Справа № 463/1647/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року м.
Львів Справа №2-а/463/69/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю представника відповідача
Зачек Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання до
вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, просить прийняти рішення,
яким визнати рішення Управління
пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова № 02 від
31.03.2014р. про відмову в призначенні
пенсії за вислугу років протиправним,
скасувати це рішення, а також
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень врахувати до стажу роботи,
який дає право на отримання пенсії за
вислугу років, відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
половину строку навчання у Львівському
державному університеті ім. І. Франка
та призначити пенсію за вислугу років з
дня звернення з відповідною заявою, а
саме з 28.03.2014р.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 28.03.2014р.
звернувся до відповідача з заявою про
призначення йому пенсії за правилами
ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
за вислугу років, однак, 31.03.2014р.
відповідачем прийнято рішення, яким в
призначенні такої пенсії відмовлено з
підстав відсутності необхідного стажу,
який повинен складати 21 рік 6 місяців.
Мотивуючи своє рішення, суб'єкт владних
повноважень послався на те, що навчання
у Львівському державному університеті
ім. І. Франка за спеціальністю
«правознавство» не зараховується до
спеціального стажу, а тому, немає
підстав для призначення пенсії в
порядку, передбаченому ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру». Таку
відмову вважає незаконною, такою, що
порушує його права, а викладені в ній
мотиви вважає такими, що не
відповідають нормам матеріального
права. За правилами вказаної вище
правової норми, право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку мають прокурори, за
наявності у них на день звернення
вислуги років не менше 21 рік 6 місяців, у
тому числі стажу роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 11 років 6 місяців, і за правилами
ст. 56 цього Закону, до вислуги років, що
дає право на пенсію, зараховується в
тому числі половина строку навчання у
вищих юридичних навчальних закладах. У
Львівському державному університеті
ім. І. Франка він навчався з 01.09.1991р. по
27.06.1996р. на юридичному факультеті
денної форми навчання та отримав повну
вищу юридичну освіту за спеціальністю
правознавство. Згідно з чинним
законодавством, університет є
багатопрофільним вищим навчальним
закладом четвертого найвищого рівня
акредитації, який проводить освітню
діяльність, пов'язану із здобуттям
певної вищої освіти та кваліфікації, а
факультет в свою чергу, є основним
організаційним і навчально-науковим
структурним підрозділом вищого
навчального закладу. Переконаний, що
після закінчення Львівського
державного університету ім. І. Франка
та отримання вищої юридичної освіти,
працюючи з 22.02.1995 року по даний час в
органах прокуратури він здобув
необхідний спеціальний та загальний
стаж, який дає право на пенсійне
забезпечення за вислугу років, з
врахуванням половини строку навчання в
університеті, і оскільки відповідач
відмовився призначити таку пенсію,
вимушений в судовому порядку захищати
свої порушені права, з приводу чого має
місце даний публічно-правовий спір.

В судове засідання позивач не прибув,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
Попередньо скерував до суду заяву про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи у його відсутності. Враховуючи
вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає
можливим розглянути справу у його
відсутності.

Представник відповідача згідно
належної довіреності від 28.04.2014р. Зачек
Г.М. проти обґрунтованості позову
заперечила та вказала, що за нормами
статті Закону, на яку покликається
позивач, до спеціального стажу
зараховується половина строку
навчання у вищих юридичних навчальних
закладах. Оскільки навчальний заклад, в
якому навчався позивач не є вищим
юридичним, а є вищим багатопрофільним
навчальним закладом, у відповідача не
було підстав зараховувати половинну
строку навчання в цьому закладі до
спеціального стажу, який дає право на
призначення пенсії. Тому, відмову
відповідача вважає законною, і як
наслідок, не вбачає підстав для
задоволення позову, про що і просить
суд ухвалити рішення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, з'ясувавши дійсні обставини
справи та дослідивши в сукупності
зібрані в ній докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач, в період з 01.09.1991р. по 28.06.1996р.
навчався на юридичному факультеті
Львівського державного університету
ім. І. Франка та отримав вищу юридичну
освіту за спеціальністю правознавство,
і з 23.02.1995р. працює в органах
прокуратури, що підтверджується
записами в його трудовій книжці, копія
якої долучена до матеріалів справи
(а.с.8-9) та копією диплома серії НОМЕР_1
(а.с.10).

28.03.2014р. позивачем до відповідача
подана заява про призначення пенсії,
відповідно до вимог ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» за вислугу
років, і за наслідками розгляду цієї
заяви суб'єктом владних повноважень,
31.03.2014р. прийнято рішення № 02 про
відмову у призначенні пенсії (а.с.12).
Мотиви прийнятого рішення про відмову
в призначенні пенсії за своїм змістом є
аналогічні з мотивами заперечення
позову, які висловив представник
відповідача в судовому засіданні.

З такими висновками погодитись не
можна.

Згідно вимог ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», прокурори і слідчі мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше: з 1 жовтня 2012р. по 30
вересня 2014р. - 21 рік 6 місяців, у тому
числі стажу роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 11 років 6 місяців. До вислуги
років, що дає право на пенсію згідно з
цією статтею, зараховується час роботи
на прокурорських посадах, перелічених
в ст. 56 цього Закону, в тому числі, серед
іншого, половина строку навчання у
вищих юридичних навчальних закладах.

Правові, організаційні, фінансові та
інші засади функціонування системи
вищої освіти врегульовані Законом
України «Про вищу освіту».

В ст. 25 цього Закону наведено
визначення поняття університету як
вищого навчального закладу, згідно з
яким, це багатопрофільний вищий
навчальний заклад четвертого рівня
акредитації, який провадить освітню
діяльність, пов'язану із здобуттям
певної вищої освіти та кваліфікації
широкого спектра природничих,
гуманітарних, технічних, економічних
та інших напрямів науки, техніки,
культури і мистецтв, проводить
фундаментальні та прикладні наукові
дослідження, є провідним
науково-методичним центром, має
розвинуту інфраструктуру навчальних,
наукових і науково-виробничих
підрозділів, відповідний рівень
кадрового і матеріально-технічного
забезпечення, сприяє поширенню
наукових знань та здійснює
культурно-просвітницьку діяльність.
Факультет в свою чергу, за правилами ст.
30 цього Закону, є основним
організаційним і навчально-науковим
структурним підрозділом вищого
навчального закладу третього та
четвертого рівнів акредитації.

За логікою законодавця, університет, як
вищий навчальний заклад, здійснюючи
освітню діяльність, сприяє здобуттю
фізичними особами вищої освіти за
відповідними спеціальностями, і
оскільки він є багатопрофільним та має
найвищий рівень акредитації, слід
вважати встановленим, що навчання у
ньому прирівнюється до навчання у
вищому юридичному навчальному закладі.

З даного приводу Президія ВАС України
надала відповідні роз'яснення від
23.08.2001р. № 07.2 10/1, згідно з п. 3.2 яких,
період роботи на посаді стажиста
помічника прокурора та половина строку
навчання у вищому навчальному закладі
(стаціонарна форма), після навчання в
якому особа отримала вищу юридичну
освіту за спеціальністю
«правознавство» підлягає зарахуванню
до стажу роботи, що дає право на пенсію
за вислугою років згідно Закону
України «Про прокуратуру».

За даних обставин, норми матеріального
права та роз'яснення до них повністю
підтверджують обґрунтованість позову,
а дії відповідача, які полягають в
прийнятті ним оскаржуваного рішення з
мотивів відсутності підстав для
зарахування половини строку навчання
до спеціального страхового стажу,
носять ознаки неправомірності і є
такими, що порушують законні права та
інтереси позивача. Оскільки
обставинами справи встановлено факт
порушення прав позивача з боку дій
відповідача, такі дії підлягають
визнанню неправомірними.

Більше того, про правильність таких
висновків свідчить те, що однією з
основних кваліфікаційних вимог до
особи, яка бажає зайняти посаду
прокурора, на протязі всього часу з
моменту прийняття Закону України «Про
прокуратуру», виходячи з положень ст. 46,
є наявність вищої юридичної освіти. В
контексті цієї норми, вищу юридичну
освіту слід розуміти як освіту, здобуту
у вищому навчальному закладі третього
або четвертого рівня акредитації за
напрямком спеціальності
правознавство, або іншим правовим
напрямком. В такому випадку, якщо
кваліфікаційний критерій до посади
прокурора не вимагає наявності вищої
юридичної освіти, здобутої лише у
вищому юридичному навчальному закладі,
неможливим є існування критерію, за
яким половина строку навчання
зараховується лише працівникам
прокуратури, які навчались у вищому
юридичному навчальному закладі.
Здійснення розподілу за таким
критерієм, як про це говорить
відповідач буде порушенням принципу
рівності громадян, за яким одні й ті ж
самі особи, які займають ідентичні
посади, мають різні критерії
обчислення пенсії. Тлумачення норм
закону, як це здійснює відповідач,
суперечать сутності права на
соціальний захист, яке регламентовано
ст. 46 Конституції України та Законом
України «Про прокуратуру», і
відповідно, ці висновки не можуть бути
підставою для відмови в зарахуванні
половини строку навчання до страхового
стажу.

Беручи до уваги вищенаведене, слід
вважати спростованою позицію сторони
суб'єкта владних повноважень про
відсутність підстав для зарахування
позивачу половини строку навчання у
Львівському державному університеті
ім. І. Франка до спеціального
страхового стажу. Відмовляючи позивачу
в призначені пенсії, відповідач діяв не
у відповідності до норм чинного
законодавства та прийняв незаконне
рішення, яке в силі залишатись не може,
та підлягає до скасування судом.

Оскільки не включення половини строку
навчання позивача до спеціального
страхового стажу стало підставою для
прийняття оскаржуваного рішення, із
його скасуванням, відповідача також
слід зобов'язати врахувати цей стаж та
призначити пенсію з дня звернення,
тобто, задовольнити позов в повному
обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова № 02 від 31.03.2014 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Львова врахувати до стажу роботи, який
дає право на отримання пенсії за
вислугу років, відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
половину строку навчання у Львівському
державному університеті імені І.Франка
та призначити пенсію за вислугою років
з дня звернення з відповідною заявою, а
саме з 28.03.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя:
Леньо С. І.