Справа № 2218/3528/12
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2218/3528/12
Головуючий у 1-й інстанції: Карпалюк О.І.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого-судді: Боровицького О. А. ,
суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 03 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області про зобов'язання
повернути утримані з пенсії кошти,
нарахувати та виплатити пенсію ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Хмельницькій області про зобов'язання
повернути і сплатити утримані в травні
2011 року з пенсії кошти в сумі 791 грн. 80
коп., сплатити розмір надбавки на
непрацездатного члена сім'ї за січень
2008 року та різницю між встановленими
законодавством та фактично сплаченими
розмірами цієї надбавки за липень і
серпень 2008 року в сумі 236 грн., не
встановлювати доплату до попереднього
основного розміру пенсії, внаслідок
яких розмір пенсії зменшується,
підвищити пенсію в зв'язку з
індексацією з 1 серпня 2007 року по
вересень 2010 року з визначенням грудня
2006 року як базового місяця при
обчисленні наростаючим підсумком
індексу споживчих цін для індексації
пенсії, сплатити різницю між загальною
сумою щомісячних підвищень пенсії у
зв'язку з її індексацією в сумі 7770 грн. 89
коп., сплатити пенсію за вересень 2010
року у розмірі 5509 грн. 07 коп., а з 1 жовтня
2010 року і в подальшому сплачувати її у
розмірі 5518 грн. 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем вказані вище виплати
проводяться без врахування вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення", постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року №1078 "Про затвердження Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення" та постанови
Кабінету Міністрів України від 11
березня 2009 року №198 "Деякі питання
соціального захисту".

Хмельницьким міськрайонним судом
Хмельницької області постановою від 03
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням позивач
оскаржив його в апеляційному порядку.
В своїй апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, порушує
питання про скасування постанови
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 03 березня
2014 року та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Відповідач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення (вх. №9261/14 від 25.04.2014 року)
на апеляційну скаргу позивача, в яких
просить суд апеляційної інстанції
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишити постанову
суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання та положення статті
197 КАС України, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає за
можливе розглядати справу у порядку
письмового провадження.

Згідно із частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи наведені у апеляційній скарзі
та поясненнях позивача, які надійшли до
суду апеляційної інстанції 05 травня 2014
року (вх. №9782/14), колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, позивач з 1 січня 2007 року
перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного Фонду України в
Хмельницькій області та отримує пенсію
за вислугу років відповідно до вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб". Розмір пенсії позивачу
встановлено в сумі 5012 грн. 73 коп. з
розрахунку 74% грошового забезпечення
6773 грн. 96 коп. Крім того, у ОСОБА_2 на
утриманні була донька ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає, що відповідачем
неправомірно здійснено утримання з
його пенсії та знижено розмір пенсії,
тому він звернувся з цим позовом до
суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Головним управлінням
Пенсійного Фонду України в
Хмельницькій області виплата пенсії
ОСОБА_2 проводиться відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Приписами пункту "а" частини 1 статті 16
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" унормовано, що до пенсії за
вислугу років, що призначається особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом (у тому
числі до обчисленої в мінімальному
розмірі), нараховується: надбавка
непрацюючим пенсіонерам, які мають на
своєму утриманні непрацездатних
членів сім'ї, що належать до осіб, які
забезпечуються пенсією в разі втрати
годувальника (стаття 30), - на кожного
непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

В силу вимог пункту "а" частини 4 статті
30 зазначеного Закону непрацездатними
членами сім'ї вважаються діти, брати,
сестри та онуки, які не досягли 18 років
або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років.

Відповідно до вимог пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року №1078 «Про затвердження Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення» у разі підвищення
розмірів мінімальної заробітної плати,
пенсії, виплат, що здійснюються
відповідно до законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, стипендій, а
також у разі зростання грошових
доходів населення без перегляду їх
мінімальних розмірів місяць, в якому
відбулося підвищення, вважається
базовим при обчисленні індексу
споживчих цін для індексації грошових
доходів населення. Індексація грошових
доходів, отриманих громадянами за цей
місяць, не провадиться. З наступного
місяця здійснюється обчислення
наростаючим підсумком індексу
споживчих цін для проведення подальшої
індексації.

Згідно з вимогами пункту 9 цієї ж
постанови працюючим пенсіонерам в
першу чергу індексується сума оплати
праці. Індексація пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання, що
виплачується замість пенсії,
проводиться після індексації суми
оплати праці на підставі виданої
підприємством, установою або
організацією, де працює пенсіонер,
довідки, в якій зазначається розмір
його оплати праці, проіндексована її
сума і сума індексації. У всіх випадках
загальний дохід працюючого пенсіонера,
який підлягає індексації, не повинен
перевищувати прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатної особи.

Як вірно встановлено з матеріалів
справи, Головним управлінням
Пенсійного Фонду України в
Хмельницькій області було нараховано
та виплачено позивачу індексацію
пенсії та надбавку до неї відповідно до
вимог Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року №1078 "Про
затвердження Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення".

Оскільки позивачу підвищення розміру
пенсії проведено з 1 липня 2008 року, у
розрізі наведених вище норм закону,
апеляційний суд вважає вірним
висновок суду першої інстанції про
помилковість доводів позивача про те,
що базовим місяцем є грудень 2006 року.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позивачу в 2009 році проведено
перерахунок пенсії в зв'язку з її
підвищенням відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 11 березня 2009 року №198 "Деякі питання
соціального захисту".

Відповідно до вимог статті 60 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" пенсіонери
зобов'язані повідомляти органам
пенсійного забезпечення про обставини,
що спричиняють зміну розміру пенсії
або припинення її виплати. В разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного
забезпечення заподіяну шкоду. Суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера (подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі його сім'ї тощо), можуть
бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень органу, який призначає пенсію,
чи суду.

Згідно з положеннями частини 3 статті 63
зазначеного вище Закону, усі
призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції позивач не повідомив Головне
управління Пенсійного Фонду України в
Хмельницькій області про своє
працевлаштування, відтак органом
Пенсійного фонду правомірно утримано з
пенсії позивача надміру виплачені
кошти в сумі 791 грн. 80 коп.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суд
апеляційної інстанції вважає, що
позовні вимоги не підтверджені
належними та допустимими доказами,
відтак не підлягають задоволенню.
Натомість, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень доведено
правомірність виплати пенсії ОСОБА_2 у
відповідності з вимогами чинного
законодавства України.

Враховуючи наведене, вимоги даного
позову необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір,
правильно встановив фактичні
обставини справи та ухвалив законне
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Михайловича-
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 03 березня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.