Справа № 808/1072/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Справа № 808/1072/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Нечипуренка О.М., за
участю секретаря Петрусь Д.К.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.12.2013 №
,-

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_3 виданий 24.09.2013)

ОСОБА_2 (довіреність №
275 від 25.03.2014)

від відповідача - Бедрик А.І.
(довіреність № 79 від 14.01.2014)

Руднєва А.В.
(довіреність № 6 від 10.04.2014)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суд надійшла
позовна заява Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.12.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на 20144,20 грн. та
застосовано штрафну санкцію у сумі 5546,06
грн.

Ухвалою суду від 12.02.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/1072/14, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 03.03.2014. Провадження у
справі за клопотанням сторін
зупинялось. Судове засідання
призначено на 10.04.2014.

В судовому засіданні 10.04.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив задовольнити їх у повному
обсязі. В обґрунтування доводів
зазначив, що висновки в акті перевірки
зроблені без врахування всіх наданих
до перевірки первинних документів, а
податкове повідомлення рішення від
24.12.2013 № винесеним протиправно,
оскільки:

по-перше, протягом грудня 2010 року
позивачем було здійснено оплат на
загальну суму 49575,78 грн. За цей період
відсутнє жодне перерахування коштів
фізичній особі, що підтверджується
випискою по рахунку за період з 01.12.2010
до 31.12.2010,

по-друге, працівник ОСОБА_5 була
офіційно прийнята на посаду дизайнера
з 19.05.2010, що підтверджується трудовим
договором з відміткою центра
зайнятості, заявою працівника на
прийняття на роботу, наказом на
призначення, заявою та наказом на
відпустку, підтвердженням нарахування
та отримання цим працівником
заробітної плати.

З огляду наведеного акт перевірки, а
відтак і податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
незаконними, необґрунтованими і
просить позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач проти позову заперечив та
вказав, що в ході проведеної перевірки
встановлено, що позивачем не
нараховано, не утримано та не сплачено
податок з доходів фізичних осіб до
бюджету від імені та за рахунок
фізичних осіб по наступним правочинам:
за грудень 2010 р. на суму 120 644,67 грн. (лак,
плівка), за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 на
суму 13 650,00 грн. (дизайнерські послуги).

Висновки перевірки відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
статус позивача підпадає під критерії
п. 1.1 5. ст.1, пп. 4.2.1. п.4.2. ст. 4, пп.8.1.1., пп.
8.1.2. п.8.1. ст. 8 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" (із
змінами та доповненнями), ДПІ
позиціонує його у якості податкового
агента по відношенню до фізичних осіб,
з якими він здійснював відносини у
періоді, що перевірявся.

ОСОБА_1, у статусі податкового агента,
зобов'язаний був нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходів фізичних осіб, з якими
перебував у правовідносинах у періоді,
що перевірявся.

На підставі викладеного вище вказав, що
орган ДПІ мав всі правові підстави для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, тому просив суд
у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.160 КАС України, 10.04.2014
сторонам проголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
оголошено про час виготовлення
постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході
судового розгляду здійснювалось повне
фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши представників сторін, суд
вважає, позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав:

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у т.ч.
на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України".

Підставами для визнання незаконними
(нечинними) актів в судовому порядку та
їх скасування є невідповідність їх
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним (його
скасування) є також порушення у зв'язку
з прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичної особи, підприємства чи
організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
фахівцями ДПІ здійснено документальну
планову виїзну перевірку Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (І.п.н. НОМЕР_2)
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
і зборів за період з 01.07.2010 по 31.12.2012.

В ході проведеної перевірки ведення
позивачем податкової звітності сум
доходів, нарахованих (сплачених) на
користь платників податків - фізичних
осіб, і сум утриманого з них податку
встановлено, що відповідно до
первинних документів (накладних,
банківських виписок, платіжних
доручень, актів виконаних робіт,
квитанцій, чеків) грудні 2010 року
позивач здійснив цивільно-правову
угоду, згідно якої він придбав у
фізичної особи, яка не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,
лак та плівку на загальну суму 120644,67
грн.

Згідно вказаних документів протягом
періоду з 01.01.2012 по 31.12.2012 під час
виробництва поліграфічної продукції
позивач користувався дизайнерськими
послугами належним чином не оформленої
фізичної особи, якій виплачував
заробітну плату за вказані послуги у
розмірі 13 650,00 грн.

Виходячи з вищенаведеного, позивач
зобов'язаний нараховувати, утримувати
та сплачувати податок з доходів
фізичних осіб до бюджету від імені та
за рахунок зазначених фізичних осіб,
вести податковий облік та подавати
податкову звітність податковим
органам відповідно до закону, а також
нести відповідальність за порушення
норм цього закону.

Таким чином, перевіркою встановлено, що
позивачем в порушення приписів
законодавства України, не утримано та
не сплачено податок з доходів фізичних
осіб до бюджету від імені та за рахунок
фізичних осіб по наступним правочинам:
за грудень 2010 року на суму 120 644,67 грн.
(лак, плівка), за період з 01.01.2012 по 31.12.2012
на суму 13 650,00 грн. (дизайнерські
послуги).

За результатами проведеної перевірки
складено Акт від 07.11.2013 року №
16/17-214/НОМЕР_2.

На підставі вказаного акту, зважаючи на
виявлені порушення, 24.12.2013 винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на 20144,20 грн. та
застосовано штрафну санкцію у сумі 5546,06
грн.

Не погоджуючись з рішенням
податкового органу, позивач звернувся
до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

В акті перевірки зазначається, що на
порушення на пп. 1.15 ст.1, пп. 4.2.1. п. 4.2. ст..
4, пп.8.1.2. п. 8.1. ст.8 Закону України від
22.05.2003 "Про податок з доходів фізичних
осіб" із змінами і доповненнями (далі -
3акон України "Про ПДФО") позивач,
будучи податковим агентом по
відношенню до фізичних осіб, з якими
він здійснював відносини у періоді, що
перевірявся, не утримував, не
нараховував та не перераховував до
бюджету суми єдиного соціального
внеску за перевіряємий період,

Так, відповідач вказує, що ФОП ОСОБА_1 у
грудні 2010 року сплатив за лак, плівку
фізичній особі суму - 120644,67грн., але
документів, які підтверджують державну
реєстрацію суб'єкта господарської
діяльності не надав.

За приписами п.1.15. ст. 1 Закону України
"Про ПДФО", податковий агент - це
юридична особа (її філія,відділення,
інший відокремлений підрозділ) або
фізична особа чи представництво
нерезидента - юридичної особи, які
незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Згідно пп.8.1.1. п.8.1. ст. 8 Закону України
"Про ПДФО", податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

У відповідності до пп. 8.1.2. п.8.1. ст. 8
Закону України "Про ПДФО", податок
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки не мають
права приймати платіжні документи на
виплату доходу, які не передбачають
сплати (перерахування) цього податку до
бюджету. Якщо оподатковуваний дохід
нараховується, але не виплачується
платнику податку особою, що його
нараховує, то податок, який пі для і ас
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає сплаті (перерахуванню)
до бюджету у строки, встановлені
законом для місячного податкового
періоду.

Суд не може погодитись із такими
висновками податкового органу, з
огляду на наступне:

Як свідчать матеріали справи, протягом
грудня 2010 року ФОП ОСОБА_1 було
здійснено оплат на загальну суму 49575,78
грн., при цьому, згідно виписки по
рахунку за період з 01.12.2010 до 31.12.2010,
жодного перерахування коштів фізичній
особі не було здійснено.

До матеріалів справи додано документи
отримані з фінансової установи, які
підтверджують обіг грошових коштів за
грудень 2010 року в сумі 49575,78 грн., додано
документи, які підтверджують доходи та
витрати позивача за вказаний період.

До того ж, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи,
зокрема, податковою декларацією з ПДВ
за грудень 2010 року, звітом платника
єдиного податку за 4 квартал 2010 року,
платіжними доручення, що позивачем за
вказаний період було сплачено податки
у належному розмірі.

Тож висновки податкового органу
суперечать приписам законодавства
України та фактичним обставинам.

Посилання відповідача на порушення
позивачем пп.164.1.2 пп. 164.1 ст. 164, п.п. 168.1.1
ст. 168, пп. 171.2. "а" п. 171.2. ст..171, пп. 176.2 "а" п.
176.2 ст. 176 Податкового кодексу України
(далі - ПКУ), суд також вважає
безпідставними, з огляду на наступне.

За приписами пп. 164.1.2. п. 164.1 ст. 164 ПКУ
загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

Підпунктом 168.1.1. п. 168.1 ПКУ визначено, що
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми якого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплата (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, згідно
п.171.2. ст. 171 ПКУ є: а) податковий агент -
для оподатковуваних доходів з джерела
їх походження в Україні.

Відповідно до п.176.2. ст. 176 ПКУ, особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані,
зокрема, своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Таких висновків перевіряючі дійшли з
встановленого в ході перевірки факту,
що ФОП ОСОБА_1 протягом періоду з 01.01.2012
по 31.12.2012 здійснював виплати
неоформленому працівнику - дизайнеру в
загальній сумі 13650,00 грн. на підставі
чого не перераховано до бюджету
податок з доходів фізичних осіб у сумі
2047,50 грн., та у зв'язку з чим нарахована
пеня 287,00 грн.

Суд не може погодитись із такими
висновками відповідача, оскільки, як
встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_5 була
офіційно прийнята на посаду дизайнера
з 19.05.2010.

До матеріалів справи додані документи,
що підтверджують офіційне оформлення
вказаного в акті перевірки працівника,
а саме:

трудовий договір від 19.05.2010, з відміткою
центра зайнятості,

заява працівника на прийняття на
роботу від 17.05.2010,

наказ на призначення №1 від 19.05.2010,

заяви на відпустку від 31.12.2010 та від
31.01.2012,

накази про надання відпусток № 5 від
01.01.2011 та №8к від 01.02.2012,

розрахунково-платіжні відомості на
підтвердження нарахування та
отримання ОСОБА_5 заробітної плати.

Відповідно до п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 ПКУ,
податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

З аналізу даної норми випливає, що не
може бути проведений платіж за
відсутності розрахункового документа
на перерахування цього податку.

Враховуючи викладене, суд вважає
податкові зобов'язання визначені
позивачу неправомірно.

Разом з тим, суд вважає штрафні такими,
що нараховані всупереч приписам
чинного законодавства, з огляду на
таке:

Перевірку проведено за період з 01.07.2010
по 31.12.2012.

За приписами пункту 7 підрозділу 10 "Інші
перехідні положення" розділу XX
"Перехідні положення" штрафні санкції
за порушення податкового
законодавства за період з 1 січня по 30
червня 2011 року застосовуються у
розмірі не більше 1 гривні за кожне
порушення. Штрафні санкції до
платників єдиного податку за порушення
у 2012 році порядку обчислення,
правильності заповнення податкових
декларацій платника єдиного податку та
повноти сплати сум єдиного податку
платниками не застосовуються.

Відтак, нарахування штрафних санкцій є
неправомірним.

Частиною 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає,
що відповідачем не доведена
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку із чим позовні вимоги є
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправни та скасування
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області від 24.12.2013 № ,
яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 20 144 грн. 20 коп. та застосовано
штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 5
546 грн. 06 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_2) судові витрати у
розмірі 182 ( сто вісімдесят дві) грн. 70
(сімдесят) коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 14.05.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко