Справа № 130/719/14-а
Суддя: Порощук П. П.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі

головуючого Порощука П.П.

при секретарі Рожик О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - Бесараба
А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в
м.Жмеринка справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
про відмову в наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі безоплатно у власність,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області. У позовній заяві
позивачка просила зобов'язати
відповідача надати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, орієнтовною площею 2,00
гектарів для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивачка
мотивувала тим, що на її звернення до
відповідача щодо надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, орієнтовною площею 2,00
гектарів для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, 16.12.2013 року вона
отримала відповідь, в якій їй було
відмовлено в цьому з тих підстав, що
ст.30 ЦК України передбачено, що
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка усвідомлює значення своїх
дій та може керувати ними. А також,
роз'яснено, що цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми
діям набувати для себе цивільних прав і
самостійно їх здійснювати, а також
здатність своїми діями створювати для
себе цивільні обов'язки, самостійно їх
виконувати та нести відповідальність
за їх невиконання. Позивачка не
погоджується з цим рішенням, оскільки
воно не відповідає чинному
законодавству України.

Позивачка позов підтримала та просила
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві. Пояснила,
що на сайті Держземагенства України в
рубриці "Відповіді на звернення
громадян" є роз'яснення, що малолітні,
неповнолітні особи мають право на
передачу їм у власність земельних
ділянок та видачу правовстановлюючих
документів на них.

Представник відповідача у судовому
засіданні щодо задоволення вимог
адміністративного позову заперечив,
посилаючись на обставини викладені у
запереченнях проти позову наданих ним.
Вважає, що Головне управління
Держземагенство у Вінницькій області
правомірно відмовило

позивачці у надані дозволу на розробку
проекту землеустрою з підстав
наведених у оскаржуваному документі.

Надавши оцінку матеріалам справи, суд
дійшов висновку часткового
задоволення позову із наступних
підстав.

Встановлено, що позивачка 13.11.2013 року
звернулася до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області з
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 2,00 га для ведення
особистого селянського господарства
за рахунок земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.12.2013 року Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
листом № 31-2-0.3-10090/2-13 повідомило
позивачку в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою, щодо
відведення зазначеної земельної
ділянки.

Щодо визнання таких дії
неправомірними, суд враховує наступне.

Ч.2 ст.14 Конституції України
передбачено, що право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
Закону.

Набуття і реалізація права власності
на землю громадянами регламентовано
главою 19 розділу Земельного кодексу
України.

Відповідно до ст.33 ЗК України,
громадяни України можуть мати на праві
власності та орендувати земельні
ділянки для ведення особистого
селянського господарства.

Пунктом "в" ч.3 ст.116 ЗК України
визначено, що безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності
для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2.0 гектара.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність
мати цивільні права та обов'язки
(цивільну правоздатність) мають усі
фізичні особи. Цивільна правоздатність
фізичної особи виникає у момент її
народження.

Ст.26 ЦК України визначено, що усі
фізичні особи є рівними у здатності
мати цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п.п.б, г ст.121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства -
не більше 2,0 гектара;

для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) у селах -
не більше 0, 25 гектара, в селищах - не
більше 0, 15 гектара, в містах - не більше
0, 10 гектара.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянам
визначений ст.118 зазначеного Кодексу.

Відповідно до ст.242 ЦК України батьки
(усиновлювачі) є законними
представниками своїх малолітніх та
неповнолітніх дітей.

Отже, малолітні, неповнолітні особи
мають право на передачу їм у власність
земельних ділянок та видачу
правовстановлюючих документів на них.

Повну цивільну дієздатність має
фізична особа, яка досягла
вісімнадцяти років (повноліття) ( ст. 34
ЦК України).

Тобто, здійснювати розпорядження
земельними ділянками зазначені особи
мають право при досягненні повноліття.

Таким чином, провівши системний аналіз
вище перелічених норм, суд зазначає,
обов'язок перевірити відсутність
передачі земельної ділянки безоплатно
у власність відповідному громадянину
по зазначеному виду використання
покладений на Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
при розгляді клопотання.

Враховуючи вказане, суд дійшов
висновку про те, що відмова в наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки, яка викладена у листі
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області від 16.12.2013 р.,
№31-2-0.3-9930/02-13, у зв'язку з тим, що у
відповідності ст.31 ЦК України, вони не в
змозі надати дозвіл на розробку
проекту відведення земельної ділянки є
неправомірною, а тому вимога позивача у
частині визнання дій відповідача
неправомірними є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача надати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, орієнтовною площею 2,00
гектарів для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, то така задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України
визначено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст.122 цього
Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Таким чином, вказані повноваження
поряд з іншими складають зміст
компетенції відповідача і є його
дискреційними повноваженнями, для
реалізації яких йому надана свобода
діяти в установлених законодавством
межах на свій розсуд, тобто оцінюючи
ситуацію, вибирати один із кількох
варіантів дій (або утримуватись від
дій) чи один з варіантів можливих
рішень.

Проте, суд не може перебирати на себе
такі повноваження, вирішуючи замість
відповідача, які рішення він повинен
приймати, але не позбавлений
можливості зобов'язати відповідача
розглянути спірне питання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства.

За таких обставин, в цій частині
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, а суд приходить до висновку
про необхідність зобов'язання
Головного управління Держземагенства
у Вінницькій області повторно
розглянути заяву позивачки від 13
листопада 2013 року про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність, орієнтовною площею 2,00
гектарів для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 128, 158, 162, 163, 167,
255, 257 КАС України, 33,116,118,121 Земельного
Кодексу України, 25,26,242 ЦК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1
у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
орієнтовною площею 2,00 гектарів для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
резервного фонду, яка розташована за
межами населеного пункту на території
Лисогірської сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області її сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
підстав, викладених у листі
№31-2-0.3-9930/2-13 від 16.12.2013 р.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13
листопада 2013 року про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність, орієнтовною площею 2,00
гектарів для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель резервного фонду, яка
розташована за межами населеного
пункту на території Лисогірської
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області її сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання її копії до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду
Порощук П.П.