Справа № 815/2697/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2697/14
У Х В А Л А

12 травня 2014 року
м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Стеценко О.О.,
вивчивши матеріали адміністративного
позову ОСОБА_1 до в.о. голови
Шевченківського райсуду м.Києва
Сіромашенко Н.В., Шевченківського
районного суда м. Києва про визання дії
незаконною та зобов'язання вчинити дії,
-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з адміністративним позовом про
визнання дії, пов'язаної з наданням
відповіді в.о. голови Шевченківського
райсуду м.Києва Сіромашенко Н.В. №
15357/07-01/14-вих.к-54 від 16.04.2014 року
незаконною, оскільки обмежує право на
суд з розгляду питання відновлення
провадження по справі та її повторного
розгляду та зобов'язання
Шевченківського райсуду м. Києва
вчинити дію відповідно до ст. 10 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», ст. 8 «Про
судоустрій та статус суддів», а також ч.
2 та ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивачем зазначено, що 03.04.2014
року позивач звернулась до
Шевченківського райсуду м. Києва із
заявою про відновлення провадження по
справі №2610/19765/12 та здійснення її
повторного розгляду. 16.04.2014 року листом
Шевченківського райсуду м. Києва
позивача повідомлено про відсутність
правових підстав для відновлення
провадження по справі № 815/19765/20012 та її
повторного розгляду на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Макара проти України».

Зазначені дії, пов'язані з наданням
відповіді в.о. голови Шевченківського
райсуду м.Києва Сіромашенко Н.В.
позивач вважає незаконними, оскільки
вони обмежують право на суд позивача з
розгляду питання відновлення
провадження по справі та її повторного
розгляду. Крім того, позивач зазначає
на порушення її прав та інтересів в.о.
голови Шевченківського райсуду м.
Києва Сіромашенко Н.В. через відмову у
повторному розгляді цивільної справи
за її позовом без винесення
процесуального документу (ухвали) та
через непризначення за її заявою
зазначеної цивільної справи до
судового розгляду відповідно до вимог
цивільно-процесуального
законодавства.

Частиною 2 ст. 107 КАС України визначено,
що суддя відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі.

Вивчивши матеріали позову, суд дійшов
висновку, що дана справа не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 92 Конституції України
судоустрій, судочинство, статус суддів
визначаються виключно законами
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України
визначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо
вирішення справи необхідно виходити з
характеру спірних правовідносин, прав
та інтересів, за захистом яких
звернувся позивач, суб'єктного складу
сторін, предмета спірних
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання не чинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Отже, КАС України регламентує порядок
розгляду в порядку адміністративного
судочинства не всіх публічно-правових
спорів, а лише тих, які виникають у
результаті здійснення суб'єктом
владних повноважень управлінських
функцій і розгляд яких безпосередньо
не віднесено до підсудності інших
судів.

Коло осіб, які можуть бути сторонами в
адміністративному процесі визначено
статтею 50 КАС України.

Статтею 14 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що учасники судового
процесу та інші особи у випадках і
порядку, встановлених процесуальним
законом, мають право на апеляційне та
касаційне оскарження судового рішення,
а також на перегляд справи Верховним
Судом України.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, звернення із окремим
позовом до суду першої інстанції з
питань оскарження актів і дій суддів
або судів, які стосуються правосуддя,
неможливий, оскільки перевірка
процесуальної діяльності судді в іншій
спосіб ніж шляхом оскарження судових
рішень в інстанційному порядку є
неприпустимою та такою, що порушує
встановлені в державі принципи
правосуддя.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 року № 6 «Про деякі
питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів», у розумінні положень частини
першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3,
статті 17, частини третьої статті 50 КАС
України суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їхніх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Дії суду (судді), вчинені при виконанні
ним своїх обов'язків щодо здійснення
правосуддя (самостійного виду
державної діяльності, яка здійснюється
шляхом розгляду і вирішення у судових
засіданнях в особливій, встановленій
законом, процесуальній формі
адміністративних, цивільних,
кримінальних та інших справ), є не
управлінськими, а процесуальними, і
оскаржуються у порядку, визначеному
процесуальними законами.

Аналогічну позицію висловлено Вищим
адміністративним судом України у
постанові Пленуму № 8 від 20.05.2013 року
«Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
дії суддів та судів вчинені при
виконанні ним своїх обов'язків щодо
здійснення правосуддя є
процесуальними, і оскаржуються у
порядку, визначеному процесуальними
законами та Законом України «Про
судоустрій і статус суддів».

Статтею 10 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» в якості додаткового заходу
індивідуального характеру з метою
забезпечення відновлення порушених
прав Стягувача, крім виплати
відшкодування, передбачено
відновлення настільки, наскільки це
можливо, попереднього юридичного
стану, який Стягувач мав до порушення
Конвенції (restitutio in integrum). Відновлення
попереднього юридичного стану
Стягувача здійснюється, зокрема,
шляхом повторного розгляду справи
судом, включаючи відновлення
провадження у справі.

З позовної заяви вбачається, що позивач
фактично оскаржує процесуальні дії в.о.
голови Шевченківського райсуду м.Києва
Сіромашенко Н.В. щодо відмови позивачу
листом №15357/07-01/14-вих./К-54 від 16.04.2014 року
у відновленні провадження та
повторному розгляді цивільної справи
№2610/19765/20012, при цьому оскаржувані дії
не належать до сфери управлінської
діяльності, а тому повинні
оскаржуватись процесуальним шляхом в
порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, суддя
приходить до висновку, що розгляд
адміністративного позову ОСОБА_1 про
визнання дії, пов'язаної з наданням
відповіді в.о. голови Шевченківського
райсуду м.Києва Сіромашенко Н.В.
№15357/07-01/14-вих.к-54 від 16.04.2014 року,
незаконною та зобов'язання
Шевченківського райсуду м. Києва
вчинити дію відповідно до ст. 10 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», ст. 8 «Про
судоустрій та статус суддів», а також ч.
2 та ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України не
відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо зазначену заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 2, 4, 7-14, 105 - 109, 160, 165, 186, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до в.о. голови Шевченківського
райсуду м. Києва Сіромашенко Н.В.,
Шевченківського районного суда м.Києва
про визнання дії, пов'язаної з наданням
відповіді в.о. голови Шевченківського
райсуду м.Києва Сіромашенко Н.В. №
15357/07-01/14-вих.к-54 від 16.04.2014 року
незаконною, оскільки обмежує право на
суд з розгляду питання відновлення
провадження по справі та її повторного
розгляду та зобов'язання
Шевченківського райсуду м. Києва
вчинити дію відповідно до ст. 10 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», ст. 8 «Про
судоустрій та статус суддів», а також ч.
2 та ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України - відмовити.

Роз'яснити позивачу його право на
звернення до суду в порядку цивільного
судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та всіма додатками до неї надіслати
позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом
подання через Одеський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Стеценко
О.О.