Справа № 802/1205/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 травня 2014 р.
Справа № 802/1205/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

секретаря судового засідання:
Кошевого Б.А.,

позивача:
Мельниченка С.С.

відповідача:
Марченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції

до: відкритого акціонерного
товариства "Вінніфрут"

про: стягнення податкового боргу за
рахунок коштів на банківських рахунках

ВСТАНОВИВ:

Козятинська об'єднана Державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Козятинська ОДПІ)
звернулась в суд з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут" про стягнення податкового
боргу за рахунок коштів на банківських
рахунках в розмірі 25 342 836,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом по
податку на додану вартість, по
земельному податку та з екологічного
податку у загальній сумі 25342836,57 грн.
Посилаючись на те, що в добровільному
порядку сума податкового боргу у
визначені строки не сплачена, що
призводить до ненадходження коштів до
бюджету, позивач звернувся до суду із
даним позовом.

05.05.2014 року у судовому засіданні
представником позивача подано заяву
про зменшення позовних вимог, згідно
якої останній просив суд, у зв'язку з
добровільною сплатою зобов'язання з
земельного податку, стягнути з
відповідача податковий борг у розмірі
25333030,23 грн.(а.с.78).

Суд, керуючись нормами статі 137 Кодексу
адміністративного судочинства,
прийняв до розгляду заяву
Козятинської ОДПІ від 05.05.2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача надав пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви та
заяви про зменшення позовних вимог.
Позовні вимоги просив задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні визнав позовні вимоги у
повному обсязі.

Частиною 2 статті 51 КАС України серед
прав та обов'язків сторін закріплене
право відповідача на визнання
адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 112
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач може визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Згідно з частиною 4 цієї
статті суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, дійшов висновку, що
визнання позову не суперечить закону,
не порушує нічиї права, свободи або
інтереси, а тому адміністративний
позов підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Відкрите акціонерне товариство
"Вінніфрут" зареєстроване Калинівською
районною державною адміністрацією, як
юридична особа 25.12.2000 року, перебуває на
обліку в Козятинській ОДПІ з 04.01.2001
року.

Судом встановлено, що станом на дату
звернення до суду відповідач має
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 25333030,23 грн., з яких по
податку на додану вартість становить
25331248,29 грн., з екологічного податку
становить 1781,94 грн.

Дана заборгованість виникла в
результаті самостійно поданих
підприємством податкових декларацій:
по ПДВ за грудень 2012 року від 18.01.2013 року
на суму 1788,00 грн., за січень 2013 року від
19.02.2013 року на суму 1554201,00 грн., за липень
2013 року від 27.01.2014 року на суму 20697136,00
грн. (уточнюючий розрахунок) та за
вересень 2013 року від 21.10.2013 року на суму
111767,00 грн. (а.с.11-24); по еклогічному
податку з квартал 2011 року від 25.10.2011
року на суму 1781,94 грн. (на момент
звернення до суду заборгованість
складає 1781,56 грн.) (а.с.45-47).

Вказана сума заборгованості, що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (а.с.48-67), у
сумі 25333030,23 грн. в добровільному
порядку у визначені строки не
сплачена, що призводить до
ненадходження коштів до бюджету.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Разом із тим, п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього
Кодексу визначено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання - податковий
борг.

Податковим кодексом України, зокрема п.
54.5 ст. 54 визначено, що якщо згідно з
нормами цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання заходів погашення
заборгованості, позивачем винесено
вимогу №38 Форми "Ю" від 02.11.2011 року, яка
одержана відповідачем 15.11.2011 року (а.с.
68).

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України визначає, що у разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Враховуючи те, що відповідачем не
надано доказів, які б свідчили про
відкликання податкової вимоги в
передбаченому ст.60 Податкового кодексу
України порядку, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу ВАТ
"Вінніфрут", що виникла після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, який вважається
консолідованим.

В силу п.п. 20.1.34 контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 цієї статті
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані докази та враховуючи визнання
позову, суд дійшов до висновку, що
вимоги позивача щодо стягнення 25333030,23
грн. обґрунтовані, відповідають
обставинам справи та наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Вінніфрут" 25333030,23 грн.
(двадцять п'ять мільйонів триста
тридцять три тисячі тридцять гривень 23
копійки) податкового боргу за рахунок
коштів на банківських рахунках, які
зареєстровані за відкритим
акціонерним товариством "Вінніфрут".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/ Томчук Андрій
Валерійович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: