Справа № 2а-4939/11/1916
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
Справа № 9104/19458/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 20.03.2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання до
вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

28.02.2011 року позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив зобов'язати
його провести перерахунок та виплату
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну, здоров'ю в розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком з 01.02.2011
року і надалі, постійно - щомісячно до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилався на те, що йому як
особі, яка віднесена до 4-ої категорії
осіб, постраждалих внаслідок аварії на
ЧАЕС та такій, що проживає у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", повинна
проводитись виплата щомісячного
підвищення до пенсії у розмірі 1
мінімальної заробітної плати та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком. Однак, як
вказує позивач, відповідач таку
виплату проводив у значно меншому
розмірі.

Оскарженою постановою прийнятою в
порядку скороченого провадження,
адміністративний позов задоволено
частково. Суд зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області провести нарахування і
виплачувати на користь позивача
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі 1 мінімальної заробітної
плати та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком з 28.08.2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин, з
врахуванням виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що судом
невірно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
апелянт посилається на постанову
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року №836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», постанову
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» та доводиться непоширенням
на дані правовідносини ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Враховуючи те, що постанова суду першої
інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції під час
апеляційного провадження переглядає
судове рішення в межах апеляційної
скарги.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач по справі є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи та віднесений до 4-ї
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням, а також
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 4
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону
визначено, що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Згідно зі ст. 39 цього Закону, пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
підвищуються у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати.

Враховуючи викладені положення Закону,
суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на отримання щомісячного
підвищення до пенсії у розмірі 1
мінімальної заробітної плати та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Однак, із матеріалів справи суд вбачає,
що відповідач дану пенсію позивачу
нараховував та виплачував у значно
меншому розмірі, а тому суд першої
інстанції прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про
протиправність дій відповідача та
зобов'язання його здійснити
нарахування та виплату позивачу
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, відповідачу слід проводи з
урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки чинним законодавством
України розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, в системі національного
законодавства немає. Відсутність
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на додаткову пенсію
за шкоду заподіяну здоров'ю виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено статтею 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно практики Європейського суду з
прав людини, який у своєму рішенні від 08
листопада 2005 року в справі "Кечко проти
України" зазначив, що держава
самостійно визначає, які надбавки
виплачувати своїм працівникам з
бюджету. Держава може вводити,
припиняти або закінчувати виплату цих
надбавок. Проте, якщо правове
положення, що діє, передбачає виплату
певних надбавок, і дотримані всі
вимоги, необхідні для цього, органи
державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки
відповідне положення є таким, що діє (п.
23). Одночасно Європейський Суд з прав
людини не прийняв аргумент уряду
України щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання
своїх зобов'язань (п. 26).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" суди при розгляді справ,
практику Європейського Суду з прав
людини, застосовують як джерело права.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
не може погодитись із висновком суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог з 28.08.2010 року з огляду на
те, що позивач просив задовольнити його
вимоги починаючи з 01.02.2011 року.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Матеріалами справи не встановлено, що
до 01.02.2011 року було порушено спірні
права позивача, отже адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню
з 01.02.2011 року.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що
на виконання пункту 7 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», постанова набрала
чинності з дня опублікування такої в
Урядовому кур'єрі, 2011, 23.07.2011 № 133 -
23.07.2011р. Отже з 23.07.2011 року положення
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
які регулюють спірні правовідносини,
втратили чинність.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою
позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково,
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 20.03.2011
року по справі № 2а-4939/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю, підвищення до пенсії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та як особі,
яка віднесена до категорії 4,
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком
передбаченої ч.3 ст.51 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.02.2011
року із врахуванням ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко