Справа № 490/5052/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/5052/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Тішко Д.А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі міста
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 23
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Миколаєва
про зобов'язання здійснити призначення
пенсії за вислугою років,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду (далі УПФ)
України в Центральному районі міста
Миколаєва про визнання недійсним та
скасування рішення комісії з пенсійних
питань №156 від 26 березня 2013 року;
зобов'язання зарахувати до стажу
роботи період роботи з 07 серпня 1985 року
по 06 січня 1986 рік та з 25 липня 1988 року по
19 лютого 1996 рік в Миколаївському
районному суді Миколаївської області
на посадах державного службовця -
секретаря суду та секретаря судових
засідань, з 22 лютого 1996 року по 07 травня
1998 року - на посаді помічника-стажиста
прокурора Миколаївського району;
зобов'язання призначити позивачці
пенсію за вислугою років починаючи з 15
березня 2013 року, тобто з дня її
звернення до УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва із
відповідною заявою.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 23 вересня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 -
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення комісії з пенсійних
питань УПФ України в Центральному
районі міста Миколаєва №156 від 26
березня 2013 року щодо відмови ОСОБА_2 в
призначенні пенсії відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».
Зобов'язано УПФ України в Центральному
районі міста Миколаєва зарахувати до
стажу роботи ОСОБА_2 період роботи з 07
серпня 1985 року по 06 січня 1986 рік та з 25
липня 1988 року по 19 лютого 1996 року в
Миколаївському районному суді
Миколаївської області на посадах
державного службовця - секретаря суду
та секретаря судових засідань, а також,
з 22 лютого 1996 року по 07 травня 1998 року -
на посаді помічника-стажиста прокурора
Миколаївського району. Зобов'язано УПФ
України в Центральному районі міста
Миколаєва призначити ОСОБА_2 пенсію за
вислугою років починаючи з 15 березня 2013
року.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Центральному районі міста Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
Центральному районі міста Миколаєва,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивачка має загальний стаж роботи
для нарахування пенсії станом на 04
березня 2013 року - 32 роки 02 місяці 09 днів.

Стаж роботи позивачки для нарахування
пенсії за вислугою років складає 25
років 16 днів, з яких: на посадах
державних службовців - 7 років 11 місяців
23 днів, на посадах прокурорських
працівників органів прокуратури - 17
років 23 дні.

15 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
УПФ України в Центральному районі м.
Миколаєва із відповідною заявою про
призначення пенсії відповідно до ст. 50
Закону України «Про прокуратуру», на
яку пенсійним фондом 26 березня 2013 року
позивачці було відмовлено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка має
відповідний стаж роботи державного
службовця для призначення пенсії за
вислугою років.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про державну
службу», Закону України «Про
прокуратуру».

В апеляційній скарзі УПФ України в
Центральному районі міста Миколаєва
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з відмовою у задоволенні
позовних вимог, оскільки період роботи
позивачки з 07 серпня 1985 року по 06 січня
1986 року та з 25 липня 1988 року по 19 лютого
1996 року пенсійним фондом правомірно не
зараховано до загального стажу роботи
державного службовця відповідно до
ст.ст. 50-1, 56 Закону України «Про
прокуратуру», оскільки в даний період
роботи позивачка обіймала посади
секретаря суду та секретаря судових
засідань у Миколаївському районному
суді не маючи вищої юридичної освіти.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» прокурори і слідчі
зі стажем роботи не менше 20 років, у
тому числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку.

До 20-річного стажу роботи, що дає право
на пенсію за вислугою років,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Пунктом 11 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 №22-1, до
заяви про призначення пенсії за
вислугу років, крім документів,
передбачених пунктами «а» - «г», «д» п.7
цього Порядку, надаються також
документи, що підтверджують виконання
роботи, яка дає право на призначення
такого виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 має стаж роботи для нарахування
пенсії за вислугою років - 25 років 16
днів, з яких: на посадах державних
службовців - 7 років 11 місяців 23 днів, на
посадах прокурорських працівників
органів прокуратури - 17 років 23 дні, що
підтверджується копією трудової
книжки позивачки.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо неправомірності
відмови позивачці у призначенні пенсії
за вислугою років.

Колегія суддів не приймає доводів
апелянта щодо відсутності підстав для
призначення позивачці пенсії за
вислугу років у зв'язку з відсутністю
відповідного стажу роботи державним
службовцем, оскільки позивачка
обіймала посади секретаря суду та
секретаря судових засідань не маючи
вищої юридичної освіти.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України
«Про державну службу» державна служба
в Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження. Посада - це
визначена структурою і штатним
розписом первинна структурна одиниця
державного органу та його апарату, на
яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень. Посадовими особами
відповідно до цього Закону вважаються
керівники та заступники керівників
державних органів та їх апарату, інші
державні службовці, на яких законами
або іншими нормативними актами
покладено здійснення
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій.

Пунктом 2 Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 травня 1994 року №283 до стажу
державної служби зараховується робота
в апараті судів на посадах керівних
працівників і спеціалістів державних
органів колишнього СРСР згідно з
додатком до Порядку, де зазначено, що
період роботи в Міністерствах,
відомостях УРСР (включаючи головні
управління, що відповідно до
затвердженої Урядом структури входили
до центрального апарату цих
міністерств і відомств) зараховується
до стажу державної служби. При цьому,
наявність повної вищої освіти або її
відсутність для обрахування стажу
державної служби вищезазначеним
Порядком не передбачено.

Разом з цим, Закон України «Про
прокуратуру» зараховує до стажу
роботи, що дає право на пенсію, саму
роботу на посадах державних
службовців, що займають особи, як
правило, з вищою освітою.

Позивачка таку роботу у вказаний
період виконувала і це визнається
відповідачем, а відсутність диплому
про вищу освіту не є підставою для
відмови в зарахуванні трудового стажу
державного службовця, що дає право на
пенсію згідно зазначеного вище Закону.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв