Справа № 2а-682/2009
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Суперсон
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Фонду страхування на випадок
безробіття в особі Чернівецького
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття про скасування наказу,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, за
апеляційною скаргою Фонду страхування
на випадок безробіття в особі
Чернівецького районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття на постанову Чернівецького
районного суду Вінницької області від
08 грудня 2009 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд з
адміністративним позовом до Фонду
страхування на випадок безробіття в
особі Чернівецького районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, в якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ
відповідача НТ №090720 від 20.07.2009 року про
скорочення виплати допомоги по
безробіттю та зобов'язати останнього
нарахувати й виплатити йому допомогу
по безробіттю за період з 20.07.2009 року по
17.10.2009 року. Крім того, позивач просив
стягнути з відповідача моральну шкоду.

Постановою Чернівецького районного
суду Вінницької області від 08 грудня 2009
року адміністративний позов
задоволено частково. Скасовано
оспорюваний наказ та зобов'язано
відповідача провести нарахування й
виплату допомоги по безробіттю у
відповідності до положень чинного
законодавства, а у задоволенні вимоги
про стягнення моральної шкоди -
відмовлено.

Зазначене судове рішення залишене без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18 вересня 2013 року вказану
ухвалу суду апеляційної інстанції
скасовано та направлено справу до
цього суду на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції констатував порушення
чинного законодавства з боку
відповідача при виданні наказу про
скорочення виплат та скасував цей
наказ.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися.

Колегією суддів установлено, що з
грудня 2008 року позивач перебував на
обліку у Чернівецькому районному
центрі зайнятості Вінницької області
як безробітний.

Наказом Чернівецького районного
центру зайнятості НТ № 090720 від 20.07.2009
року ОСОБА_2 скорочено виплату допомоги
по безробіттю на 90 днів, починаючи з
20.07.2009 року по 17.10.2009 року, через
невиконання позивачем рекомендацій
служби зайнятості, наданих у письмовій
формі, а саме невідвідування служби
зайнятості у призначений час.

Як убачається з матеріалів справи, на
20.07.2009 року позивачу було призначене
відвідування центру зайнятості для
участі в семінарі. Однак, позивач в
призначений день не з'явився, хоча про
дату семінару йому було відомо. Вказані
обставини підтверджуються додатком №1
до персональної картки ОСОБА_2 в
Чернівецькому РЦЗ (графік відвідування
центру зайнятості (а.с. 25)).

Не погоджуючись із наказом про
скорочення йому виплати допомоги по
безробіттю у зв'язку із наведеними
обставинами, ОСОБА_2 звернувся у суд.

Визнаючи поважною причину
невідвідування ОСОБА_2 20.07.2009 року
семінару в Чернівецькому районному
центрі зайнятості, суд першої
інстанції послався на копію довідки №
28/1075, виданої Гонтівською амбулаторією
загальної практики та сімейної
медицини (а.с. 5), в якій зазначено, що
ОСОБА_2 хворів в період з 20.07.2009 року по
23.07.2009 року та знаходився на
амбулаторному лікуванні.

Обговорюючи висновки місцевого суду,
колегія суддів зважає на наступне.

Держава гарантує працездатному
населенню у працездатному віці в
Україні виплату безробітним в
установленому порядку допомоги по
безробіттю (п. «є» ч. 1 ст.4 Закону
України «Про зайнятість населення»).

Умови та тривалість виплати допомоги
по безробіттю встановлені статтею 22
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Правове регулювання припинення,
відкладення виплат матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
скорочення їх тривалості здійснюється
відповідно до статті 31 вказаного
Закону. Згідно пп. 5 ч. 5 наведеної
правової норми тривалість виплати
допомоги по безробіттю скорочується на
строк до 90 календарних днів у разі
порушення умов і строку реєстрації та
перереєстрації як безробітного, а
також недотримання рекомендацій щодо
сприяння працевлаштуванню.

Відповідно до пункту 10 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року № 219, громадяни, зареєстровані у
державній службі зайнятості як такі, що
шукають роботу, і безробітні,
зобов'язані виконувати всі
рекомендації працівників центру
зайнятості, надані у письмовій формі,
та відвідувати його в установлений
строк. Примірна форма рекомендацій
державної служби зайнятості щодо
сприяння працевлаштуванню
затверджується Мінпраці.

Як було з'ясовано судом, центром
зайнятості було призначено позивачу
відвідання семінару 20.07.2009 року, на який
останній не з'явився. Відтак, позивачем
не було дотримано рекомендацій
відповідача щодо сприяння
працевлаштуванню, у зв'язку із чим на
підставі наведеної вище правової норми
наказом Чернівецького РЦЗ НТ №090720 від
20.07.2009 року позивачу скорочено на 90 днів
виплату допомоги по безробіттю.

На обґрунтування неправомірності
даного наказу позивач посилається на
те, що не зміг відвідати в призначений
час центр зайнятості у зв'язку із
хворобою, що підтверджується довідкою
Гонтівської амбулаторії загальної
практики та сімейної медицини № 28/1075
від 22.07.2009 року. Як зазначає позивач,
дана довідка була надана центру
зайнятості у черговий день
відвідування центру згідно графіка -
31.07.2009 року.

Обговорюючи доводи позивача, колегія
суддів звертає увагу на те, що в силу
приписів ст. ст. 69-71 КАС України,
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги мають бути доведені суду на
підставі належних та допустимих
доказів. У той же час, надана позивачем
довідка Гонтівської амбулаторії
загальної практики та сімейної
медицини не являється належним та
допустимим доказом хвороби позивача,
позаяк вона датована 22.07.2009 року, а
термін хвороби, що у ній вказаний: з
20.07.2009 року по 23.07.2009 року. Тобто, довідка
складена з припущенням кінцевого
терміну лікування в майбутньому, а не
за фактом виписки хворого із
лікувального закладу. Зазначені
обставини викликають обґрунтовані
сумніви в дійсності стверджуваного цим
документом факту.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що
згідно пункту 14 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України громадяни,
які з поважної причини, підтвердженої
відповідним документом, не змогли
своєчасно звернутися до центру
зайнятості у строк, установлений для
відвідування, повинні звернутися до
центру зайнятості у день, що настає
після видужання чи закінчення дії
обставин, зумовлених іншою поважною
причиною.

З огляду на викладене, дії позивача
щодо надання підтверджуючого
поважність причини пропуску
відвідування документу центру
зайнятості у день чергового
відвідування центру не відповідають
наведеній правові нормі, яка зобов'язує
громадянина звернутися до центру
зайнятості у день, що настає після
видужання.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів доходить висновку, що
Чернівецький РЦЗ при видачі
оспорюваного наказу про скорочення
виплати ОСОБА_2 допомоги по безробіттю
діяв обґрунтовано та відповідно до
вимог чинного на час спірних
правовідносин законодавства.
Натомість, позивачем не доведено, у
відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України,
обставин, на яких ґрунтуються його
вимоги.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, які не відповідають
встановленим судом обставинам, та
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду страхування на
випадок безробіття в особі
Чернівецького районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття задовольнити.

Постанову Чернівецького районного
суду Вінницької області від 08 грудня 2009
року скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

Головуючий суддя

Глущенко Я.Б.

Судді:

Пилипенко О.Є.

Романчук О.М