Справа № 825/1358/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1358/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- Присівок Ю.С.,

представника відповідача
- Сироїжко П.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Підприємства Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок»
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Підприємства Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок»
та просить стягнути з відповідача 4818,75
грн. адміністративно-господарських
санкцій та 11,60 грн. пені, мотивуючи тим,
що відповідач у 2013 році не виконав
встановлених чинним законодавства
вимог щодо нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що на підприємство
покладено обов'язок лише по створенню
та атестації робочих місць, на які
повинні самостійно або за допомогою
органів зайнятості працевлаштуватись
інваліди. Підприємство Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок» у
2013 році фактично створило 1 робоче
місце для працевлаштування інвалідів,
тому, відповідач вважає, що
підприємство не має нести
відповідальності у вигляді сплати
адміністративно-господарських санкцій
та пені, за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17
березня 2014 року Підприємством
Козелецької райспоживспілки
«Козелецький ринок» був поданий звіт
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (а.с.4).

Відповідно до поданого звіту,
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становила 8 осіб. Кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в України» складає 1 особа.

Відповідно до поданого звіту,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким встановлена
інвалідність - 1 особа.

Проте, відповідно до списку працюючих
інвалідів - штатних працівників, які
були зайняті на підприємстві у 2013 році
встановлено, що особою з обмеженими
фізичними можливостями відпрацьовано
на підприємстві 4 місяці, що відповідає
0 робочих місць призначених для
інвалідів (4/12 = 0,33 = 0). Отже,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність, становить 0 осіб.

Таким чином, невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів становить 1 робоче місце.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
від середньооблікової чисельності
штатних працівників облікового складу,
а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у
кількості одного робочого місця.
Відповідно до ч. 2, 3 зазначеної статті
Закону роботодавці самостійно
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативу, встановленого
частиною першої цієї статті, та
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 10.02.2007
№ 42 затверджена форма звітності № 10-ПІ
«Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів» та
Інструкція щодо її заповнення. Згідно
п. 3.1. Інструкції середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за рік визначається
відповідно до п. 3.2. Інструкції зі
статистики кількості працівників,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 28.09.2005
року № 1442/11722. За таким же правилом
визначається середньооблікова
кількість штатних працівників за рік,
яким відповідно до чинного
законодавства встановлена
інвалідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інвалідів, кваліфікації
та знань з урахування його бажань.

При цьому, частиною 3 статті 18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» чітко
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Представник відповідача в судовому
засіданні вказала, що підприємство не
подавало до центру зайнятості звіти
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до листа Козелецького
районного центру зайнятості вих. №486
від 02.04.2014 в 2013 році ПК РСС «Козелецький
ринок» () протягом 2013
року не подавало інформацію щодо
попиту робочої сили (вакансії,
запропоновані підприємствами для
працевлаштування інвалідів) до
Козелецького районного центру
зайнятості (а.с.6).

Таким чином, підприємство Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок»
не виконало обов'язок, що передбачений
статтею 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» та належним чином не
звітувало до Козелецького районного
центру зайнятості про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів.

Роботодавці, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж встановлено нормативом, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається у розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
ним, а підприємства на яких працює від 8
до 15 осіб - у розмірі половини середньої
річної заробітної плати (частина 1 ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»).

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.

Так, середньорічна заробітна плата
штатного працівника Підприємства
Козелецької райспоживспілки
«Козелецький ринок» за 2013 рік
становила 9637,50 грн. (графа 05 звіту). Тому
сума адміністративно-господарських
санкцій становить 4818,75 грн. (1 (кількість
робочих місць, не зайнятих інвалідами) *
9637,50 грн. (середньорічна заробітна
плата штатного працівника за 2013 рік / 2).

Адміністративно-господарські санкції
відповідач повинен був розрахувати і
сплатити самостійно в строк до 15 квітня
року, наступного за роком, в якому
відбулося порушення норматив, однак до
цього часу сума заборгованості до
Державного бюджету не сплачена.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно - господарських
санкцій та пені за невиконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 р. №70,
п.п.3.1 п.3 Порядку нарахування пені та її
сплати, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 15.05.2007 р. № 223,
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені у
розмірі 120 відсотків річної облікової
ставки Національного банку України за
кожен календарний день прострочення
(наведених у постановах Правління
Національного банку України), що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

Постановою Національного банку
України № 212 від 14.04.2014 встановлена з 15
квітня 2014 року облікова ставка у
розмірі 9,5 % річних.

Кількість днів прострочення на день
сплати адміністративно-господарських
санкцій - 8. Розрахунок пені на
день подання позовної заяви становить:
9,5*120 /100/365 = 0,03 % * 4818,75 грн. = 1,45 грн. розмір
пені за один день. Тому, розмір пені
становить: 1,45 грн. * 8 днів = 11,60 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано жодних належних
доказів, що спростовують викладені в
позовній заяві обставини.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги Чернігівського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Підприємства Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок»
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки, спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведення судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) згідно ч.4 ст.94
КАС України стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чернігівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства Козелецької
райспоживспілки «Козелецький ринок»
(17000, Чернігівська обл., смт. Козелець,
вул. Даневича, 26, р/р 2598, Ощадбанк,
МФО 353553, ) в дохід
Державного бюджету України (Отримувач:
Державний бюджет Козелецького району,
банк отримувача: ГУДКСУ у
Чернігівській області, рахунок:
0163, МФО 853592, ) 4818
(чотири тисячі вісімсот вісімнадцять)
грн. 75 коп.
адміністративно-господарських санкцій
та 11 (одинадцять) грн. 60 коп.
пені.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков