Справа № 813/1136/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
№
876/3635/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань:
Щерби С.Б.

представника позивача - Кропивницького
М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 6 березня 2014
року про відмову у забезпеченні позову
у справі за адміністративним позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови, -

встановив:

10.02.2014 позивач - ГУ ПФУ у Львівській
області звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідачів - ГУЮ у Львівській
області, УДВС ГУЮ у Львівській області,
ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області в
якому просив визнати протиправними дій
державного виконавця щодо винесення
постанови від 31.12.2013 ВП № 29864330 та
скасувати цю постанову.

Разом із цим позовом, позивач заявив
клопотання про забезпечення позову
шляхом заборони відповідачам вчиняти
будь-які дії по виконанню постанови від
20.12.2013 ВП № 29864330 про накладення штрафу в
розмірі 1020 грн, в тому числі: заборонити
накладати штрафи, арешт на кошти або
виставляти платіжні вимоги про
списання коштів з рахунків Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, до набрання
чинності судовим рішення по даному
спору.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 у
задоволенні вказаного клопотання
відмовлено.

Із цією ухвалою позивач не погодився та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що при постановленні
оскарженої ухвали судом не повно
з'ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального і процесуального
права, а тому просить її скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
клопотання про забезпечення позову
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та просить її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, а тому
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
їх неприбуття не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції оскаржувану
ухвалу мотивував тим, що клопотання про
забезпечення адміністративного позову
задоволеним бути не може, оскільки
позивачем не наведено конкретних
доказів очевидної протиправності
оскаржуваної постанови чи наявності
очевидної небезпеки правам, свободам
та інтересам третіх осіб, неможливості
чи ускладнення захисту їх без вжиття
заходів забезпечення позову.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно із частинами 3 та 4 цієї ж статті,
способами забезпечення
адміністративного позову є зупинення
дії рішення суб'єкта владних
повноважень чи його окремих положень,
що оскаржуються та заборона вчиняти
певні дії.

Із змісту вимог наведеної статті
вбачається, що заходи забезпечення
позову повинні відповідати і бути
співрозмірними заявленим позовним
вимогам, безпосередньо пов'язаними з
предметом спору, необхідними і
достатніми для забезпечення виконання
судового рішення.

При розгляді клопотання про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову суд повинен
дати оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників процесу; наявності зв'язку
між конкретним видом, що
застосовується для забезпечення
позову, і предметом позовних вимог,
зокрема, чи спроможний такий вид
забезпечення позову забезпечити
фактичне виконання рішення суду у разі
його задоволення; імовірності
виникнення утруднень для виконання
рішення суду в разі невжиття таких
заходів; наявності зв'язку із вжиттям
заходів запобігти порушенню прав та
інтересів інших осіб, в тому числі, й
осіб, які не приймають участь у
розгляді справи.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на органи Пенсійного
фонду України покладено обов'язок
забезпечувати виплату пенсій. Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області є боржником по
виплаті пенсії стягувачу ОСОБА_3 у
виконавчому провадженні ВП № 29864330.
Оскаржуваною постановою на позивача
накладено штраф за невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк судового рішення у виконавчому
провадженні ВП № 29864330.

Позивачем не подано доказів очевидної
протиправності постанови державного
виконавця від 31.12.2013 ВП № 29864330 про
накладення штрафу в розмірі 2040 грн, як і
не надано доказів наявності очевидної
небезпеки правам, свободам та
інтересам третіх осіб, неможливості чи
ускладнення захисту їх без вжиття
заходів забезпечення позову.

Поряд з цим, суд першої інстанції
правильно зазначив, невиконання
позивачем постанови Трускавецького
міського суду Львівської області від
18.08.2011 спричинить порушення прав ОСОБА_3

Таким чином, оцінюючи в сукупності
наведене, приймаючи до уваги характер
розглядуваного спору, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції про те, що
заявлене позивачем клопотання про
забезпечення адміністративного позову
є не обґрунтованим та безпідставним.
Доводи апеляційної скарги ці висновки
суду першої інстанції не спростовують,
а тому така задоволеною бути не може.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні клопотання про
забезпечення адміністративного
позову, правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для його скасування, суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області - залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 6
березня 2014 року про відмову у
забезпеченні позову у справі № 813/1136/14 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
складення її у повному обсязі може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та
підписана 14 травня 2014 року.