Справа № 2а-154/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Справа № 9104/99247/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області на
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 10
січня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про
зобов'язання здійснити перерахунок
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру і додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.12.2010 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області в якому просив
визнати дії неправомірними та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та доплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі віднесеній до категорії 4 у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком
з 01.01.2007 року по час розгляду справи
судом відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої Законом
України Про Державний бюджет України
на відповідний рік або іншим
відповідним законодавством,
зобов'язати здійснити перерахунок та
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати з 01.01.2007 року по даний
час (на день ухвалення рішення суду) із
дотриманням вимог ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої Законом
України Про Державний бюджет України
на відповідний рік або іншим
відповідним законодавством,
зобов'язати виплачувати доплату до
пенсії і додаткову пенсію із
дотриманням вимог ст. ст. 39, 51 ч.3 ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням розміру
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України Про
Державний бюджет України на
відповідний рік або іншим відповідним
законодавством.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 10
січня 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено частково, позовні вимоги за
періоди з 01.01.2007 року по 13.06.2010 року
залишено без розгляду, визнано
протиправною бездіяльність
відповідача, зобов'язано головне
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області здійснити
перерахунок і виплачувати позивачу
доплату до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка діяла до 01.01.2008 року,
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком за відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції закону, яка
діяла до 01.01.2008 року, виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням виплачених сум, починаючи
з 14.06.2010 року до виникнення обставин, з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
або припинення спірних правовідносин,
постанову допущено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області оскаржило його
в апеляційному порядку, вважає, що
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
обчислення і виплата додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю особам
віднесеними до 4 категорії згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», здійснюється відповідно
до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», яка набрала чинності 22.05.2008
року і діє по даний час, у розмірі 5%
прожиткового мінімуму, встановленого
для громадян, які втратили
працездатність. Судом першої інстанції
не взято до уваги доводи Головного
управління стосовно того, що в пункті 4
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зазначено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, установлений на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно із цим законом.
Таким чином немає підстав проводити
перерахунок пенсії згідно ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Також апелянт зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно не звернув
увагу на те, що відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції, що діяла до
01.01.2008 року) пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
підвищується у розмірах, встановлених
громадян, які працюють на цих
територіях. ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності з 14.10.1999 року, тому головне
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області дане
підвищення не проводило.

На підставі викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення в
якому відмовити у задоволені позовних
вимог повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 4-ї категорії, що
підтверджується копією посвідчення (а.
с. 6).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячно
призначається додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.
Вказані розміри додаткової пенсії
зазнали змін, що відбулись відповідно
до п.п.13 п.28 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набрав чинності 01 січня 2008 року. Проте,
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними та такими, що
втратили чинність з дня ухвалення
вказаного рішення, а тому, дані статті
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» залишились чинними в
первинній редакції.

Відповідач виплачував позивачу
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірах, передбачених
постановами Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» та від 26 липня 1996
року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що є
значно меншими.

Виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу розмірів
додаткової пенсії, застосуванню
підлягає ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
згадані вище постанови уряду, оскільки
останні істотно звужують обсяг раніше
встановлених законом прав.

Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом, при цьому, вірно
вважав, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого
Закону не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорії, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

ОСОБА_1 з 14.10.1990 року зареєстрований як
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності, що підтверджується
довідкою Чортківської районної
державної адміністрації, тому колегія
суддів приходить до висновку, що в
задоволені частини позовних вимог щодо
перерахунку та виплати доплати до
пенсії відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
слід відмовити.

Стосовно позовних вимог щодо
перерахунку та виплати додаткової
пенсії, відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню починаючи з
14.06.2010 року.

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області задовольнити
частково, скасувати постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 10 січня 2011
року у справі № 2а-154/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області здійснювати
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1, як
особі, яка віднесена до категорії 4,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 14 червня 2010
року і до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин та з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2007 року
по 13.06.2010 року включно залишити без
розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин