Справа № 0670/5901/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/78453/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Управління
пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2012 року та Відкритого
акціонерного товариства "Житомирський
завод хімічного волокна" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2012 року у справі за
позовом Управління пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області до Відкритого акціонерного
товариства "Житомирський завод
хімічного волокна" про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області звернулося до
суду з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Житомирський
завод хімічного волокна" про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
2004 року по липень 2012 року.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року , залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2012
року, позовні вимоги про стягнення
заборгованості за період з 2004 року по
лютий 2012 року залишені без розгляду.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2012 року, позов задоволено.

Стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства "Житомирський завод
хімічного волокна" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області 1762970, 94
грн. заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
лютого по червень 2012 року.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області, посилаючись на
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2012
року та прийняти нове рішення про
задоволення позову повністю.

У касаційній скарзі Відкритео
акціонерне товариство "Житомирський
завод хімічного волокна", посилаючись
на неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2012 року та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і матеріали справи, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що Управління Пенсійного
фонду України у м. Житомирі
Житомирської області 31 серпня 2012 року
звернулось до з позовом про стягнення
заборгованості з відшкодування
пільгових пенсій у розмірі 19476305,52 грн.
та витрат на їх доставку за період з 2004
року по червень 2012 року.

З клопотанням про поновлення
пропущеного строку звернення до
адміністративного суду позивач не
звертався.

Залишаючи вказаний адміністративний
позов без розгляду за період з 2004 року
по лютий 2012 року, суд першої інстанції,
з висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що Управління Пенсійного фонду України
у м. Житомирі Житомирської області
звернулось до суду з пропущенням
строку звернення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року N 21-1
затверджено Інструкцію про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України (надалі - Інструкція № 21-1).

Дана Інструкція № 21-1 розроблена
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції №21-1
ця Інструкція визначає процедуру
добровільної участі осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, стягнення
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - страхові внески),
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Розділ 6 Інструкції № 21-1 визначає
порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону №1058
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій.

Відповідно до положень статті 1 Закону
№1058 пенсія - щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до вказаної норми права
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частина п'ятнадцята статті 106 Закону
№1058 визначає, що строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

У той же час, частина друга статті 106
Закону №1058, у чинній до 01.01.2011 редакції,
визначала, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Зважаючи на викладені вище норми права,
чинні на момент звернення позивача до
суду з даним адміністративним позовом,
колегія судів зазначає, що
заборгованість перед органами
Пенсійного фонду України з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій та недоїмка
зі сплати страхових внесків не є
тотожними поняттями, оскільки
страховий внесок не є пенсією,
призначеною на пільгових умовах.

Таким чином, чинне законодавство не
передбачає спеціальних строків або їх
відсутність щодо стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
а положення частини п'ятнадцятої
статті 106 Закону № 1058 не можуть бути
застосовані до спірних відносин у
даній справі.

Також, колегія суддів суду касаційної
інстанції зазначає, що посилання
позивача на Закон України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" є безпідставним,
оскільки на вказані правовідносини цей
закон не розповсюджується.

Абзацом 2 частини другої статті 99 КАС
України передбачено, що для звернення
до адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до статті 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Також колегія суддів погоджується з
висновком судів про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
"Житомирський завод хімічного волокна"
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області 1762970, 94 грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з лютого по червень 2012 року.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами і
доповненнями та підпункту 6.1 пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 і зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 із змінами і
доповненнями, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з розрахунку суми
заборгованості, розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пунктів "а",
"б"-"з" статті 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення", Відкрите
акціонерне товариство "Житомирський
завод хімічного волокна" за
лютий-червень 2012 року має
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у сумі 1 762 970,
94 грн., у тому числі: по списку № 1 - 1377936,
74 грн., по списку № 2 - 385 034, 20 грн.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання. З
огляду на наведене, можна зробити
висновок про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію та не
припиняє заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Судами попередніх інстанцій зроблено
правильний висновок, що строк
виконання зобов'язань по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій настав у
позивача після порушення провадження у
справі про банкрутство та введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, дія мораторію на виконання
цих зобов'язань не розповсюджується.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи викладене, доводи
касаційних скарг не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги Управління
пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області та Відкритого
акціонерного товариства "Житомирський
завод хімічного волокна" залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29
жовтня 2012 року, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01
жовтня 2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2012 року у справі
за позовом Управління пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області до Відкритого акціонерного
товариства "Житомирський завод
хімічного волокна" про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
О.І. Гаманко

Судді:
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній