Справа № 805/4233/14
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р.
Справа № 805/4233/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Галатіна О.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат за особовими
справами потерпілих у розмірі 344,08 грн.,
-

В С Т А Н
О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2014
року на суму 344,08 грн.

Під час судового засідання 23.04.2014 року
представник позивача надав уточнення
до адміністративного позову в якому
збільшив позовні вимоги та просив
вважати вірним період з 01.10.2013 року по
28.02.2014 року на суму 860,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ним виплачено пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01
жовтня 2013 року по 28 лютого 2014 року у
розмірі 860,20 грн. Водночас, відповідно
до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Проте,
відповідачем вказаний припис закону не
виконано.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, через службу
діловодства та документообігу 28.04.2014
року надав клопотання в якому просив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, через службу
діловодства та документообігу 29.04.2014
року надав клопотання в якому просив
розглянути справу без участі його
представника.

Суд визнав за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, суд встановив наступне.

У період з 01 жовтня 2013 року по 28 лютого
2014 року позивачем виплачені пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, ОСОБА_2 відповідно до
протоколу № 2252 від 10 липня 2009 року,
складеного на підставі заяви № 2252 від 8
липня 2009 року у сумі 86,02 грн. за кожний
місяць періоду та ОСОБА_1 відповідно до
розпорядження № 150111 від 31 січня 2011
року, винесеного на підставі заяви № 466
від 25 січня 2011 року у сумі 86,02 грн. за
кожний місяць періоду. Загальна сума
виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_1, здійснених
позивачем за період з 01 жовтня 2013 року
по 28 лютого 2014 року, складає 860,20 грн., що
підтверджується наявним у матеріалах
справи розрахунком суми позову.

Між сторонами підписані акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01 жовтня 2013
року по 28 лютого 2014 року.

Згідно з доданими до актів списків
осіб, що не прийняті до заліку
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки, через закінчення
терміну навчання отримувача пенсії по
втраті годувальника відповідачем не
включені до заліку витрати на виплату
пенсій по втраті годувальника ОСОБА_2
та ОСОБА_1 та, як наслідок, не враховані
до відшкодування у загальній сумі 860,20
грн.

Сторонами не оспорюються суми витрат,
понесених Управлінням пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області по виплаті
пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Спірною обставиною у справі є
правомірність відмови відповідача
прийняти до заліку та відшкодувати
позивачу зазначені суми витрат за
період з 01 жовтня 2013 року по 28 лютого 2014
року в сумі 860,20 грн. Стосовно вказаного
суд зазначає наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження № НОМЕР_1 ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
свідоцтва про народження № НОМЕР_2
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року батьком зазначених осіб є ОСОБА_3.

Отримавши тупу травма грудної клітини
та живота, що підтверджується актом № 13
про нещасний випадок на виробництві
ОСОБА_3 помер, про що у матеріалах
справи наявне свідоцтво про смерть №
НОМЕР_3. Зазначений факт став підставою
для призначення ОСОБА_2 та ОСОБА_1
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

Правові та організаційні засади у
правовідносинах, що склалися,
регулюються наступними нормативними
актами.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР "Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон № 16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону № 16/98-ВР в
Україні залежно від страхового випадку
маються такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Згідно з пунктом 4 статті 25
вищеназваного Закону за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (Закон № 1105-XIV)
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до частини 2 статті 7
Прикінцевих положень Закону № 1105-ХІV
фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Пунктом 5 статті 24 Закону № 1105-ХІV
визначено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту "д" частини 1
статті 21 Закону № 1105-ХІV, у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині 2 статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону № 1105-ХІV визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до статті 28 Закону № 1105-ХІV,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Згідно зі статтею 33 № 1105-ХІV у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пунктом 1
частини 1 статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

У відповідності до наданої
відповідачем довідки від 22 грудня 2011
року Макіївського будівельного центру
професійно-технічної освіти ім. Ф.І.
Бачуріна ОСОБА_1 навчався у період з 01
грудня 2010 року по 30 березня 2012 року.

Згідно з постановою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки від 30 січня 2012 року №
0541/13.2/13.2/12 про припинення щомісячної
страхової виплати ОСОБА_1 припинено
виплати у зв'язку із закінченням
навчання.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_4,
виданого Макіївським будівельним
центром професійно-технічної освіти
ім. Ф.І. Бачуріна, ОСОБА_2 закінчив
навчання 30 червня 2011 року.

Відповідно до постанови відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки від 04 липня 2011 року №
0541/13.1/6 про зняття з обліку ОСОБА_2
припинено страхові виплати у зв'язку із
закінченням навчання з 01 липня 2011 року.

Доказів навчання ОСОБА_1, ОСОБА_2 саме на
денній формі навчання позивачем не
надано. Крім того, у ІНФОРМАЦІЯ_2 році
ОСОБА_1 виповнилось - 20 років, ОСОБА_2 -
виповнилось 22 роки, що свідчить про
досягнення повноліття - 18 років.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що
підстави для відшкодування
відповідачем витрат, понесених
управлінням Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області, з виплати пенсій
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відсутні.

Суд вважає за необхідно зазначити, що
аналогічна правова позиція викладена в
Ухвалі Вищого адміністративного суду
України К/800/45931/13 від 28 листопада 2013
року у справі № 805/7399/13-а між тими самими
сторонами, з того самого предмету
спору, але за інший період.

З урахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області задоволенню не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись 2-15,
17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 104-107,
121-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 181,185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
період з 01 жовтня 2013 року по 28 лютого 2014
року на суму 860,20 грн., - відмовити.

Повний текст постанови складений та
підписаний 29 квітня 2014 року

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Галатіна О.О.