Справа № 2-а-718/11/2115
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

08 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-718/11/2115

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Панкєєв Василь Миколайович Одеський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Нижньосірогоського
районного суду Херсонської області від
12 липня 2011 року за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Нижньосірогозькому районі Херсонської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання виконати певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на ст.. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» (в
редакції від 10 липня 2003 року), згідно до
якої, робота в інфекційних відділеннях
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі,
просив суд: визнати дії до Управління
Пенсійного фонду України в
Нижньосірогозькому районі Херсонської
області (надалі - УПФУ) щодо відмови
зарахувати до стажу ОСОБА_1 у
подвійному розмірі, періоди роботи в
інфекційному відділенні
Нижньосірогозької районної лікарні;
зобов'язати відповідача, відповідно до
ст.. 60 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зарахувати стаж роботи
медичною сестрою в інфекційному
відділенні Нижньосірогозької районної
лікарні з 01 грудня 1980 року по 02 вересня
1981 року, а також з 09 жовтня 1982 року по 04
січня 1985 року до стажу роботи у
подвійному розмірі і здійснити
перерахунок її пенсії з часу звернення
до УПФУ - з 05 травня 2011 року.

За наслідками розгляду
адміністративного позову
Нижньосірогозьким районним судом
Херсонської області 12 липня 2011 року
ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1
У задоволенні адміністративного
позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що період
роботи в інфекційному відділенні
зараховується до стажу роботи в
пільговому обчисленні в разі, якщо
особа звернулася за призначенням
пенсії після 10 липня 2003 року, дати
набуття чинності змін до ст.. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Оскільки ОСОБА_1 була призначена пенсія
з 20 листопада 1995 року, а працювала вона
медичною сестрою в інфекційному
відділенні районної лікарні з 01 грудня
1989 року по 02 вересня 1981 року та з 09
жовтня 1982 року по 04 січня 1985 року, то
застосовувати пільгове обчислення
стажу не має підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове - про задоволення
позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги позивач вказав, що 20 листопада
1995 року, на підставі ст.. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
їй була призначена пенсія за вислугу
років. При досягнення 55 річного віку,
тобто з 30 серпня 2005 року вона перейшла
на інший вид пенсійного забезпечення -
пенсію за віком. Тобто, на час
призначення пенсії за віком, де
враховувався: вік, стаж, заробіток, вже
діяла ст.. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в редакції від
10 липня 2003 року. ОСОБА_1 вважає, що
отримала право на зарахування до стажу,
в подвійному розмірі періодів роботи
медичною сестрою в інфекційному
відділенні Нижньосірогоської районної
лікарні з 01 грудня 1989 року по 02 вересня
1981 року та з 09 жовтня 1982 року по 04 січня
1985 року.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Відповідно до ст.. 58 Конституції
України: «Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи».

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 працювала медичною
сестрою в інфекційному відділенні
Нижньосірогоської районної лікарні з 01
грудня 1989 року по 02 вересня 1981 року та з
09 жовтня 1982 року по 04 січня 1985 року. 20
листопада 1995 року позивачці було
призначено пенсію згідно до ст.. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за вислугою років.

30 серпня 2005 року ОСОБА_1 звернулася з
заявою про переведення з пенсії по
вислузі років на пенсію за віком,
передбачену ст.. 98 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

При призначені пенсії за віком були
враховані записи в трудовій книжці
позивача, відповідно до яких, вона з 01
грудня 1989 року по 02 вересня 1981 року та з
09 жовтня 1982 року по 04 січня 1985 року
працювала на посаді чергової медичної
сестри інфекційного відділення
Нижньосірогоської центральної
лікарні.

Згідно до Закону України «Про внесення
змін до ст.. 60 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (у редакції
Закону України від 10.07.2003 р. N 1110-IV) :
«Робота в лепрозорних і протичумних
закладах охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі».

Наведена правова норма міститься в
розділі «Обчислення стажу роботи для
призначення трудових пенсій», тобто
вказана в ст. 60 Закону робота,
враховується, з часу набрання Закону
України від 10.07.2003 р. N 1110-IV чинності, при
обчисленні стажу роботи для
призначення трудової пенсії.

У випадку, що розглядається судом, стаж
роботи для призначення пенсії був
обчислений ОСОБА_1 при нарахуванні
пенсії по вислузі років (ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
яку вона отримує з 20 листопада 1995 року.
При призначені пенсії за віком, а саме з
30 серпня 2005 року, робота позивача, до
змін в Законі, не може зараховуватися
до стажу роботи у подвійному розмірі,
оскільки ОСОБА_1 після 15 серпня 2003 року
в інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я не працювала.
Нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі.

Зважаючи на все вище викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
базуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Нижньосірогоського районного суду
Херсонської області від 12 липня 2011 року
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Нижньосірогозькому районі Херсонської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання виконати певні дії - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: