21/2013 від 02.12.2013 року,-

В С Т А Н О В
И В:

16.12.2013 року прокурор Рожнятівського
району Івано-Франківської області
(надалі - позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Рожнятівської районної ради
Івано-Франківської області (надалі -
відповідач) про визнання нечинним п.п. 4,
8 рішення 21 позачергової сесії 6
демократичного скликання №493-21/2013 від
02.12.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржуване рішення прийняте
відповідачем поза межами наданих йому
законом повноважень, із порушенням
норм Конституції України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», інших нормативно-правових
актів. Таке рішення порушує права осіб,
які працюють в органах влади, на
свободу своїх поглядів і переконань.
Вказані обставини є підставою для
визнання оскаржуваного рішення
протиправним та його скасування.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року позов задоволено. Визнано
нечинним п.п. 2, 3, 4, 7, 8 рішення 21
позачергової сесії шостого
демократичного скликання
Рожнятівської районної ради за №493-21/2013
від 02.12.2013 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, Рожнятівська районна рада
Івано-Франківської області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про відмову в
задоволенні позову прокурора
Рожнятівського району. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на неповне з»ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, незаконність,
необґрунтованість та необ»єктивність
оскаржуваного рішення, що є підставою
для його скасування.

30.04.2014 року до Львівського апеляційного
адміністративного суду поступило
клопотання прокурора Рожнятівського
району Івано-Франківської області про
відмову від адміністративного позову
та закриття провадження у справі.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
таку апеляційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
02.12.2013 року на 21 позачергової сесії 6
демократичного скликання
Рожнятівською районною радою прийнято
рішення №493-21/2013 «Про суспільно -
політичну ситуацію в Україні» (а.с. 15).

Вказане рішення опубліковано в газеті
«Новини підгір»я» від 06.12.2013 року №50
(1281) та викладено в наступній редакцій:

«1. Підтримати заяву депутатів
Рожнятівської районної ради VI
демократичного скликання (додається).

2. Звернутися до Президента України та
Прем»єр-міністра України з вимогою
подати у відставку.

3. Звернутися до членів Партії регіонів
із закликом про вихід з партії.

4. Вимагати від працівників державних
органів влади не використовувати як
символіку у службових приміщеннях
портрети Віктора Януковича.

5. Звернутися до працівників силових
структур із застереженням щодо
недопущення неправомірних дій
відносно своїх співвітчизників під час
проведення мирних акцій протестів.

6. Звернутися до засобів масової
інформації щодо оперативного
висвітлення подій та ситуації, яка
склалася на території району та в
Україні загалом.

7. Рекомендувати сільським та селищним
головам створити штаби координаційних
рад відповідних населених пунктів.

8. Підтримати заклики лідерів
опозиційних партій України про
загальнонаціональний страйк та
оголосити страйк на території
Рожнятівського району з 03.12.2013 року.
Працівники кожного підприємства,
кожної організації та установи мають
самостійно обрати форму страйку.

9. Рішення депутатів Рожнятівської
районної ради шостого демократичного
скликання оприлюднити в засобах
масової інформації та розмістити на
інтернет-сторінці райради» (а.с. 55).

З виписки із Протоколу 21 позачергової
сесії Рожнятівської районної ради 6
демократичного скликання слідує, що
воно прийнято з урахуванням
безпрецедентних дій влади щодо
силового розгону мирного Євромайдану в
ніч з 29 на 30 листопада 2013 року, що
призвело до побиття та пролиття крові
молоді.

Вирішуючи питання правомірності
прийняття спірного рішення, колегія
суддів зважає на наступні обставини.

За ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» обласні та
районні ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами.

Судом першої інстанції було
встановлено, що органом місцевого
самоврядування - Рожнятівською
районною радою Івано-Франківської
області, на двадцять першій
позачерговій сесії шостого
демократичного скликання - 02.12.2013 року,
пунктами четвертим та восьмим
оскаржуваного рішення вирішено
вимагати від працівників державних
органів влади не використовувати як
символіку у службових приміщеннях
портрети Віктора Януковича та
підтримати заклики лідерів
опозиційних партій України про
загальнонаціональний страйк,
оголосити страйк на території
Рожнятівського району з 03.12.2013 року.

Частиною другою статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 34 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на свободу думки, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом було зазначено,
що гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою, зокрема,
через районні ради та їх виконавчі
органи, в особі виконавчого апарату
районної ради, і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. Ці органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов»язковими до
виконання на відповідній території,
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В главі 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» закріплені
повноваження районних і обласних рад.
Так, статтею 43 цього Закону
встановлений вичерпний перелік питань,
що вирішуються, в тому числі, районними
радами, виключно на їх пленарних
засіданнях. Перелік виключної
компетенції у відповідних
правовідносинах включає в себе 37
пунктів частини першої. Тобто,
компетенція районних рад є правовою
формою виразу їх функцій, вона водночас
служить і правовим засобом їх
реалізації.

В свою чергу, апеляційна інстанція
звертає увагу на те, що чинне
законодавство не забороняє органам
місцевого самоврядування вирішувати
питання які не вилучені із сфери їхньої
компетенції і вирішення яких не
доручене жодному іншому органу.

Згідно з Конституцією України права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави (ст. 3); держава
відповідає перед людиною за свою
діяльність (ст. 8); в Україні визнається
і діє принцип верховенства права, а
органи місцевого самоврядування
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ст. 19).

Організація та діяльність органів
місцевого самоврядування регулюється
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Тому
ненормативні правові акти органів
місцевого самоврядування
правозастосовного та юрисдикційного
змісту приймаються на основі
Конституції і законів України, а самі
ці органи, як носії публічної влади є
відповідальними за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» -
місцеве самоврядування в Україні це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об»єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

З аналізу вказаних конституційних
положень вбачається, що ці органи
місцевого самоврядування, здійснюючи
владу і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов»язковими до
виконання на відповідній території,
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними (рішення
Конституційного суду України від 16.04.2009
року №7-рп/2009).

Колегія суддів також відзначає, що
спірне рішення було прийнято від імені
представників Рожнятівської районної
територіальної громади, різних партій
і конфесій, громадських організацій та
об»єднань, демонструючи спільний
погляд на ситуацію, виключно в
інтересах України та її громадян.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу, що визнанням нечинним п.п. 2, 3, 4, 7,
8 рішення 21 позачергової сесії шостого
демократичного скликання
Рожнятівської районної ради за №493-21/2013
від 02.12.2013 року фактично було
проігноровано такий конституційний
принцип місцевого самоврядування, як,
народовладдя, визначений ст. 4 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» (носієм суверенітету і єдиним
джерелом влади є народ - ст. 5
Конституції України).

Стаття 38 Конституції України надає
громадянам право брати участь в
управлінні державними справами. Народ
здійснює владу безпосередньо і через
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 3
Європейської хартії місцевого
самоврядування). Територіальні громади
неодмінно являються частиною народу.

Виходячи з приписів ст. 7 Основного
Закону, в Україні визнається і
гарантується місцеве самоврядування,
тобто останньому надано державну
підтримку та гарантії.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що прийняття спірного рішення було
зумовлено занепокоєнням членів
територіальної громади Рожнятівського
району Івано-Франківської області
ситуацією, яка склалась в ніч з 29 на 30
листопада 2013 року у м. Києві
під час силового розгону мирного
Євромайдану за активною участю молоді,
студентів.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

У відповідності до зазначених вище
вимог, апелянтом, як суб»єктом владних
повноважень надано достатньо доказів
на підтвердження правомірності своїх
дій та прийняття рішення в межах
наданих повноважень та з дотриманням
порядку його прийняття у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з»ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Підсумовуючи викладене вище, судова
колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду прийшла до
висновку, що суд першої інстанції не
дав належної оцінки вказаним
обставинам та наявним у справі доказам,
що призвело до ухвалення постанови, яка
підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що 30.04.2014 року до Львівського
апеляційного адміністративного суду
поступило клопотання прокурора
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 30.04.2014
року №84-963 про відмову від
адміністративного позову та закриття
провадження у справі.

Відповідно до ст. 194 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення апеляційного розгляду. У
разі відмови від адміністративного
позову або примирення сторін суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу відповідно до вимог статей 112 і
113 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 КАС України про
прийняття відмови від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі. У разі часткової
відмови позивача від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі щодо частини
позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу (ч. 1 ст. 203 КАС України).

Враховуючи те, що відмова позивача від
адміністративного позову не
суперечать закону та не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про її прийняття, скасування
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 112, 157, 160 ч. 3, 194, 195, 197, 198,
203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд-

У Х В А Л И
В:

Прийняти відмову прокурора
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від
адміністративного позову.

Апеляційну скаргу Рожнятівської
районної ради Івано-Франківської
області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року у справі №809/3972/13-а -
скасувати, а провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Гудим Л.Я.

Судді:
Довгополов О.М.

Святецький В.В.