Справа № 819/177/14-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
Справа №
876/3503/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Качмара В.Я., Кушнерика М.П.

з участю секретаря
Рак Х.І.,

представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача
Чорнописької В.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
податкового повідомлення-рішення
нечинним,-

в с т а н
о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
податкового повідомлення-рішення
нечинним.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року позов задоволено повністю.
Податкові повідомлення - рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області № від 14
жовтня 2013 року та № від 14 жовтня
2013 року визнано нечинними та скасовано.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Тернопільська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області оскаржила її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки позивачем сформовано
податковий кредит на підставі
податкових накладних, виписаних
постачальниками, які зареєстровані з
порушенням Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних, чим
вчинено порушення п. 201.1, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, п.5
Порядку ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246, а
саме завищено податковий кредит у
квітні - червні на загальну суму 50 340,00
грн., внаслідок чого було занижено до
сплати податок на додану вартість в
розмірі 37 795,00 грн. та завищено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість в розмірі 12 545,00 грн.

Представник Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала, просить постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Представники ФОП ОСОБА_4 апеляційну
скаргу Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області заперечили,
просять постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 11
березня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Тернопільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
30.09.2013 року, на підставі наказу про
проведення перевірки №544 від 30.08.2013
року та направлень від 06.09.2013 року №009622,
№009623, №009680, було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 28.09.2010 року по 31.12.2012
року, виконання вимог валютного та
іншого законодавства за період з 28.09.2010
року по 31.12.2012 року, за результатами
якої було складено акт №985/19-18-17/НОМЕР_1
від 30.09.2013 року.

На підставі розгляду вказаного акту
перевірки, заступником начальника
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області 14.10.2013 року було
винесено податкові повідомлення -
рішення № та №.

На думку податкового органу позивач
допустив порушення п. 201.1, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, п.5
Порядку ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246
(надалі Порядок №1246), а саме було
завищено податковий кредит у квітні -
червні на загальну суму 50 340,00 грн.,
внаслідок чого було занижено до сплати
податок на додану вартість в розмірі 37
795,00 грн. та завищено розмір від'ємного
значення податку на додану вартість в
розмірі 12 545,00 грн.

Зокрема, позивачем сформовано
податковий кредит на підставі
податкових накладних, виписаних
постачальниками, які зареєстровані з
порушенням Порядку ведення Єдиного
реєстру податкових накладних, а саме:

- податкові накладні за період з 09.03.2012
року по 18.06.2012 року - №2867, №2881, №3164, №3292,
№103560, №103574, №103573, №103774, №103776, №103984,
№104077, №104193, №104239, №104710, №105161, №104709,
№104933, №105226, №105441, №105526, №105822, №106113,
№106112, №106396, №106395, №106688 виписані ТзОВ
"Аскор - Україна".

Порушення порядку реєстрації полягає в
тому, що електронний цифровий підпис,
який накладено на податкову накладну
при її реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, не відповідає
підпису, що скріплює цю податкову
накладну при її видачі ФОП ОСОБА_4

Колегія суддів зазначає, що у
відповідності до п.201.1 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором у паперовому вигляді або в
електронній формі.

Відповідно до п.201.10 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня.

Відповідно до п.6 Порядку №1246, після
накладення електронного цифрового
підпису продавець здійснює шифрування
податкової накладної в електронній
формі та надсилає їх Державній
податковій службі засобами
телекомунікаційного зв'язку із
урахуванням вимог Законів "Про
електронний цифровий підпис" та «Про
електронні документи та електронний
документообіг". Примірник податкової
накладної в електронній формі
зберігається у продавця.

Згідно п.7 вищевказаного Порядку, після
надходження податкової накладної в
електронній формі до Державної
податкової служби, здійснюється їх
розшифрування, перевіряється
електронний підпис, визначається
відповідність електронного документа
формату (стандарту), затвердженому
Державною податковою службою, та
проводиться їх реєстрація.

П.8 Порядку №1246 передбачено, що для
підтвердження прийняття податкової
накладної до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженого Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер
та податковий період, за який подається
податкова накладна.

Якщо, надіслані податкові накладні
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин. Якщо, протягом операційного дня
не надіслано квитанції про прийняття
або неприйняття, така податкова
накладна вважається зареєстрованою в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу дев'ятого пункту
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що з аналізу
вищевказаної статті Податкового
кодексу України, вбачається вичерпний
перелік підстав, які не дають права на
включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту, а
також різницю між порушеннями:
«порушення порядку заповнення
податкової накладної» та "порушення
порядку реєстрації податкової
накладної в Єдиному реєстрі».

В підтвердження вищенаведеного факту,
свідчить абзац одинадцятий пункту 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України, яким
передбачено, що у разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі покупець
таких товарів/послуг має право додати
до податкової декларації за звітний
податковий період, заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту.

У відповідності до п.9 Порядку №1246,
причинами відмови у прийнятті
податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації
є:

1) наявність помилок;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що
містяться у податковій накладні, яка
коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Таким чином Порядок №1246 містить
вичерпний перелік підстав відмови у
прийнятті податкової накладної та/або
розрахунку коригування до реєстрації,
а інші порушення продавцем порядку
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі, які не спричинили
відмову у прийнятті такої податкової
накладної до реєстрації, не можуть бути
підставою для позбавлення покупця
права на податковий кредит,
сформований на підставі таких
накладних.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що усі податкові накладні
постачальників виписаних за
обревізований період, містять усі
необхідні реквізити, передбачені п.201.1
Податкового кодексу України та
складені згідно Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011 року №1379.

Крім того, порушень, передбаченого ПК
України порядку заповнення податкових
накладних, податковим органом не
встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконання, що позивачем при
віднесенні сум податку на додану
вартість до формування податкового
кредиту було дотримано обидві вимоги
пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу,
оскільки податкові накладні
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних та складені з
дотриманням порядку їх заповнення і не
є обов'язком позивача звіряти підписи
на накладних.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області і слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року у справі №819/177/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
В.Я.Качмар

М.П.Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 08.05.2014
року.