Справа № 804/16466/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБердника
С.О., за участю: представника позивача
Січкарука О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства «МАКСИМУМ»
про застосування заходів реагування,
04 грудня 2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства «МАКСИМУМ»
про застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення роботи
підприємства, а саме: експлуатації
приміщень Приватного підприємства
«МАКСИМУМ», за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 5, до
повного усунення порушень.
В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що ним проведено
планову перевірку Приватного
підприємства «МАКСИМУМ», за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 5, за
результатами якої складено акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб від 19.11.2013 №
511. Вказаним актом перевірки
встановлено ряд порушень
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки, цивільного
- приміщення ангару не обладнано
автоматичною пожежною сигналізацією з
приймально-контрольного приладу
устаткування автоматичної пожежної
сигналізації на пульт
централізованого пожежного
спостереження (п. 6.1.2., 6.1.28 НАПБ А.01.001-2004,
Табл.1, п. 4.2, п. 14.3, п. 14.3.1 ДБН В 2.2.5-56-2010);
- приміщення ангару не забезпечено
сертифікованими вогнегасниками згідно
норм належності (п. 6.4.8, 6.4.9 НАПБ А.01.001-2004,
НАПБ Б.03.001-2004);
- конторське приміщення всередині не
обладнане протипожежними
перегородками 1-го типу та перекриттям
3-го типу, дверима та вікнами 2-го типу, з
окремим виходом на зовні (п.7.10.1.6 НАПБ
- не надані акти іспитів електромережі
на діелектричну міцність опору
ізоляції (п.5.1.34 НАПБ А.01.001-2004);
- не надані акти випробування
заземлюючого контуру згідно ПУЕ (п.5.1.32
НАПБ А.01.001-2004);
- допускається розміщення та
зберігання газового балону
безпосередньо в приміщенні ангару (п.
7.10.1.14 НАПБ А.01.001-2004);
- не надано посвідчення про проходження
керівником або відповідальною особою
спеціального навчання з питань
пожежно-технічного мінімуму (п. 3.19 НАПБ
- приміщення ангару не обладнано
протипожежною інструкцією, в якій
повинно вказувати відповідний
протипожежний режим щодо
вищевказаного приміщення (п. 3.3, 3.4 НАПБ
- приміщення ангару не забезпечене
відповідними знаками безпеки згідно
ГОСТ 12.4.026-76, ДСТУ ISO6309:20 (3.8 НАПБ А.01.001-2004);
- працівники не пройшли протипожежний
інструктаж під розпис у журналі (п. 3.18
НАПБ А.01.001-2004);
- для будівлі ангару не визначена
категорія щодо пожежної небезпеки, а
також класу зони (п.4.2.7 НАПБ А.01.001-2004).
Позивач зауважив, що подальша
експлуатація приміщень Приватного
підприємства «МАКСИМУМ» із
вищезазначеними порушеннями пожежної
безпеки створюють загрозу життю та
здоров'ю людей, відтак підлягає
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.12.2013
відкрито скорочене провадження у
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 21.01.2014.
Відповідач надав до суду письмові
заперечення проти позову від 24.12.2013 (вх.
проведено перевірку з порушенням норм
чинного законодавства, а тому акт,
складений за результатами такої
перевірки, не може слугувати підставою
для заборони експлуатації будівлі.
Вказані порушення, на думку
відповідача, полягають у наступному.
Згідно частини 5 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у інших випадках,
передбачених законом, - із наступним
підтвердженням обґрунтованості вжиття
таких заходів адміністративним судом.
Керівником органу державного нагляду
(контролю) чи його заступником не було
прийнято вмотивованого письмового
рішення щодо вжиття заходів
реагування стосовно відповідача.
Припис позивачем не складався.

Крім того, відповідача не було письмово
повідомлено про проведення планового
заходу за 10 днів до такого заходу. Строк
здійснення планового заходу не може
перевищувати п'ятнадцяти робочих днів,
а для суб'єктів малого підприємництва -
п'яти робочих днів, якщо інше не
передбачено законом, позивачем
допущено перевищення вказаного строку.
За таких обставин, відповідач просить
суд відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю, у
зв'язку із відсутністю підстав для
вжиття заходів реагування у сфері
державного нагляду у вигляді повного
зупинення роботи підприємства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити
позов повністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи належним чином
повідомлений судом, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується
адміністративний позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
і вирішення справи по суті,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм
матеріального та процесуального права,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 1 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»
державний нагляд (контроль) визначено,
як діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Частиною 1 статті 66 Кодексу цивільного
захисту України визначено, що
центральний орган виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
здійснює державний нагляд (контроль)
шляхом проведення планових та
позапланових перевірок відповідно до
закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного
захисту України до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
належить, зокрема, здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
цивільного захисту щодо виявлення та
запобігання порушенням вимог
законодавства органами та суб'єктами
господарювання, аварійно-рятувальними
службами, зазначеними у статті 65 цього
Кодексу;

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, відповідачем у період з 12.11.2013
по 19.11.2013, на підставі наказу від 18.10.2013
№ 37 здійснено планову перевірку
Приватного підприємства «МАКСИМУМ»
(далі - ПП «МАКСИМУМ»), за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 5, щодо
додержання вимог законодавства у сфері
пожежної та техногенної безпеки,
цивільного захисту.

За результатами перевірки складено акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб від 19.11.2013 №
511, в якому встановлено ряд порушень
законодавства, зокрема: приміщення
ангару не обладнано автоматичною
пожежною сигналізацією з виводом
сигналу від приймально-контрольного
приладу устаткування автоматичної
пожежної сигналізації на пульт
централізованого пожежного
спостереження (п.6.1.2., 6.1.28 НАПБ А.01.001-2004,
Табл. 1, п.4.2, п.14.3, п.14.3.1 ДБН В 2.2.5-56-2010);
приміщення ангару не забезпечено
сертифікованими вогнегасниками згідно
норм належності (п.6.4.8, 6.4.9 НАПБ А.01.001-2004,
НАПБ Б.03.001-2004); конторське приміщення
всередині не обладнане протипожежними
перегородками 1-го типу та перекриттям
3-го типу, дверима та вікнами 2-го типу, з
окремим виходом на зовні (п. 7.10.1.6 НАПБ
А.01.001-2004); не надані акти іспитів
електромережі на діелектричну
міцність опору ізоляції (п. 5.1.34 НАПБ
А.01.001-2004); не надані акти випробування
заземлюючого контуру згідно ПУЕ (п. 5.1.32
НАПБ А.01.001-2004); допускається розміщення
та зберігання газового балону
безпосередньо в приміщенні ангару
(п.7.10.1.14 НАПБ А.01.001-2004); не надано
посвідчення про проходження
керівником або відповідальною особою
спеціального навчання з питань
пожежно-технічного мінімуму (п.3.19 НАПБ
А.01.001-2004); приміщення ангару не
обладнано протипожежною інструкцією, в
якій повинно вказувати відповідний
протипожежний режим, щодо
вищевказаного приміщення (п .3.3, 3.4 НАПБ
А.01.001-2004); приміщення ангару не
забезпечене відповідними знаками
безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76, ДСТУ ISO6309:20
(3.8 НАПБ А.01.001-2004); працівники не пройшли
протипожежний інструктаж під розпис у
журналі (п. 3.18 НАПБ А.01.001-2004); для будівлі
ангару не визначена категорія щодо
пожежної небезпеки, а також класу зони
(п.4.2.7 НАПБ А.01.001-2004).

Зауважень та заперечень до акту
перевірки від 19.11.2013 № 511 на момент його
підписання у відповідача не було,
відтак, відповідач не заперечував про
наявність допущених з його боку
порушень законодавства.

Крім того, у вказаному акті перевірки
зазначені дата початку перевірки -
12.11.2013 та дата завершення перевірки -
19.11.2013. Таким чином, загальний строк
проведення перевірки становить 7 днів,
що не перевищує гранично допустимого
строку, встановленого ч. 5 ст. 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту
України встановлено, що забезпечення
пожежної безпеки на території України,
регулювання відносин у цій сфері
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та суб'єктів
господарювання і громадян
здійснюються відповідно до цього
Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів. Діяльність
із забезпечення пожежної безпеки є
складовою виробничої та іншої
діяльності посадових осіб і
працівників підприємств, установ та
організацій. Зазначена вимога
відображається у трудових договорах
(контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

На підставі означеного акту від 19.11.2013
№ 511, позивачем винесено припис від
26.11.2013 № 698, в якому відповідачу надано
строк для усунення виявлених під час
перевірки порушень до 25.12.2013.

Згідно ч. 8 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства.

13.01.2014 позивачем до суду надані
пояснення, в яких зазначено, що на
адресу позивача не надходило жодних
заяв та матеріалів про виконання
протипожежних заходів щодо
підтвердження усунення всіх порушень.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент розгляду справи допущені
Приватним підприємством «МАКСИМУМ»
порушення у сфері пожежної,
техногенної безпеки та цивільного
захисту, відповідачем не усунуті.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу
цивільного захисту України визначено,
що до повноважень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей

Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного
захисту України у разі встановлення
порушення вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Статтею 70 цього Кодексу наведено
перелік підстав зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів.
Так, підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є
зокрема, недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

Частиною 2 вищевказаної статті Кодексу
цивільного захисту України визначено,
що повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» встановлено, що на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області про
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення роботи
підприємства, а саме: експлуатації
приміщень ПП «МАКСИМУМ», за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 5, до
повного усунення порушень, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті
256 Кодексу адміністративного
судочинства України негайно
виконуються постанови суду про повне
або часткове зупинення роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 12, 18, 69, 94, 158-163, 167,
186, 254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства «Максимум»
про застосування заходів реагування
задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у
вигляді повного зупинення роботи
підприємства, а саме: експлуатації
приміщень Приватного підприємства
«Максимум», за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 5, до
повного усунення порушень.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
04 лютого 2014 року.

Суддя О.В.
Царікова