Справа № 812/9855/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року справа №812/9855/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Луганської митниці
Міндоходів на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року у справі № 812/9855/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтергума - 2010» до
Луганської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області про визнання
протиправними дій, скасування карток
відмови в прийнятті митної декларації
та рішення про коригування митної
вартості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.11.2013 року звернувся до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що на його адресу надійшов
товар на виконання умов
зовнішньоекономічних контрактів. При
митному оформленні між підприємством
як декларантом і митним органом
виникли суперечності щодо визначення
митної вартості товару.

Відповідачем було прийнято рішення №
702020001/2013/000800/2 та № 702020001/2013/000847/2 про
коригування митної вартості товарів,
згідно з якими визначення митної
вартості товару за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються, неможливо,
оскільки документи які були подані
позивачем разом з ВМД, містили
розбіжності.

Відповідач картками відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України, відмовив позивачу в
митному оформленні товару. Підставою
для відмови стало неподання
декларантом додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, та, відповідно,
відсутністю документального
підтвердження відомостей про заявлену
декларантом митну вартість товарів.

Позивач вважав такі дії відповідача
протиправними, а тому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у застосуванні митної
вартості, заявленої позивачем, за
першим методом митної оцінки - за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються; скасувати картки відмови
в прийнятті митної декларації; визнати
протиправними та скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтергума - 2010»
задоволено частково.

Скасовано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товару і транспортних
засобів через митний кордон України №
702020001/2013/00209, № 702020001/2013/00188.

Скасовано рішення Луганської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 702020001//2 від
28.10.2013 року, № 702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013
року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Інтергума-2010» надмірно
сплачену у зв'язку з коригуванням
митної вартості імпортованого товару
суму податку на додану вартість в
розмірі 247765,10 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Інтергума-2010» надмірно
сплачену у зв'язку з коригуванням
митної вартості імпортованого товару
суму мита в розмірі 93394,73 грн.

Відмовлено в задоволенні позовних
вимог про визнання протиправним
рішення Луганської митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів № 702020001//2 від 28.10.2013 року,
№ 702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013 року.

Відмовлено в задоволенні позовних
вимог про визнання незаконними дій
Луганської митниці Міндоходів щодо
відмови у застосуванні митної
вартості, заявленої товариством з
обмеженою відповідальністю «Інтергума
- 2010», за першим методом митної оцінки -
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтергума - 2010"
судові витрати в сумі 458,81 грн.
(чотириста п'ятдесят вісім гривень 81
копійка).

Не погодившись з даною постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що судове рішення
прийнято з порушенням норм
матеріального права, а саме: ст. ст. 53, 54,
58 Митного кодексу України та зазначає,
що суд не мав обґрунтованих та законних
підстав вважати, що позивачем до
митного оформлення обох вантажних
декларацій було надано повні пакети
документів, що нібито давало митному
органу можливість оформити товар за
основним методом визначення митної
вартості.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином. Позивач
надав факсом клопотання по розгляд
справи за його відсутності.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та наданих
заперечень, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає за необхідне вимоги,
викладені в апеляційній скарзі,
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що між QINGDAO FLUENT INDUSTRIAL, LTD
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтергума-2010»
(Покупець), укладено
зовнішньоекономічний контракт №
Е13FT030YR060 від 21.06.2013 року, з умов якого
вбачається, що продавець
зобов'язується продати, а покупець
зобов'язується купити автомобільні
шини згідно номенклатури в кількості
та по цінам, вказаних в Інвойсі, інших
додатках, які є його невід'ємною
частиною. Ціна на товар встановлена в
доларах США за одиницю товару й
зазначена в доданому Інвойсі, інших
додатках до контракту. Сума контракту
визначається у відповідності до
Інвойсу, інших додатках, які є його
невід'ємною частиною. Умови постачання
товару визначаються в Інвойсі згідно
«ІНКОТЕРМС-2000». За п. 6.1 Контракту товар
повинен бути поставлений протягом 30
банківських днів з моменту надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Продавця на умовах FОВ QINGDAO
(Інкотермс-2000). Згідно п. 6.2 Контракту
постачання проводиться згідно
Інвойсу, згідно всім правилам
перевезення морем, до станції,
зазначеної в Інвойсі згідно
«Інкотермс-2000». За п. 7.1 Контракту при
постачанні товару морським
транспортом на умовах СІF Illyichevsk або СІF
Odessa відповідно з правилами
Інкотермс-2000, Продавець зобов'язується
передати Покупцеві разом з товаром
наступний відповідний перелік
документів: пакувальний лист - 3
оригінали, чистий бортовий коносамент,
виписаний на ім'я Покупця, - 3 оригінали
та 3 копії; комерційний інвойс - 3
оригінали; експортна митна декларація
(том 1 а.с.167-170).

28.10.2013 року ТОВ «Інтергума-2010» до
митного органу подано вантажно-митну
декларацію № 702020001/2013/010842 на товари, що
надійшли на його адресу від фірми QINGDAO
FLUENT INDUSTRIAL, LTD (Циндао, Китай) за
Контрактом, з додатками, у яких
заявлено митну вартість товарів за
ціною контракту (том 1 а.с.165-166).

Відповідно до витягу з матеріалів
електронного декларування вбачається,
що митним органом 28.10.2013 року була
проведена перевірка вказаної ВМД
електронною системою «Інспектор-2006» та
виявлені розбіжності у поданих
декларантом документах, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів. Для
підтвердження числового значення
складових митної вартості заявленого
до митного оформлення товару
декларанту було запропоновано надання
наступних документів: виписку з
бухгалтерської документації;
висновків про вартісні характеристики
товарів, підготовлених експертними
організаціями; прейскуранти (прайс -
листи) виробника товару; рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця; інші додаткові
документи за власним бажанням (том 1
а.с.181-182).

Відповідач 1 карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 702020001/2013/00188
відмовив позивачеві в митному
оформленні товару. Підставою для
відмови в митному оформленні стала
відмова декларанта у наданні
додаткових документів для
підтвердження відомостей про заявлену
декларантом митну вартість товарів
(том 1 а.с. 171-172).

28.10.2013 року митним органом було
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №
702020001/2013/000800/2, згідно з яким визначення
митної вартості товару за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються,
неможливо у зв'язку з тим, що
декларантом не спростовані виниклі
розбіжності в наданих ним документах.
Крім того, позивачем не було надано
додаткових документів, які б
підтверджували числове значення
митної вартості та пояснювали виниклі
розбіжності. А також у рішенні
зазначено, що у зв'язку з неможливістю
застосування першого методу, за
результатами проведення консультацій
з декларантом, митну вартість
оцінюваного товару визначено за
резервним методом відповідно до ст. 64
Митного кодексу України із розрахунку
4,80 дол. США за 1 кілограм (том 1 а.с. 163-164).

12.11.2012 року між TRIANGLE TYRE CO., LTD
(Шаньдун, Китай) (Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтергума-2010»
(Покупець), укладено
зовнішньоекономічний контракт № TІ-002,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується продати, а Покупець
зобов'язується купити шини та інші
гумотехнічні вироби згідно
номенклатури у кількості та по цінам,
вказаним в Інвойсі, інших додатках, що є
невід'ємною частиною Контракту. Умови
поставки товару визначаються в Інвойсі
згідно «ІНКОТЕРМС-2010». Оплата за товар
здійснюється у вигляді 30% авансу від
суми контракту, інші 70% перед
відвантаженням шин на підставі
інвойсу. Згідно Контракту товар
повинен бути поставлений на умовах FОВ
Китай, Циндао (FОВ QINGDAO, China) згідно
правил Інкотермс-2010. Згідно додатковій
угоді сторони домовились про те, що в
цілях спрощення проведення оплати за
товар відповідна оплата буде
проводитися Покупцем за наступними
реквізитами: Beneficiary Name: HSBC China Factoring Account
(том 1 а.с.199-203).

07.11.2013 року ТОВ «Інтергума-2010» до
Луганської митниці подана ВМД №
702020001/2013/011279 на товари, що надійшли на
його адресу від фірми TRIANGLE TYRE CO., LTD
(Шаньдун, Китай) за Контрактом, з
додатками, у яких заявлено митну
вартість товарів за ціною контракту
(том 1 а.с. 195).

Відповідно до витягу з матеріалів
електронного декларування вбачається,
що митним органом 07.11.2013 року була
проведена перевірка ВМД № 702020001/2013/011279
від 07.11.2013 року та виявлені розбіжності
у поданих декларантом документах, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів. Для
підтвердження числового значення
складових митної вартості заявленого
до митного оформлення товару
декларанту було запропоновано надання
наступних документів: виписку з
бухгалтерської документації;
висновків про вартісні характеристики
товарів, підготовлених експертними
організаціями; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару із зазначенням ціни (вартості)
товару; переклад МД країни
відправлення (том 1 а.с. 222).

Відповідач 1 карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 702020001/2013/00209
відмовив позивачеві у митному
оформленні товару. Підставою для
відмови в митному оформленні стала
відмова декларанта у наданні
додаткових документів для
підтвердження відомостей про заявлену
декларантом митну вартість товарів
(том 1 а.с. 204-205).

08.11.2013 року митним органом було
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №
702020001/2013/000847/2, згідно з яким визначення
митної вартості товару за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються,
неможливо у зв'язку з тим, що
декларантом документально не
підтверджено включення витрат на
перевантаження та страхування вантажу,
а також не пояснені розбіжності в
інвойсі. Крім того, позивачем не було
надано додаткових документів, які б
підтверджували числове значення
митної вартості та пояснювали виниклі
розбіжності. А також у рішенні
зазначено, що у зв'язку з неможливістю
застосування першого методу, за
результатами проведення консультацій
з декларантом, митну вартість
оцінюваного товару визначено за
резервним методом відповідно до ст. 64
Митного кодексу України (том 1 а.с. 191-194).

Щодо встановлених фактичних
обставин справи спору між сторонами
немає. Спір полягає у правомірності
визначення митним органом вартості
товару за резервним методом, при
наявності тих документів, які були
наданні позивачем при митному
оформлені, у тому числі при
неможливості надання додаткових
документів.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення вимог позивача з
огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України
(далі - МК України) передбачено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

У частині 2 статті 52 МК України
визначено обов'язки декларанта, а саме:
заявляти митну вартість, визначену ним
самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Статтею 53 Митного кодексу України
визначено, що у випадках, передбачених
цим Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Як вбачається з матеріалів
справи, ТОВ «Інтергума-2010» було подано
відповідачу 1 вантажно-митну
декларацію № 702020001/2013/010842 від 28.10.2013
року. На підтвердження заявленої
митної вартості товарів, позивачем
було надано документи, які містили
наступні розбіжності:

- невідповідність ціни товару
відповідно до пункту 2.1. Контракту, яка
зазначена в інвойсі FОВ, ціні товару
відповідно до інвойсу проформи та
експортної МД країни відправлення, в
яких умови поставки зазначені як СІF;

- невідповідність цін на товар
відповідно до інвойсу, інвойсу -
проформи та експортної МД;

- розбіжність в умовах поставки згідно
інвойсу, інвойсу-проформи, експортної
МД з даними умов контракту № Е13FT030YR060
від 21.06.2013 року - пункти 2.1., 3.1., 6.1., 6.2., 7.1.),
тобто контрактом визначені умови
поставки згідно Інкотермс-2000 як FOB, а в
проформі-інвойсі та в експортній
декларації зазначені умови поставки
СIF.

Відповідно до умов контракту № Е13FT030YR060
від 21.06.2013 року продаж товарів
здійснюється на умовах поставки СIF
Одеса, проте в комерційному інвойсі
умови поставки зазначені як FOB QINGDAO PORT.

Згідно умов терміну СIF продавець
зобов'язаний укласти за власний
рахунок договір перевезення товару до
вказаного порту призначення та укласти
за власний рахунок договір страхування
товару, натомість умов терміну FOB
продавець не має зобов'язань щодо
договорів перевезення та страхування.

Отже, з наведеного вбачається, що
документи, які були надані позивачем
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів, не містять
відомостей стосовно витрат на
перевезення та страхування товару.

Крім того, згідно з копією коносаменту
від 21.08.2013 року № QDJY000994, товар було
вивезено з Китаю на морському судні «CMA
CGM EFFINGHAM», а відповідно до ВМД №
702020001/2013/010842 від 28.10.2013 року - до Одеси
прибуло судно «TENO», тобто здійснено
вивантаження з одного судна та
навантаження на інше до моменту
ввезення товару на митну територію.
Позивачем не було надано документів,
які б містили відомості щодо включення
вказаних витрат, до митного контролю та
митного оформлення.

Що стосується виявлених розбіжностей
у поданих декларантом документах до
ВМД № 702020001/2013/011279 від 07.11.2013 року, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

Митним органом було встановлено
наступні розбіжності:

- згідно умов договору ціни на товар
зазначаються в додатках до контракту
або у відповідних рахунках, тоді як
згідно наданого інвойсу від 26.08.2013 року
№ 2 відсутня інформація щодо
номеру та дати договору, відповідно до
якого виставлений цей інвойс;

- декларантом не надано документів, що
містять відомості про вартість
страхування оцінюваних товарів, що
передбачено ч. 2 ст. 53 МКУ;

- за даними коносаменту перевезення
товару спочатку здійснювалося
морським судном «СМА СGM ENFINGHAM» з
подальшим перевантаженням на судно
«СМА СGM NERVAL» - відповідно до даних ВМД,
тоді як декларантом не надано
документів щодо вартості вивантаження
та перевантаження товарів, як це
передбачено вимогами ст. 58 МКУ).

Відповідно до умов контракту № ТІ-002
продаж товарів здійснюється на умовах
поставки FOB Циндао. Дані умови
поставки передбачають, що після
завантаження товару на борт судна в
порту Циндао усі витрати й ризики
втрати чи пошкодження товару повинен
нести покупець, а також згідно умов
терміну FOB продавець не має зобов'язань
щодо договорів перевезення та
страхування.

Крім того, згідно з копією коносаменту
від 28.08.2013 року № WHJF005446, товар було
вивезено з Китаю на морському судні
«CMA CGM EFFINGHAM», а відповідно до ВМД №
702020001/2013/011279 від 07.11.2013 року - до Одеси
прибуло судно «СМА СGM NERVAL», тобто
здійснено вивантаження з одного судна
та навантаження на інше до моменту
ввезення товару на митну територію.
Позивачем не було надано документів,
які б містили відомості щодо включення
вказаних витрат, до митного контролю та
митного оформлення.

Відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МК
України при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
зокрема, витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій статті 53 Митного
кодексу України, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу органу доходів і
зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту);виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини (ч. 3 ст.53).

Як вбачається з матеріалів
справи, митним органом у зв'язку з
встановленням розбіжностей в наданих
до митного оформлення документах, було
запропоновано надати додаткові
документи, які б спростовували
встановлені розбіжності (електронними
повідомленнями від 28.10.2013 року та від
08.11.2013 року) (том 1 а.с. 181-182, 222).

На запит від 28.10.2013 року ТОВ
«Інтергума - 2010» надало відповідь, якою
повідомило, що виписка з
бухгалтерської документації про
оплату за товар (№ 43 від 27.09.2013 року)
була надана, стосовно висновків
спеціалізованих експертних
організацій та прайс-листів виробника
товару позивач зазначив, що не має
можливості надати такі документи (том 1
а.с. 183).

На запит від 08.11.2013 року ТОВ
«Інтергума - 2010» надало відповідь, якою
повідомило, що виписка з
бухгалтерської документації про
оплату за товар (№ 46 від 17.10.2013 року) про
оплату за фрахт (№ 5 від 04.10.2013 року), та
каталоги виробника товару були надані;
умови контракту не передбачають
наявність специфікацій. Стосовно
висновків спеціалізованих експертних
організацій, прайс-листів виробника
товару, перекладу МД країни
відправника, позивач зазначив, що не
може надати вказані документи. Крім
того, позивач у відповіді зазначив, що
не може надати інформацію про
страхування вантажу; для підтвердження
вартості перевезення надав довідку про
транспортні видатки № 1783 від 07.11.2013
року, зазначена вартість перевезення
включає в себе можливі перевантаження
на шляху перевезення (том 1 а.с. 228).

Колегія суддів відзначає, що є
беззаперечним факт того, що відповідно
до ч. 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України
митний орган має виключну компетенцію
в питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості. При цьому, такий
контроль перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК
України орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно зі статтею 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції).

Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей
59 і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до статті
62 цього Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63
цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про те, що відповідач
має повноваження витребовувати
додаткові документи для перевірки
правильності зазначеної митної
вартості товару в разі наявності
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Отже, оскільки ТОВ не надано запитувані
митницею документи для підтвердження
правильності зазначеної митної
вартості товару, то митний орган
відповідно до митного законодавства
обґрунтовано прийняв картки відмови та
визначив митну вартість товару
відповідно до ст. 64 Митного кодексу
України, тобто за резервним методом.

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями МК України, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Для підтвердження митної вартості
відповідачем проведено консультацію з
декларантом, з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості.

З рішень про коригування митної
вартості товару вбачається, що
відповідачем застосовано резервний
метод визначення вартості товарів.
Одночасно в рішенні відповідачем
відповідно до вимог статті 58 Митного
кодексу України, зазначено
обґрунтування неможливості
застосування 1 методу визначення
митної вартості товару.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
при застосуванні резервного методу
визначення митної вартості товарів,
положення статті 64 Митного кодексу
України, а саме: «У разі якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях» - відповідачем
дотримані у повному обсязі.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції судове рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для його скасування.
Доводи апеляційної скарги є цілком
доречними і правомірними.

Керуючись статтями 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганської митниці
Міндоходів у справі № 812/9855/13-а -
задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року у справі № 812/9855/13-а - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтергума - 2010» до
Луганської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області про визнання
протиправними дій, скасування карток
відмови в прийнятті митної декларації
та рішення про коригування митної
вартості - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Г.М.Міронова

Судді
І.В Юрко

А.А. Блохін