Справа № 820/2022/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р.Справа № 820/2022/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
06.03.2014р. по справі №820/2022/14 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Харківське підприємство автобусних
станцій" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів про
скасування податкового повідомлення -
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

07.02.2014 року, Публічне акціонерне
товариство "Харківське підприємство
автобусних станцій " (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів (далі - відповідач), в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
23.01.2014 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов"язання
з податку на додану вартість у сумі
18575,00 грн., із них за основним платежем -
14 860,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями- 3715,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 6 березня 2013
року позов задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача №
від 23.01.2014 року.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 6
березня 2014 року скасувати та прийняти
нову постанову якою відмовити у
задоволенні позову.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не
врахував, положення Податкового
кодексу України, фактичні обставини
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач пройшов
процедуру державної реєстрації та
знаходиться на податковому обліку у
відповідача.

Працівниками відповідача проведена
документальна планова перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2012 року по 31.12.2012рік. валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2012
року по 31.12.2012 рік, про що складений акт
№2/46-10/03115293 від 10.01.2014 року.

Порушення виявлені під час перевірки
склали у порушенні, зокрема, п.198.1 п.198.3
ст.198 ПК України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся на загальну суму 14860,00 грн.,
в тому числі за червень 2012 року на суму
1704 грн., за вересень 2012 року на суму 9271
грн., за грудень 2012 року на суму 3885 грн.

За результатами перевірки
постановлено податкове
повідомлення-рішення № 000034610 від 23.01.2014
року, яким позивачу визначено суму
податкового зобов"язання з податку на
додану вартість в розмірі 14860,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
3715,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
протиправність оскаржуваного рішення

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезення
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України;

ввезення необоротних активів на митну
територію України за договором
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 І1К України, зазначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбудеться раніше: дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 цього Кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв»язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковим накладаними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Податковим органом ставиться під
сумнів реальний характер та
правильність віднесення до від»ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 14860,00грн. за
результатами господарських операцій з
ПП "БудСпец Чугуїв" та ТОВ "Етро-М" у
червні та вересні 2012 року.

Матеріали справи свідчать про те, що в
ході своєї господарської діяльності
позивач мав взаємовідносини з ПП "Буд
Спец Монтаж Чугуїв", з яким укладений
договір підряду №12 від 30.08.2012 року про
налагодження системи опалення та
заміни каналізації санвузла 2-го
поверху Куп"янської автостанції ПАТ
"Харківське підприємство автобусних
станцій", договір підряду №7 від 07.05.2012
року про заміну вузла обліку холодної
води до будівлі позивача.

Крім цього, в ході своєї господарської
діяльності позивач мав
взаємовідносини з ТОВ "Етро-М" з яким
укладений договір про комплекс робіт з
повірки теплолічильника,
встановленого на автостанції в
м.Чугуїв, заміни елементів живлення
теплолічильника та демонтаж і монтаж
теплолічильника на об"єкті.

Колегія суддів, вважає що надані до
матеріалів справи копії документів, а
саме: договір підряду №7 від 7 травня 2012
року; договірна ціна; локальний
кошторис; відомість ресурсів;
розрахунок №1-1 прямих витрат та
загальновиробничих витрат в складі
договірної ціни; розрахунок №1-2
загальновиробничих витрат у складі
договірної ціни; розрахунок№5
кошторисний прибуток; розрахунок №6
засобів на покриття адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій; довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат;
акт№1 прийому виконаних будівельних
робіт за травень 2012 року; договір
підряду 312 від 30.08.2012 року; договірна
ціна; локальний кошторис №1; локальний
кошторис №2; відомість ресурсів
рохрахунок №1-2 загальновиробничих
витрат у складі договірної ціни;
розрахунок №5 кошторисний прибуток;
локальний кошторис №3; довідка про
вартість виконаних будівельних робті
та витрат; акт №1 прийому виконаних
будівельних робіт за жовтнь 2012 року;
відомість ресурсів до акту прийму №1 за
жовтень 2012 року; розрахунок №5
локального прибутку; розрахунок №6
засобів на покриття адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій; розрахунок №1-1 прямих
витрат та загальновиробничих витрат до
акту №1; розрахунок №1-2
загальнобвиробничих витрат до акту№1;
відомість ресурсів до акту прийому №1
за жовтень 2012 року; розрахунок №5
локального прибутку; розрахунок №6
засобів на покриття адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій; розрахунок №1-1 прямих
витрат та загальновиробничих витрат до
акту №1 за жовтень 2012 року; розрахунок
№1-2 загальновиробничих витрат до акту
№1; податкові накладні №10 від 08.05.2012
року на суму податку на додану вартість
5 823,85 грн.; №11 від 23.05.2012 року на суму 2
495,94 грн.; №21 від 31.08.2012 року на суму 55
624,33 грн.; №28 від 19.10.2012 року на суму 23 310,77
грн.; платіжні доручення №319 від 08.05.2012
року; №793 від 24.05.2012 року; №1050 від 31.08.2012
року; №601 від 19.10.2012 року;

договірна ціна заміна вузла обліку;
локальний кошторис сантехнічний робіт;
відомість ресурсів до договірній ціні;
розрахунок №1-1 прямих витрат та
общевиробничих витрат в складі
договірної ціни; розрахунок №1-2
загальновиробничих витрат у складі
договірної ціни; розрахунок №5
локального прибутку; розрахунок №6
засобів на покриття адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій; акт№1 прийому виконаних
будівельних робіт; довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат; свідоцтво про право
вланості на нерухоме майно; свідоцтво
про атестацію автостанції; ліцензія на
виконання господарської діяльності ПП
"Буд Спец Монтаж-Чугуїв"; договір
підряду № 7 від 7 травня 2012 року;
податкова декларація податку на додану
вартість за листопад, серпень, грудень
2012 року; розшифровка податкових
зобов"язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів; квитанція №2,
оскільки підтверджують фактичне
здійснення вказаних господарських
операцій.

Стосовно посилань апеляційної скарги
на те, що висновки акту "Про
неможливість здійснення зустрічної
звірки ДП "Техно-Буд" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків" від 01.02.103 роу
№111/22.2-08/32440544, який є контрагентом ПП
"БудСпецМонтаж" та висновків акту від
16.11.2012 року №2931/2220/33287993 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Етро-М", з питань
взаємовідносин з ПП "Стройбелмаш", то
колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до роз'яснень
інформаційного листа від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11 Вищого адміністративного
суду України, документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податкового обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податку у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Надані до суду копії документів
бухгалтерського обліку доказують
наявність фактичного здійснення
вказаної господарської операції,
здійснення руху активів у позивача,
зміни у власному капіталі.

Критерії протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень передбачені частиною 3
статті 2 КАС України.

Колегія суддів,вважає,що оскаржувані
рішення відповідача не відповідають
даним критеріям оскільки прийняті та
вчинені не на підставі та не в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; із
використання повноважень з метою, з
якою це повноваження надано; не
обґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014р. по
справі № 820/2022/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 05.05.2014 р.