Справа № 2а-876/11/1505
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/49784/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 грудня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Шабівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі - Сільрада),
третя особа: ОСОБА_2,

про визнання бездіяльності
протиправною, визнання частково
протиправними та скасування рішень і
державних актів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання бездіяльності Сільської ради
протиправною, визнання частково
протиправними та скасування рішення
Сільської ради № 601-У від 30.05.2008 року
(далі - Рішення № 601-У) у частині
внесення змін у рішення Сільради № 186
від 7.10.1993 року у зв'язку з повторною
інвентаризацією земельних ділянок та
рішення Сільської ради № 186 від 4.10.1993
року (далі - Рішення № 186) у частині, яка
стосується ОСОБА_2, скасування
державних актів № 173060 та № 173061 (далі -
Державний акт № 173060 та № 173061) щодо
права власності ОСОБА_2 на земельні
ділянки, площею 0,250 га. та 0,037 га, на
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства.

На обґрунтування позову зазначив, що
оскаржувані рішення та акти прийняті
Сільрадою з порушенням вимог Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Земельного кодексу
України.

8 грудня 2011 року постановою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року, позов задоволений
частково.

Рішення № 601-У в частині внесення змін у
Рішення № 186 та Державні акти № 173060 та
№ 173061 скасовані.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями,
ОСОБА_2 звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
та ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій ОСОБА_3 та ОСОБА_4
є власниками житлового будинку
АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1.

7 жовтня 1993 року Сільрада прийняла
Рішення № 186 щодо передачі безоплатно у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки,
площею 0,25 га., на АДРЕСА_1 для
обслуговування індивідуального
житлового будинку та господарських
споруд.

10 квітня 2008 року ОСОБА_2 звернулася до
Сільради з заявою щодо внесення змін до
Рішення № 186 відповідно до заключення
землевпорядної організації по
повторній інвентаризації земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель на
АДРЕСА_1 та зі зміною площі земельної
ділянки з 0,250 га. на 0,287 га.

30 травня 2008 року Сільрада прийняла
Рішення № 601-У щодо внесення змін в
Рішення № 186 у зв'язку з повторною
інвентаризацію земельних ділянок для
отримання державного акту на право
власності на земельні ділянки, з земель
житлової та громадської забудови
Сільради, громадянам згідно додатку.

Відповідно до додатку до Рішення № 601-У
затверджена площа земельних ділянок
ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель - 0,25 га., для
ведення особистого селянського
господарства - 0,037 га. на підставі
технічної документація та Рішення № 186.

На зазначені земельні ділянки, площею
0,25 га. та 0,037 га., ОСОБА_2 видані Державні
акти № 173060 та № 173061 про право
власності.

Відповідно до постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 16 березня 2010 року ОСОБА_2 звільнено
від кримінальної відповідальності за
ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 Кримінального
кодексу України на підставі ст.ст. 1 п
«г», 6 Закону України «Про амністію».

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Згідно з наказом Державного комітету
України по земельних ресурсах № 43 від
4.05.1999 року «Про затвердження
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договір оренди землі»
складанню державного акту на право
власності на земельну ділянку передує
технічна документація, яка включає,
зокрема, кадастровий план земельної
ділянки, складений за результатами
зйомки та збірний кадастровий план
суміжних землевласників і
землекористувачів. За кадастровий план
в свою чергу заносяться, зокрема, межі
земельної ділянки з описом суміжних
землевласників та землекористувачів.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що під час розгляду кримінальної
справи було встановлено, що технічна
документація з складання державних
актів на право власності ОСОБА_2 на
земельні ділянки, площею 0,25 га, та 0,037
га., була виготовлена на підставі
підробних документів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що Рішення № 601-У ґрунтується на
матеріалах повторної інвентаризації
земельних ділянок.

Відповідно до протоколу від 6.03.2009 року
повторна інвентаризація земельної
ділянки ОСОБА_2 здійснювалась без
участі ОСОБА_3, власника суміжної
земельної ділянки, і нові границі
земельної ділянки не були узгодженні.

Зазначені обставини не були враховані
Сільрадою при прийнятті Рішення № 601-У,
що порушує права ОСОБА_3, як власника
суміжної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 123
Земельного кодексу України проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу
України рішення органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що при
прийняті Рішення № 601-У Сільрадою не
були враховані права та інтереси
ОСОБА_3, як суміжного користувача
спірних земельних ділянок.

Крім того, судом апеляційної
інстанції обґрунтовано поновлено
ОСОБА_3 строк звернення до суду
відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Висновки судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 8 грудня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.