Справа № 805/2683/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа №805/2683/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф - 480 від 01
листопада 2013 року на суму 697,62 грн., -

В С Т А Н О
В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1) звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - відповідач,
Маріупольська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області) про скасування
вимоги Маріупольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф - 480 від 01 листопада 2013
року на суму 697,62 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила, що з 18 лютого
1997 року є фізичною особою-підприємцем,
що підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії
НОМЕР_2, з 2009 року перебуває на обліку в
УПФУ в Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя як платник внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивач
зауважила, що ДПІ в
Орджонікідзевському районі їй видано
свідоцтво платника єдиного податку
терміном дії з 01 січня 2012 року, за видом
діяльності - роздрібна торгівля.

Позивач вказує, що 14 лютого 2014 року
отримала вимогу Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 697,62 грн. №
Ф - 480 від 01 листопада 2013 року, але з
винесеною вимогою не згодна, оскільки
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» є пенсіонером
за віком на пільгових умовах, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_3 Серії НОМЕР_4,
через що не повинна сплачувати єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивач
зазначила, що відповідно до статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначено, що звільняються від сплати
особи, які обрали спрощену систему
оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують пенсію або соціальну
допомогу. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Таким чином,
позивач вважає, оскільки вона є
пенсіонером за віком на пільгових
умовах, та угод про добровільну участь
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування не
укладала, тому не повинна сплачувати за
себе єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. У зв'язку з
вищевикладеним, просила суд скасувати
вимогу Маріупольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф - 480 від 01 листопада 2013
року на суму 697,62 грн.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року відкрите провадження в даній
адміністративній справі та призначено
її до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 10 год. 00 хв. 07 квітня 2014
року.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

03 квітня 2014 року на адресу Донецького
окружного адміністративного суду від
представника відповідача надійшли
письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких
зазначив, що у зв'язку із набранням
чинності з 06 серпня 2011 року Законом
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 609-VI,
фізичні особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 1058
визначено, що пенсіонером визнається
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримують пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом. При цьому,
термін «Пенсіонер за віком» законом не
визначено. Також відповідач вказав, що
умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 1058, якою
передбачено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.
Таким чином, відповідач вказує, що
позиція ОСОБА_1 стосовно будь-якої
протиправності вимоги Маріупольської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області
№ Ф-480 від 01 листопада 2013 року про
сплату боргу є хибною та
необґрунтованою. На підставі
вищевикладеного, просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі та розглянути справу
за відсутності їх представників (арк.
справи 23-25).

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та заперечення
відповідача, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, позивач -
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, зазначене
підтверджується копією паспорта
громадянина України серії НОМЕР_5 (арк.
справи 7-9), зареєстрована в якості
фізичної особи-підприємця 18 лютого 2997
року, у зв'язку з чим державним
реєстратором внесено запис до єдиного
державного реєстру за № 2 029855,
про що свідчить Виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії НОМЕР_2
(арк. справи 12). Згідно пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_4, виданого 30
вересня 2009 року, позивач є пенсіонером
за віком довічно (арк. справи 15). Позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя і отримує пенсію за віком
призначену як водіям міського
транспорту і великовагових
автомобілів, зайнятих в техпроцесі
важких і шкідливих виробництв, на
підставі пункту «з» частини 1 статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що підтверджується
довідкою виданою УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя 20 лютого 2014 року (арк. справи
5).

Відповідач - Маріупольська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, є органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», а
тому у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
є суб'єктом владних повноважень.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» зазначено, що
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджується матеріалами
адміністративної справи, 01 листопада
2013 року Маріупольською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області у відношенні
позивача прийнята вимога № Ф-480 зі
сплати боргу (недоїмки) з єдиного
внеску у сумі 697,62 грн. (арк. справи 6), яка
отримана позивачем 14 лютого 2014 року
(арк. справи 10).

Не погодившись з зазначеною вимогою,
позивач 21 лютого 2014 року (згідно
відмітки поштової служби на конверті в
якому на адресу суду надійшов
адміністративний позов) звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із даним
адміністративним позовом про
скасування вищезазначеної вимоги
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки).

Прийнята відповідачем вимога є
правовим актом індивідуальної дії,
правомірність винесення якого
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Спірною обставиною між сторонами є те,
чи належить позивачу сплачувати за
себе єдиний внесок у разі призначення
їй пенсії за віком, на пільгових умовах.
Стосовно цього суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

06 серпня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 07
липня 2011 року № 3609-VI, яким статтю 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
доповнено частиною 4, в якій зазначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З аналізу частини 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» можна зробити
висновок, що остання не містить
обмежень щодо звільнення від сплати
єдиного внеску в залежності від виду
отриманої пенсіонером пенсії, пенсії
за віком чи пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно пункту «з» частини 1 статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Разом із цим, як зазначалось судом вище,
позивачеві територіальним органом
пенсійного фонду призначена пенсія на
пільгових умовах відповідно до пункту
«з» частини 1 статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що
підтверджується довідкою УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя від 20 лютого 2014 року (арк.
справи 5). Згідно копії пенсійного
посвідчення № НОМЕР_1 Серії НОМЕР_4, що
міститься у матеріалах
адміністративної справи (арк. справи 15),
позивач є пенсіонером за віком
(довічно). Також, як вбачається із
адміністративного позову та
підтверджено позивачем у судовому
засіданні, добровільної участі у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
позивач не приймає.

Разом із цим, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2013 року по справі № 805/10875/13-а,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 вересня 2013 року, адміністративний
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя про скасування вимоги № Ф833
від 03 травня 2013 року та вимоги № Ф 833 від
01 липня 2013 року задоволено, скасовано
означені вимоги управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя.

04 грудня 2013 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України у
справі № К/800/48346/13 касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя залишено без задоволення, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року по справі 805/10785/13-а та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2013 року - залишено без змін.

Як вбачається із наведеної ухвали
Вищого адміністративного суду України
, підставою для залишення без змін
постанови Донецького окружного
адміністративного суду та ухвали
Донецького апеляційного
адміністративного суду стало
встановлення судом касаційної
інстанції, що відповідно до пенсійного
посвідчення позивача, остання
відноситься до осіб, на яких
розповсюджується стаття 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» в редакції, яка
діє з 06 серпня 2011 року. Так, суд
касаційної інстанції вказав, що
фізичні особи-підприємці, які є
платниками податку та є пенсіонерами
за віком, не зважаючи на ту обставину,
що вийшли на пенсію достроково у
зв'язку з наданням їм додаткових
соціальних гарантій, можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (арк. справи
13-14).

З огляду на положення статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвала Вищого адміністративного суду
України від 04 грудня 2013 року набрала
законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Слід зазначити, що у частинах 1, 2 статті
8 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no.
48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no.
22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

З урахуванням вищевикладеного, а також
встановлених судом обставин у справі,
суд вважає, що Маріупольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
помилково прийнята спірна вимога від 01
листопада 2013 року № Ф-480 зі сплати боргу
(недоїмки) з єдиного внеску у сумі 697,62
грн., таким чином, суд приходить до
висновку, що спірна вимога підлягає
скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки) № Ф
- 480 від 01 листопада 2013 року на суму 697,62
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі статті 94 КАС України, суд
присуджує до стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати по сплаті судового
збору, що документально підтверджені,
тобто у розмірі 182,70 грн. (арк. справи 2).

З огляду на наведене, керуючись
статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254, 255
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки) № Ф
- 480 від 01 листопада 2013 року на суму 697,62
грн., - задовольнити.

Скасувати вимогу Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф - 480 від 01
листопада 2013 року про сплату боргу
(недоїмки) № Ф - 480 від 01 листопада 2013
року на суму 697,62 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судові
витрати у розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошено її вступну та
резолютивну частину 07 квітня 2014 року.

Повний текст постанови виготовлений 11
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.