Справа № 2а-6086/10/2570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/9831/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Нечитайла О.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Чернігові

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.12.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011

у справі № 2а-6086/10/2570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівські
інсталяційні системи»

до Державної податкової інспекції у
м.Чернігові

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
23.12.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011,
позов задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.Чернігові
від 22.07.2010 № /2.

ДПІ у м.Чернігові подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
визначення позивачеві за оспорюваним
податковим повідомленням-рішенням
відповідача від 22.07.2010 № /2
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 1738,00 грн.
основного платежу та в сумі 869,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій
слугували висновки перевірки про
порушення вимог п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», що полягало у віднесенні до
складу податкового кредиту податку на
додану вартість за операціями з
придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«Інватруд», СПД ОСОБА_2, СПД ОСОБА_3, СПД
ОСОБА_4, оскільки податковим органом
поставлено під сумнів реальний
характер господарських операцій.

При перевірці правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права,
правової оцінки встановлених судами
обставин суд касаційної інстанції
виходить з такого.

Для надання правової оцінки щодо
формування платником податку на додану
вартість податкового кредиту слід
застосовувати положення п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.
7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№ 168/97-ВР в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин.

За умови реального здійснення
платником податку (покупцем)
господарської операції з придбання
товару, що призвела до об'єктивної
зміни складу його активів, у межах
господарської діяльності, за
відсутністю з боку такого платника
порушення вимог наведених норм закону,
підстави для позбавлення останнього
права на податковий кредит відсутні.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) має підтверджуватися
належними, допустимими та достатніми
доказами і не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Актом перевірки та судами попередніх
інстанцій не встановлено жодного
фактичного порушення позивачем вимог
наведених норм закону, яке б позбавляло
його права на податковий кредит з
податку на додану вартість чи бюджетне
відшкодування.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що факт реального
вчинення господарських операцій
підтверджено первинними
бухгалтерськими документами: актами
надання послуг, заявками, виписками з
банку з особового рахунку,
рахунками-фактурами, а також
податковими накладними, виписаними
особами, зареєстрованими платниками
податку на додану вартість, які
підтверджують право позивача на
податковий кредит з податку на додану
вартість.

Суди попередніх інстанцій при
вирішенні справи повно встановили
обставини у справі та надали їм правову
оцінку на підставі норм матеріального
права, що врегульовують спірні
відносини. Підстав для задоволення
касаційної скарги, яка не містить
обґрунтованих доводів та посилань на
обставини, що могли б поставити під
сумнів правильність та повноту
встановлення судами обставин та їх
оцінки, не вбачається.

Зважаючи на відсутність підстав для
висновку про порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
надану судами правову оцінку
встановленим обставинам, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Чернігові залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23.12.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

О.М. Нечитайло