Справа № 2а-0770/1677/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/65343/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника позивача - Бількіна О.С.,

представника відповідача - Жупан Ж.В.,

представника третьої особи - Жупан Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Єврокар»

на ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду України від 04
грудня 2013 року

у справі №2а-0770/1677/12 (9050/13) за заявою
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області

про розстрочку виконання постанови
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Єврокар»

до Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області

треті особи: 1. Головне управління
Державної казначейської служби
України Закарпатській області

2. Управління Державної казначейської
служби в Ужгородському районі
Закарпатської області

3. Державна податкова служба у
Закарпатській області

про стягнення суми надмірно сплаченого
податку на прибуток, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львіського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, позов задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність
Ужгородської МДПІ Закарпатської
області щодо неподання УДК в
Ужгородському районі висновку про
повернення з Державного бюджету
України ПАТ «Єврокар» суми надміру
сплаченого податку на прибуток.
Ухвалено стягнути з Державного бюджету
України на користь ПАТ «Єврокар» суму
надміру сплаченого податку на прибуток
в розмірі 18634260,49 грн. Ухвалено стягнути
з Державного бюджету України ПАТ
«Єврокар» суму судового збору в
розмірі 1703,40 грн. В решті позовних вимог
відмовлено.

30 травня 2013 року Ужгородська МДПІ
Закарпатської області звернулась до
суду першої інстанції із заявою про
розстрочення виконання постанови
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року у справі № 2а-0770/1677/12 в сумі 10768377,49
грн. строком на 36 місяців з помісячним
поверненням надміру сплаченого
податку на прибуток у сумі 30000,00 грн. з
останнім місяцем повернення у сумі
268377,49 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року заяву Ужгородської МДПІ
Закарпатській області про
розстрочення виконання постанови
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року задоволено. Розстрочено виконання
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року у справі № 2а-0770/1677/12 в сумі 10768377,49
грн. строком на 36 місяців із щомісячним
поверненням надміру сплаченого
податку на прибуток у сумі 30000,00 грн. з
останнім місяцем повернення у сумі
268377,49 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду України від 04
грудня 2013 року ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 04
червня 2013 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ПАТ «Єврокар»,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
України від 04 грудня 2013 року і
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви про розстрочення
виконання рішення суду першої
інстанції відмовити у повному обсязі.

У запереченні на касаційну скаргу
Ужгородська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Закарпатській області, посилаючись на
те, що рішення судів попередніх
інстанцій є законними та
обґрунтованими, а положення касаційної
скарги жодним чином це не спростовують,
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а Закарпатського
окружного адміністративного суду від 04
червня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
України від 04 грудня 2013 року - без змін.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - Ужгородської МДПІ
Закарпатської області її
правонаступником - Ужгородською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Закарпатській області,
що підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АА № 825374 від
06 червня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників позивача,
відповідача та третьої особи-3,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
березня 2013 року ПАТ «Єврокар»
звернулось до суду першої інстанції із
заявою про видачу виконавчого листа у
справі № 2а-0770/1677/12 з метою виконання
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року. Згідно розписки на вказаній заяві
виконавчий лист було отримано 26 квітня
2013 року (т.2 арк. справи 174).

У відповідності до пункту 6 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року № 845, ПАТ «Єврокар» 13
травня 2013 року звернулось до УДКС в
Ужгородському районі із заявою про
виконання виконавчого листа, виданого
26 квітня 2013 року Закарпатським
окружним адміністративним судом на
виконання постанови Закарпатського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2012 року у справі № 2а-0770/1677/12
шляхом стягнення з Державного бюджету
України на користь ПАТ «Єврокар» суми
надміру сплаченого податку на прибуток
у розмірі 10768377,49 грн. (т.2 арк. справи 193).

15 травня 2013 року листом за вих. № 02-15/249
УДКС в Ужгородському районі повернуло
ПАТ «Єврокар» виконавчий документ та
інші документи, у зв'язку з
невідповідністю пакету документів
вимогам 6 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845 (т.2 арк. справи 194).

У зв'язку з викладеними обставинами
Ужгородська МДПІ Закарпатської
області 23 травня 2013 року подала до суду
першої інстанції заяву про відкликання
заяви про розстрочення виконання
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року, первісно поданої податковим
органом 16 травня 2013 року (т.2 арк. справи
177-182, 195-199), з огляду на що ухвалою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року заяву Ужгородської МДПІ
Закарпатської області про
розстрочення виконання постанови
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року було залишено без розгляду.

30 травня 2013 року Ужгородська МДПІ
Закарпатської області вдруге
звернулась до суду першої інстанції із
заявою про розстрочення виконання
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року з аналогічних підстав, а саме -
оскільки сума, вказана у постанову суду
першої інстанції, унеможливлює її
повернення у межах одного місяця.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву податкового органу про
розстрочення виконання судового
рішення, з висновками якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що одноразове стягнення суми в
розмірі 10768377,00 грн. з державного
бюджету призведе до виникнення
негативних наслідків в економічній та
соціальній сфері,що є обставинами, що
ускладнюють виконання рішення суду,
оскільки місцеві бюджети
Закарпатської області в переважній
частині є дотаційними, фінансування
дотацій здійснюється за рахунок
міжбюджетного трансферту на
вирівнювання дохідної спроможності
бюджету, який його утримує.

Однак, з такими висновками судів
попередніх інстанцій колегія суддів
погодитись не може, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року № 845 був
затверджений Порядок виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників, який
визначає механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

У пункті 2 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, наведено визначення термінів, які
вживаються в такому значенні:
безспірне списання - це операції з
коштами державного та місцевих
бюджетів, що здійснюються з метою
виконання Казначейством та його
територіальними органами (далі - органи
Казначейства) рішень про стягнення
коштів без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів; боржники - це визначені в
рішенні про стягнення коштів
розпорядники (бюджетні установи) та
одержувачі бюджетних коштів, а також
підприємства, установи та організації,
рахунки яких відкриті в органах
Казначейства; стягувачі - це фізичні та
юридичні особи, на користь яких
прийняті рішення про стягнення коштів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, встановлено, що рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Відповідно до підпункту 1 пункту 16
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року № 845, органи
Казначейства за судовими рішеннями про
стягнення надходжень бюджету
здійснюють безспірне списання коштів
державного та місцевих бюджетів для
повернення надмірно та/або помилково
сплачених податків і зборів.

Пунктом 18 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, встановлено, що під час виконання
виконавчого документа суду про
стягнення надходжень бюджету, крім
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість та/або пені,
нарахованої на заборгованість
державного бюджету з відшкодування
такого податку, орган Казначейства
повідомляє протягом п'яти робочих днів
після надходження такого документа
відповідному органові, що контролює
справляння надходжень бюджету (в разі
безспірного списання коштів місцевого
бюджету - також відповідному
фінансовому органу), про надходження
зазначеного виконавчого документа. У
разі потреби орган Казначейства
звертається до органу, що контролює
справляння надходжень бюджету, за
інформацією про підтвердження
зарахування коштів до державного та
місцевих бюджетів або встановлення
залишку неповернутих з державного та
місцевих бюджетів коштів чи узгодження
реквізитів рахунків, на яких
обліковуються надходження бюджету,
кодів бюджетної класифікації тощо та
визначає строк її подання, який
становить не більш як 15 робочих днів.
Орган, що контролює справляння
надходжень бюджету, до закінчення
зазначеного строку подає органові
Казначейства таку інформацію в
письмовій формі. У разі неподання
зазначеної інформації орган
Казначейства вживає заходів до
виконання виконавчого документа про
стягнення надходжень бюджету на
підставі наявних даних. Виконання
виконавчих документів щодо стягнення
судових витрат, зарахованих до
державного бюджету, здійснюється
органами Казначейства без звернення до
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, за відповідною
інформацією.

Разом з цим, суди попередніх інстанцій
не надали належної оцінки вказаним
правовим нормам, обставин щодо
відкриття виконавчого провадження у
справі № 2а-0770/1677/12 та сторін
виконавчого провадження не встановили,
тоді як зазначені обставини є
предметом доказування та підлягають
обов'язковому встановленню судом.
Враховуючи вищезазначене, судам
необхідно було встановити, чи належною
особою було подано заяву про
розстрочення виконання судового
рішення та у випадку необхідності
заміни сторони провести відповідні
процесуальні дії згідно з положеннями
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Отже, суд касаційної інстанції не може
визнати законними і обґрунтованими
судові рішення попередніх інстанцій,
оскільки останні ухвалені без повного
та всебічного з'ясування обставин,
якими сторони обґрунтовують свої
вимоги і заперечення, та інших
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи те, що суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, а порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права могли призвести
до неправильного вирішення справи і не
можуть бути усунені судом касаційної
інстанції, ухвала Закарпатського
окружного адміністративного суду від 04
червня 2013 року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
України від 04 грудня 2013 року підлягають
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінити докази, що
мають юридичне значення для її
розгляду та вирішення спору по суті, і в
залежності від встановленого
правильного визначити норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
та прийняте обґрунтоване і законне
судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, ч. 2, ч.
4 ст. 227, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Єврокар»
задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
України від 04 грудня 2013 року скасувати,
а справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна