Справа № 607/4444/14-а
Суддя: Берегуляк Ф. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2014 рокуСправа №607/4444/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

Головуючого Берегуляка Ф.Г.

За участю секретаря Нищої О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до відповідача УДАІ УМВСУ в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№209929 від 07.02.2014 року якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП у
вигляді штрафу у сумі 255 гривень за
порушення правил зупинки, посилаючись
на те, що оскаржувана постанова є
незаконною та необґрунтованою, не
відображає дійсних обставин справи.
07.02.2014 року він виконав зупинку на
Майдані Перемоги у м. Тернополі щоб
пропустити пішоходів на переході,
після чого не зміг зрушити з місця,
оскільки заглох автомобіль, а тому він
залишався на місці доки не завів двигун
автомобіля, увімкнувши при цьому
аварійну сигналізацію. За таких
обставин вважає, що його дії
відповідали вимогам ПДР України у
зв»язку із чим його неправомірно
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав
із мотивів, викладених у позовній заяві
та просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення серії ВО1 №209929 від 07.02.2014 року
як незаконну.

Представник відповідача УДАІ
УМВСУ в Тернопільській області позов
не визнав та суду пояснив, що у
відповідності до п. 15.1 розділу 15
"Зупинка і стоянка" ПДР України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними
Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р.,
зупинка і стоянка транспортних засобів
на дорозі повинні здійснюватись у
спеціально відведених місцях чи на
узбіччі, тобто місцях позначених
дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки"
або 6.15 "Місце для відпочинку". Позивач
07.02.2014 року керуючи транспортним
засобом у м. Тернополі виконав зупинку
на в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР
України « Зупинку заборонено» на
Майдані Перемоги. Будь-яких доказів в
обґрунтування своїх заперечень
позивачем не представлено, а тому
постанова в справі про адміністративне
правопорушення винесена у
відповідності до вимог закону,
підстави для її скасування відсутні, у
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№209929 від 07.02.2014 року ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

З постанови слідує, що ОСОБА_1
07.02.2014 року керуючи транспортним
засобом марки ВАЗ-21063 номерний знак
НОМЕР_1 у м. Тернополі на Майдані
Перемоги не виконав вимогу дорожнього
знаку «Зупинку заборонено» та
зупинився в зоні дії знаку, чим порушив
вимоги п. 3.34 д.1 ПДР України.

Відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

Орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи-ст.280
КУпАП.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення у
відповідності до ст. 251 КУпАП, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 8.1
Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами, регулювання
дорожнього руху здійснюється за
допомогою дорожніх знаків, дорожньої
розмітки, дорожнього обладнання,
світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 15.1 ПДР
України зупинка і стоянка транспортних
засобів на дорозі повинна
здійснюватись у спеціально відведених
місцях чи на узбіччі.

Згідно розділу 33 «Дорожні
знаки» ПДР України дорожній знак 3.34
«Зупинку заборонено» відноситься до
категорії заборонних знаків, які
запроваджують або скасовують певні
обмеження у русі та забороняє зупинку і
стоянку транспортних засобів, крім
таксі, що здійснює посадку або висадку
пасажирів (розвантаження чи
завантаження вантажу).

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 пояснив, що 07.02.2014 року рухаючись
на Майдані Перемоги у м. Тернополі
виконав вимушену зупинку в зоні дії
заборонного дорожнього знаку, оскільки
заглох автомобіль. При цьому він
увімкнув аварійну світлову
сигналізацію, а тому його дії не
спричинили аварійної ситуації та
перешкод для руху інших транспортних
засобів.

У відповідності до ст. 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Обставини вчинення даного
правопорушення повністю викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення АА2 № 144746 від 07.02.2014
року, який визнаний судом належним
доказом у справі, а тому вони є
об"єктивними і вказують на вчинення
адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідженими по
справі доказами по справі повністю
спростовуються твердження позивача,
викладені ним у позовній заяві.

Відповідно до ст.22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, а також
особу порушника, фактичне визнання ним
своєї вини, його майновий та сімейний
стан, обставини, за яких було вчинено
правопорушення та його незначний
характер, суд вважає за можливе
звільнити позивача ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і
обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71,
158-163,171-2 КАС України, ст.ст.22, 33, 122 ч.1, 251,
254, 258, 280, 293 КУпАП, п.п. 8.1, 34.1.1 ПДР України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами, суд,-

п о с т а н о
в и в :

Позов -задовольнити частково.

Постанову в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№209929 від 07.02.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 255
гривень-скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1
ст.122 КУпАП - провадженням закрити, у
зв"язку із малозначністю вчиненого
правопорушення і обмежитись усним
зауваженням.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова остаточна,
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяФ. Г. Берегуляк