Справа № 808/1578/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року о/об 15 год. 25 хв.Справа
№ 808/1578/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представника позивача Зіменко І.А.,
представника відповідача Сергієнко
Т.С., розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Світлотехніка»

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Світлотехніка» (надалі - позивач або
ПАТ «Світлотехніка») звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (надалі - відповідач або ДПІ у
Заводському районі м.Запоріжжя) про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.02.2014, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 2454
грн. 50 коп., з яких 1743 грн. 00 коп. - за
основним платежем та 711 грн. 50 коп. -
штрафні (фінансові) санкції.

Позивачем у позові (т.1, а.с.3-8) зазначено,
що ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя
за результатами документальної
позапланової перевірки ПАТ
«Світлотехніка» з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджетів податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» за період з 01.04.2011 по 31.12.2012
(Акт №69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014) прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 13.02.2014. За результатами перевірки
встановлено, зокрема, наступні
порушення вимог податкового
законодавства: в порушення вимог ст.1,
п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пп.1.1 п.1, пп.1.2 п.1,
п.2.16 «Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 №88, пп.14.1.181
п.14.1 ст.14, п.201.10 ст.201, п.198.3, п.198.4, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України та
наказу ДПА України №969 від 10.01.2011 «Про
затвердження форми податкової
накладної та порядку її заповнення»,
п.19 ст.2 Бюджетного кодексу України ПАТ
«Світлотехніка» занижено сплату з
податку на додану вартість у розмірі 1743
грн. 00 коп. У вище зазначеному Акті
перевірки зазначено, що встановлено
схему ухилення від сплати податків, яка
полягає у залучені підприємств, які
створені для надання податкової
вигоди: позивачем отримано матеріальні
цінності (паспорти, технічні паспорти,
етикетки та книги обліку) від ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут», що віднесені на валові
витрати з податку на прибуток та
включено до складу і податкового
кредиту з ПДВ. Позивач не погоджується
зі збільшенням грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 2454 грн. 50 коп., та
вважає, що висновки відповідача щодо
порушенням норм є безпідставними,
необґрунтованими, надуманими та
такими, що не відповідають фактичним
обставинам. У періоді, який перевірявся
ПАТ «Світлотехніка» для використання у
господарській діяльності та підставі
усної домовленості було придбано у: 1)
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»:
16.06.2011 - паспорт у кількості 8500 штук на
загальну суму 1929 грн. 00 коп. з ПДВ; 26.09.2011
- технічний паспорт та етикетки у
кількості 3557 штук на загальну суму 3557
грн. 40 коп. з ПДВ; 01.11.2011 - книги обліку у
кількості 12 штук на загальну суму 749
грн. 95 коп. з ПДВ. Придбання вказаного
товару підтверджується Видатковими
накладними №РН-06068 від 16.06.2011, №РН-09161
від 26.09.2011, №П-10147 від 01.11.2011 та
податковими накладними №68 від 16.06.2011,
№112 від 26.09.2011, №5 від 01.11.2011; 2) ТОВ
«Рангоут»: 26.04.2012 - технічний паспорт у
кількості 19400 штук на загальну суму 4218
грн. 00 коп. з ПДВ. Придбання вказаного
товару підтверджується видатковою
накладною №РН-04/193 від 26.04.2012 та
податковими накладними №55, №56 від
26.04.2012. Як стверджує позивач, зазначений
товар використано у господарській
діяльності, що підтверджується
відповідними списаннями ТМЦ у
виробництво. Таким чином, ПАТ
«Світлотехніка» має всі необхідні
документи, які підтверджують
здійснення зазначених господарських
операцій. Зазначені документи
відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
стосовно їх змісту. Придбаний у
контрагентів товар було використано у
господарській діяльності ПАТ
«Світлотехніка», а відтак підстав
вважати вищезазначені господарські
операції - безтоварними (як то
зазначено в Акті перевірки) не має
підстав. Крім того, в Акті перевірки
також відсутні посилання на рішення
суду про визнання відповідних угод
недійсними, що також доводить факт
відсутності підстав вважати проведені
ПАТ «Світлотехніка» господарські
операції безтоварними.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представником відповідача подано до
суду письмові заперечення (т.2, а.с.50-51), в
яких зазначено, що ДПІ у Заводському
районі м.Запоріжжя проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ПАТ «Світлотехніка» () з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджетів податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» () та ТОВ «Рангоут» () за період з 01.04.2011 по 31.12.2012.
За результатами проведеної перевірки
встановлено порушення вимог п.138.1 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України - ПАТ «Світлотехніка» занижено
сплату з податку на прибуток на
загальну суму 1933 грн. 00 коп. та
порушення вимог ст.1, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», пп.1.1 п.1, пп.1.2 п.1, п.2.16
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого 24.05.1995 наказом
Міністерства фінансів України №88,
пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.10 ст.201, п.198.3, п.198.4,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
та наказу ДПА України від 10.01.2011 №969
«Про затвердження форми податкової
накладної та порядку її заповнення, п.19
ст.2 Бюджетного кодексу України - ПАТ
«Світлотехніка» занижено сплату
податку на додану вартість у розмірі 1743
грн. 00 коп., у результаті чого винесено
податкові повідомлення-рішення від
13.02.2014 № з податку на прибуток на
суму 1933 грн. 00 коп. та № з ПДВ на
суму 2454 грн. 50 коп. Станом на день
закінчення перевірки посадовими
особами ПАТ «Світлотехніка» не надано
оригіналів або копій первинних
документів по яким сформовано
податковий кредит по взаємовідносинах
з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»
за вересень та листопад 2011 року. У
позові зазначено, що для використання у
господарській діяльності на підставі
усної домовленості було придбано у ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» товар, проте надані
податкові накладні свідчать про те, що
договори існували, як датовані - 06.06.2011 з
присвоєним номером П-06068, 01.11.2011 - №П10147,
19.04.2012 - №04/192, 19.04.2012 - №04/193, 16.09.2011 - №П09161.
Крім того, видатковими накладними
передбачено замовлення у вигляді
рахунків-фактур, які не були надані ані
до перевірки, ані до суду. У періоді з
01.06.2011 по 31.12.2011 ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут» по
відношенню до ПАТ «Світлотехніка»
виступали продавцями матеріальних
цінностей, а саме паспортів, технічних
паспортів, етикеток та книг обліку. За
відомостями баз даних «АІС обласного
рівня» ТОВ «Будівельна компанія
«Паллада» та ТОВ «Рангоут» - мають стан:
відсутність за місцезнаходженням. Між
тим, згідно протоколів допитів свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які начебто були
посадовими особами ТОВ «БК «Паллада»
та ТОВ «Рангоут» встановлено, що
жодного відношення до ведення
господарської діяльності підприємства
вони не мають, жодних документів не
підписували. Відповідач вважає, що
підписані не уповноваженою особою
первинні документи не мають юридичної
сили і не можуть бути належним доказом
підтвердження здійснення
господарських операцій. Враховуючи те,
що у ТОВ «Будівельна компанія Паллада»
та ТОВ «Рангоут» відсутні необхідні
умови для здійснення господарських
операцій, відсутні необхідні основні
фонди відповідної групи,
кваліфікований технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, вантажні транспортні
засоби, всі первинні документи
підписані невстановленими особами, то
операції з ТОВ «Будівельна компанія
Паллада» та ТОВ «Рангоут» не є
господарською діяльністю підприємства
у розумінні вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України та не
мають реального характеру.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, суд з'ясував наступне.

Позивач зареєстрований як юридична
особа за адресою: 69008, Запорізька
область, м.Запоріжжя, Південне шосе,
буд.74-Б. Позивач має ідентифікаційний
код 02970085.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100342384 ПАТ «Світлотехніка»
зареєстроване як платник податку на
додану вартість, індивідуальний
податковий номер 52.

У період з 21.01.2014 по 23.01.2014
відповідачем проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПАТ
«Світлотехніка» () з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати до
бюджетів податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» () та ТОВ «Рангоут» () за період з 01.04.2011 по 31.12.2012,
за результатами якої 29.01.2014 складено
Акт №69/08-25-22-015/02970085 (т.1, а.с.11-27).

У висновках Акту перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014 зазначено
наступне: «… - в порушення вимог ст.1, п.2
ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» …, пп.1.1 п.1, пп.1.2
п.1, п.2.16 ст.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого 24.05.1995 наказом
Міністерства фінансів України №88,
пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.201.10 ст.201, п.198.3, п.198.4,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
… та наказу ДПА України від 10.01.2011 №969
«Про затвердження форми податкової
накладної та порядку її заповнення»,
п.19 ст.2 Бюджетного кодексу України ПАТ
«Світлотехніка» занижено сплату з
податку на додану вартість у розмірі 1743
грн. 00 коп., у тому числі по відповідних
податкових періодах: - червень 2011 року
на суму 322 грн. 00 коп.; - вересень 2011 року
на суму 593 грн. 00 коп.; - листопад 2011 року
на суму 125 грн. 00 коп.; - квітень 2012 року
на суму 703 грн. 00 коп. …».

Результатом розгляду відповідачем
Акту перевірки №69/08-25-22-015/02970085 від
29.01.2014 стало прийняття 13.02.2014 відносно
ПАТ «Світлотехніка» податкового
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 2454 грн. 50 коп., з яких 1743
грн. 00 коп. - основний платіж та 711 грн. 50
коп. - штрафні (фінансові) санкції. (т.1,
а.с.10; т.2, а.с.96).

Згідно наданого до суду Розрахунку
штрафних (фінансових) санкцій за
вересень, листопад 2011 року, квітень 2012
року нараховано штрафну (фінансову)
санкцію відповідно до п.123.1 ст.123
Податкового кодексу України (як при
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку) (т.2, а.с.97).

Разом з цим, доказів первинного
визначення контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість ПАТ «Світлотехніка»
впродовж 1095 днів - до суду не надано.
Отже, підстави визначення саме 50%
штрафу відповідачем документально не
доведено.

За змістом Акту перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014 (сторінки 23, 28,
29 Акту перевірки) (т.1, а.с.11-27) перевіркою
достовірності відображених показників
у поданих Податкових деклараціях з
податку на додану вартість за червень,
вересень, листопад 2011 року та квітень
2012 року встановлено, що перевіркою
відображеного у рядку 10.1 Декларації
«Підлягають оподаткуванню за основною
ставкою та нульовою ставкою» показника
за червень, вересень, листопад 2011 року,
квітень 2012 року у сумі 841980 грн. 00 коп. на
підставі первинних документів, наданих
до перевірки та аналізу «Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міністерства доходів і зборів
України», встановлено що підприємством
сформовано податковий кредит по
взаємовідносинах з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут» у
загальній сумі 1743 грн. 00 коп., у тому
числі по відповідних податкових
періодах: - червень 2011 року на суму 322
грн. 00 коп.; - вересень 2011 року на суму 593
грн. 00 коп.; - листопад 2011 року на суму 125
грн. 00 коп.; - квітень 2012 року на суму 703
грн. 00 коп. Порушення виникло внаслідок
наступного: відповідно до Додатку 5 до
Податкової декларації з податку на
додану вартість «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Міністерства
доходів і зборів України»
обліковується розбіжність між сумами
податкових зобов'язань ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут» та
сумами податкового кредиту ПАТ
«Світлотехніка». Вищезазначені
розбіжності виникли за результатами
проведених перевірок ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» (Акт
від 03.09.2012 №838/2211/34830179) та Токмацькою
ОДПІ (Акт від 19.12.2012 №913/22/37443199). Отже, як
підтверджується наявними матеріалами
справи, метою реєстрації підприємств
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» та
ТОВ «Рангоут» була незаконна
діяльність, що відповідно не може
породжувати жодних правових наслідків.
Враховуючи те, що у ТОВ «Будівельна
компанія Паллада» та ТОВ «Рангоут»
відсутні необхідні умови для
здійснення господарських операцій,
відсутні необхідні основні фонди
відповідної групи, кваліфікований
технічний персонал, виробничі активи,
складські приміщення, вантажні
транспортні засоби, всі первинні
документи підписані не встановленими
особами, то операції з ТОВ «Будівельна
компанія Паллада» та ТОВ «Рангоут» не є
господарською діяльністю підприємства
в розумінні вимог п.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України. Оскільки
на ТОВ «Будівельна компанія Паллада»
та ТОВ «Рангоут» відсутні трудові
ресурси, складські приміщення,
виробничі потужності для здійснення
будь-якого виду діяльності, вбачається
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках, коли операції
здійснюються через посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, не мають
реального товарного характеру. Таким
чином, діяльність ТОВ «Будівельна
компанія Паллада» та ТОВ «Рангоут»
була спрямована на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам.
Фактично товарно-матеріальні цінності
від ТОВ «Будівельна компанія Паллада»
та ТОВ «Рангоут» до подальших
контрагентів не постачалися,
взаємовідносини носили безтоварний
характер, що свідчить про те, що
правочини здійснені без мети настання
реальних наслідків, з метою заниження
об'єкта оподаткування, несплати
податків. Відповідно право на
податковий кредит з податку на додану
вартість у такого платника податків не
виникає, оскільки при цьому не
дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - придбання
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності. Сам по собі факт сплати
коштів не є безумовним свідчення того,
що поставка мала місце та здійснений
для неправомірного завищення суми
податкового кредиту та відповідно
заниження податкових зобов'язань.

Відповідачем не надано до суду ані
витягів з «Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Міністерства
доходів і зборів України», ані
«Деталізованої інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Міністерства
доходів і зборів України», ані інших
джерел інформації, одержаних у ході
проведення перевірки, які б
підтверджували доводи, наведені в Акті
перевірки №69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014 (т.2,
а.с.58-90).

Документального підтвердження
наявності розбіжності між сумами
податкових зобов'язань ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут» та
сумами податкового кредиту ПАТ
«Світлотехніка» відповідачем до суду -
не надано.

Також, витребувані ухвалою суду від
03.03.2014 результати перевірок ДПІ у
Комунарському районі м.Запоріжжя ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» (Акт
від 03.09.2012 №838/2211/34830179) та Токмацькою
ОДПІ (Акт від 19.12.2012 №913/22/37443199)
відповідачем до суду - не надані.

Доказів дослідження відповідачем під
час перевірки документів складського
обліку ПАТ «Світлотехніка» до суду - не
надано.

У дослідженому судом Висновку експерта
№12 від 28.01.2013 зазначені податкові
накладні, з ознаками підроблення, серед
яких покупець ПАТ «Світлотехніка» -
відсутній (т.2, а.с.124-160).

Отже, вказані у Додатку 5 до Податкових
декларацій з податку на додану
вартість податкові накладні, отримані
ПАТ «Світлотехніка» від ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» - не містять ознак
підроблення.

Також, судом досліджені документи
податкової звітності позивача:
Податкові декларації з податку на
додану вартість за відповідні
податкові періоди, оподаткування яких
є предметом спору по справі (т.2, а.с.13-24).

Податковий кредит, визначений у
податковій звітності позивачем
сформований за допомогою, серед іншого,
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут».

Відповідачем стосовно вказаних
суб'єктів господарювання не надано до
суду ані рішень про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість (актів тощо), ані інформації
про оскарження такого анулювання
свідоцтва та результатів такого
оскарження.

Позивачем надано до суду Податкові
накладні виписані ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»
при постачанні товарів до ПАТ
«Світлотехніка» (т.1, а.с.180-181, 184, 188, 192;
т.2, а.с.26-27, 34, 41, 45).

Представником відповідача не надано
доказів наявності невідповідностей у
досліджених Податкових накладних
формі і Порядку їх заповнення,
встановлених наказом Державної
податкової адміністрації України №969
від 21.12.2010, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за
№1401/18696, та наказом Міністерства
фінансів України №1379 від 01.11.2011,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача, у податкових
накладних замість дати та номеру
договору зазначались дата та номер
Видаткової накладної на поставлений
товар.

Наведені пояснення представника
позивача підтверджуються видатковими
накладними, дослідженими судом (т.1,
а.с.179, 183, 187, 191; т.2, а.с.25, 33, 40, 44).

Надані позивачем до суду: відомості про
списання, акт списання (т.1, а.с.30-178, 194-199),
свідчать про використання ПАТ
«Світлотехніка» у власній
господарській діяльності отриманого
від ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»
та ТОВ «Рангоут» товару(-ів), який(-і) за
номенклатурою співпадає(-ють) з
найменуванням продукції зазначеної у
податкових накладних.

Відповідачем не надано до суду доказів
перевірки використання під час
виробничої діяльності ПАТ
«Світлотехніка» товару(-ів), одержаних
від ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»
та ТОВ «Рангоут» (перевірку
контролюючим органом складів позивача,
виробничих об'єктів тощо).

Доказом зміни в активах ПАТ
«Світлотехніка» внаслідок операцій з
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» та
ТОВ «Рангоут» є: проплати, вказані у
банківських виписках (т.1, а.с.185-186, 189, 193;
т.2, а.с.28, 35-37, 42, 46); Звіт про рух грошових
коштів за 2011-2012 роки, Звіти про
фінансові результати за 2011-2012 роки (т.2,
а.с.5-12).

Відповідачем не надано доказів
перевірки отримання ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»
вказаних коштів, доказів, які б
спростовували здійснення вказаних
проплат.

Всупереч вимог п.5, п.6 розділу І, п.5.2
розділу ІІ «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого 22.12.2010 наказом Державної
податкової адміністрації України №984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за №34/18772,
досліджений судом Акт перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014 (відомості,
зазначені в якому стали підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення) не містить у собі
жодних посилань на конкретні регістри
бухгалтерського обліку позивача, які б
підтверджували порушення податкового
законодавства позивачем.

В Акті перевірки №69/08-25-22-015/02970085 від
29.01.2014 - не зазначено про наявність
порушень «Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №291 від 30.11.1999,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.12.1999 за №892/4285, при
здійсненні ПАТ «Світлотехніка»
бухгалтерського обліку.

З пояснень голови правління ПАТ
«Світлотехніка» на адресу суду (т.2,
а.с.172-173) транспортування товару
здійснювалось за рахунок ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут». Відповідачем дане
твердження позивача у суді не
спростовано.

Судом досліджено зразки товару, який
поставлявся від ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут» на
адресу ПАТ «Світлотехніка» (т.2,
а.с.188-190).

Номенклатура товару свідчить про
можливість його перевезення без
застосування вантажного
автотранспорту та без оформлення
товарно-транспортних накладних та
інших товаросупровідних документів.

Податкове повідомлення-рішення №
від 13.02.2014 підлягає скасуванню з
урахуванням зазначеного вище та
виходячи з наступного.

1. Відповідачем не надано доказів
визнання судом недійсними правочинів,
укладених позивачем з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут».

Доказів притягнення службових осіб ПАТ
«Світлотехніка» до кримінальної
відповідальності за здійснення
правовідносин з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»,
викладених в Акті перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014, відповідач до
суду - не надав.

Копії документів з кримінальної справи
№709, надані представником відповідача
не містять у собі даних про вчинення
правопорушень ПАТ «Світлотехніка» при
здійсненні господарської діяльності
(т.2, а.с.99-160). Оцінка цих доказів у
сукупності (а не конкретно вибраних
аркушів кримінальної справи) повинна
здійснюватись під час кримінального
провадження у справі.

Доказів перевірки
наявності/відсутності змін в активах
позивача за його операціями з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» відповідачем до суду не
надано.

Також, відповідачем не надано до суду
доказів перевірки використання під час
виробничої діяльності ПАТ
«Світлотехніка» товарів, одержаних від
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» та
ТОВ «Рангоут». Інформація, зазначена у
документах про списання
товарно-матеріальних цінностей
відповідачем - не спростована.

Заперечуючи щодо можливості поставки
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут» товару(-ів) на адресу ПАТ
«Світлотехніка», відповідачем не
з'ясовано природу виникнення на складі
позивача товару за номенклатурою та
технічними параметрами тотожними
поставленим за податковими накладними
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут» та звідки він взявся у
позивача.

Позивач не може нести відповідальність
за протиправні дії своїх контрагентів
(які навіть не доведені відповідачем)
при відсутності у нього умислу на
вчинення таких дій. Наявність у
позивача умислу на вчинення
протиправних дій при отриманні товару
від ТОВ «Будівельна компанія
«Паллада», ТОВ «Рангоут» відповідачем
не доведено.

2. Відповідно до ст.2 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» цей Закон
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких
ґрунтується бухгалтерський облік та
фінансова звітність, відповідно до ст.4
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», є принцип превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів (ч.1 ст.67
Господарського кодексу України).

Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України
(ч.2 ст.67 Господарського кодексу
України).

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (ст.204 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч.1 ст.205 Цивільного
кодексу України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст.640
Цивільного кодексу України).

Якщо відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії (ч.2 ст.640
Цивільного кодексу України).

Судом досліджені видаткові накладні,
видані ТОВ «Будівельна компанія
«Паллада», ТОВ «Рангоут» при
постачанні товару(-ів).

Як зазначено у Листі Вищого
адміністративного суду України
№1936/11/13-11 від 01.11.2011: «… Документи та
інші дані, що спростовують реальність
здійснення господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо. При цьому сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце
…».

Згідно з ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена й
у Листі Вищого адміністративного суду
України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Досліджені судом докази доводять
наявність змін в активах позивача під
час вчинення господарських операцій з
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут».

Виходячи з принципу превалювання
сутності над формою, обліку операції
відповідно до її сутності, а не лише
виходячи з юридичної форми,
закріпленого ст.4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», постачання ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада», ТОВ
«Рангоут» товару(-ів) за договорами з
урахуванням наявних змін в активах
позивача вказують на фактичне
здійснення господарських операцій
поставки поліграфічної продукції, яка
знайшла відображення у податковому
обліку ПАТ «Світлотехніка».

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Згідно з п.1.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 №88,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі -
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»), записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Надані позивачем до суду докази,
документи у сукупності підтверджують
фактичне виконання ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада», ТОВ «Рангоут»
своїх зобов'язань, реальне здійснення
господарських операцій.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платниками
податків вносяться відповідні зміни до
податкової звітності у порядку,
визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом позивач веде облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань.

З наданих представником позивача
пояснень, документів вбачається
використання ПАТ «Світлотехніка»
товару(-ів), отриманого(-их) від ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада», ТОВ
«Рангоут», у подальшій своїй
господарській діяльності.

Отже, досліджені судом первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку та фінансової звітності, інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків підтверджують
здійснення господарських операцій ПАТ
«Світлотехніка» з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада», ТОВ «Рангоут».

Тобто, документально підтверджено
формування ПАТ «Світлотехніка»
податкового кредиту з податку на
додану вартість та визначення суми
бюджетного відшкодування по операціям
з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут».

3. Як зазначено у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Господарська діяльність - це
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами (пп.14.1.36 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України).

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (п.198.4 ст.198 Податкового
кодексу України).

Як зазначено у п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Підтвердженням
продавцю про прийняття його податкової
накладної та/або розрахунку
коригування до Єдиного реєстру
податкових накладних є квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, яка надсилається протягом
операційного дня. Датою та часом
надання податкової накладної та/або
розрахунку коригування в електронному
вигляді до Державної податкової
адміністрації України є дата та час,
зафіксовані у квитанції. Якщо
надіслані податкові накладні та/або
розрахунки коригування сформовано з
порушенням вимог, передбачених
відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або
пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу,
протягом операційного дня продавцю
надсилається квитанція в електронному
вигляді у текстовому форматі про
неприйняття їх в електронному вигляді
із зазначенням причин. Якщо протягом
операційного дня не надіслано
квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
двадцяти календарних днів, наступних
за датою їх виписки. Порядок ведення
Єдиного реєстру податкових накладних
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Покупець має право звіряти
дані отриманої податкової накладної на
відповідність із даними Єдиного
реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період. Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг. У разі
відмови продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Досліджені судом податкові накладні
виписані ТОВ «Будівельна компанія
«Паллада», ТОВ «Рангоут» з урахуванням
інших документів, обставин здійснених
позивачем операцій надають право ПАТ
«Світлотехніка» на формування
податкового кредиту.

Відповідачем не надано до суду доказів
про те, що ТОВ «Будівельна компанія
«Паллада», ТОВ «Рангоут» були
припинені як юридичні особи або у них
були анульовані Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість - на день виписки податкових
накладних за операціями з постачання
товарів ПАТ «Світлотехніка».

Тобто, відповідачем не спростовано
можливість виписувати ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»
податкові накладні.

Відповідач, вважаючи фінансові
операції позивача з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»
сумнівними, не надав до суду
відповідних карток передбачених
«Положенням про банк даних про
сумнівні фінансові операції»,
затвердженого 21.05.2003 наказом ДПА
України №233 чи інформації з АРМ «Збір
інформації про сумнівні операції».

У той же час, позивачем надано до суду
податкові накладні, виписані ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада», ТОВ
«Рангоут» та докази товарності
операцій (реальності настання
наслідків), результатів господарської
діяльності вказаних юридичних осіб.

Наведені обставини спростовують факт
заниження ПАТ «Світлотехніка» сплати
податку на додану вартість у розмірі 1743
грн. 00 коп., у тому числі по відповідних
податкових періодах: - червень 2011 року
на суму 322 грн. 00 коп.; - вересень 2011 року
на суму 593 грн. 00 коп.; - листопад 2011 року
на суму 125 грн. 00 коп.; - квітень 2012 року
на суму 703 грн. 00 коп., як то вказано
відповідачем в Акті перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014.

З урахуванням зазначеного,
досліджених документів, суд прийшов до
висновку, що відповідачем не доведено
порушення ПАТ «Світлотехніка»
податкового законодавства України, як
то зазначено в Акті перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014.

Звідси, нарахування податкового
зобов'язання, застосування
відповідачем штрафних (фінансових)
санкцій до позивача є необґрунтованим.

Отже, є протиправним прийняття
відповідачем 13.02.2014 податкового
повідомлення-рішення №, яким ПАТ
«Світлотехніка» збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 2454 грн. 50 коп., з яких 1743
грн. 00 коп. - основний платіж та 711 грн. 50
коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Разом з цим, суд не погоджується з
думкою позивача про те, що податкове
повідомлення-рішення № має бути
визнано недійсним.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС
України суд оцінивши докази, які є у
справі, в їх сукупності приходить до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення №, прийняте
13.02.2014 відповідачем необґрунтовано, без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, не
розсудливо, а отже є не правомірним і
підлягає скасуванню.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського
кодексу України, органи державної
влади і посадові особи зобов'язані
здійснювати інспектування та
перевірки діяльності суб'єктів
господарювання неупереджено,
об'єктивно і оперативно, дотримуючись
вимог законодавства, поважаючи права і
законні інтереси суб'єктів
господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ
«Світлотехніка» підлягають частковому
задоволенню. Доводи відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№, прийняте 13.02.2014 Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, яким Публічному акціонерному
товариству «Світлотехніка» збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 2454 грн. 50 коп., з
яких 1743 грн. 00 коп. - основний платіж та
711 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові)
санкції.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Присудити на користь Публічного
акціонерного товариства
«Світлотехніка» з Державного бюджету
України судові витрати у сумі 182 грн. 70
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
25.04.2014.

Суддя
О.О. Прасов