Справа № 2а-243/10/0870
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/37980/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Мартинюк Н.М., Баранової О.М.,

відповідача - не з'явились,

Генеральної прокуратури України -
Клюге Л.М.,

розглянув у судовому засіданні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Державної
податкової служби (далі - ДПІ)

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012

у справі № 2а-10243/10/0870

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
комерційна нерухомість" (далі -
Товариство)

до ДПІ,

за участю прокуратури Запорізької
області,

про скасування податкового
повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року Товариство звернулося
до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило скасувати податкове
повідомлення-рішення від 09.11.2010 №
/0/28133, згідно з яким позивачеві
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень 2010 року
на 21 458 664 грн.

Постановою названого суду від 10.02.2011 у
позові відмовлено за
необґрунтованістю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано; позов
задоволено частково; оспорюваний акт
індивідуальної дії визнано
протиправним та скасовано в частині
визначення Товариству суми завищення
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 20 383 667 грн.; в решті позову
відмовлено.

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду вимогам
чинного законодавства та дійсним
обставинам справи, ДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову Запорізького окружного
адміністративного суду як скасовану
помилково.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог з урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами
обставин справи, ДПІ було проведено
позапланову виїзну перевірку
Товариства з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ у зменшення
податкових зобов'язань з наступних
податкових періодів за червень 2010 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, що декларувалося за
період з серпня 2005 року по травень 2010
року.

Під час цієї перевірки податковим
органом було виявлено, поміж іншим,
заявлення позивачем до відшкодування з
визначеним напрямком у рахунок
зменшення майбутніх платежів з цього
податку суми бюджетної заборгованості
з ПДВ з терміном виникнення понад 1095
днів.

Наведена обставина стала підставою для
визначення Товариству суми завищення
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 20 383 667 грн. за оспорюваним
податковим повідомленням-рішенням.

На обґрунтування правової позиції по
справі (яку було підтримано судом
першої інстанції) ДПІ послалася на
підпункт 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", згідно з яким заяви на
повернення надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

При цьому відповідач виходив з того, що
початок перебігу зазначеного строку
для заявлення до відшкодування ПДВ
визначений звітним періодом, в якому
платником було здійснено сплату
податку у ціні придбаних товарів
(робіт, послуг).

Втім, на думку Вищого
адміністративного суду України, такі
доводи податкового органу не
відповідають положенням чинного
законодавства, що регулюють
розглядувані правовідносини.

Так, на час виникнення спірних
правовідносин порядок повернення
надміру сплаченого ПДВ було
врегульовано Законом України «Про
податок на додану вартість».

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 названого Закону сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За змістом підпункту «а» підпункту 7.7.2
пункту 7.7 цієї ж статті Закону якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до підпункту 7.7.3 пункту 7.7
статті 7 Закону платник податку може
прийняти самостійне рішення про
зарахування належної йому повної суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за наслідками
звітного періоду, в якому виникає право
на подання заяви про отримання
бюджетного відшкодування згідно з
нормами цієї статті. При прийнятті
такого рішення зазначена сума не
враховується при розрахунку сум
бюджетного відшкодування наступних
податкових періодів.

Системне тлумачення наведених норм дає
підстави для висновку, що підпунктом
15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
встановлено граничні строки для
подання заяви на повернення надміру
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування, і ця норма не встановлює
строків, протягом яких здійснюється
зарахування належної платнику повної
суми бюджетного відшкодування шляхом
зменшення податкових зобов'язань із
цього податку наступних податкових
періодів, якщо заява про таке
відшкодування подана своєчасно.

Тобто у разі своєчасного декларування
від'ємного значення з ПДВ у податковій
декларації платник може переносити
таке від'ємне значення до податкових
декларацій наступних звітних періодів
з подальшим його використанням у
зменшення майбутніх платежів без
часових обмежень.

Відповідна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.02.2012 у справі № 21-210а11.

Наведене обумовлює незаконність
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення в частині, що є
предметом касаційного оскарження.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог ухвалені у справі
судові акти учасниками провадження не
оскаржуються. Судом касаційної
інстанції не виявлено допущених судами
порушень норм матеріального або
процесуального права, на які відсутні
посилання у поданій скарзі та які
можуть слугувати підставою для
скасування рішень зі спору.

З урахуванням підстав для скасування
оскаржуваної постанови суду
апеляційної інстанції по справі не
вбачається.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Державної податкової служби
залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 у справі № 2а-10243/10/0870
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько