Справа № 1715/14811/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"30" квітня 2014 р.
Справа № 1715/14811/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Моніча Б.С.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційні
скарги Приватного акціонерного
товариства "Рівнебуд", Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "28" листопада
2013 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укренергоресурс" до Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради третя особа,яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Приватне акціонерне товариство
"Рівнебуд" про визнання незаконними
містобудівних умов та обмежень ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укренергорусурс»
звернулось з позовом до Управління
містобудування та архітектури
виконкому Рівненської міської ради,
третя особа на стороні відповідача
Приватне акціонерне товариство
«Рівнебуд», про визнання незаконними
та скасування містобудівних умов та
обмежень від 25 лютого 2011 року за №20,
оскільки їх видано в порушення пункту 2
рішення Рівненської міської ради №282
від 03.03.1998, згідно якого земельні
ділянки можна виділяти та надавати
дозволи на будівництво критих стоянок
лише у промислових зонах.

Постановою Рівненського міського суду
від 28 листопада 2013 року позов
задоволено .

Визнано незаконними містобудівні
умови та обмеження за №20 від 25.02.2011
року видані управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради.

Не погоджуючись з даною постановою
відповідач та третя особа звернулись з
апеляційними скаргами, в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у позові відмовити .

Представники відповідача та третьої
особи підтримали апеляційні скарги.

Представники позивача апеляційні
скарги не визнали.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників у
справі та дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
Договору купівлі-продажу від 27 червня
1997 року між Спільним підприємством у
формі ТОВ «Джейсон Маккензі» та ЗАТ
«Укренергоресурс» було укладено
договір купівлі-продажу 1-го, 2-го
поверхів та цокольного приміщення з 21-27
поверхового плану, загальною площею
2162,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м.
Рівне, вул. Кн. Ольги,8 (а. с. 24-27). СП ТОВ
«Джейсон Маккензі» попередньо уклало
договір купівлі-продажу зазначених
приміщень із АТЗТ фірми «Рівнебуд».

Згідно Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою серії РВ 0004 від 23 травня 1995
року (а. с. 4-7), який в свою чергу видано
на підставі рішення Рівненської
міської ради від 15 березня 1995року за
№23, Акціонерному товариству фірмі
«Рівнебуд» були надані у постійне
користування земельні ділянки
загальною площею 4,53 га, в тому числі
земельна ділянка площею 0,60 га, для
обслуговування адміністративних,
господарських та житлових будівель.

Відповідно до змін в
землекористуванні, доданих до
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії
РВ 0004 від 23.05.1995 (надані позивачем) на
підставі рішень Рівненської міської
ради частина земельних ділянок була
вилучена, а тому у постійному
користуванні за АТ фірмою «Рівнебуд»
залишилося у користуванні 1,1877 га., що
суперечить твердженням відповідача та
третьої особи ПрАТ «Рівнебуд» (а. с. 7-9).

При цьому, у власності ПрАТ «Рівнебуд»
залишилася будівля, що знаходиться по
вул. Ст. Бандери, 41, а усі приміщення
будівлі по вулиці Кн. Ольги, 8 відчужені
Рівненській філії Київського
інституту слов'янознавства та ЗАТ
«Укренергоресурс» і даний факт
сторонами не заперечується.

Задовольняючи позовні вимоги , суд
першої інстанції виходив з того , що
строк звернення до суду з
адміністративним позовом ТОВ
«Укренергоресурс» не пропущено,
оскільки про існування містобудівних
умов і обмежень від 25.02.2011року №01-1005/11
(фактично за №20) позивач довідався лише
з листа від 04.01.2012, а звернення до
Рівненського міського суду відбулося
27.06. 2012, тобто в межах шестимісячного
терміну.

ТОВ «Укренергоресурс» ставши 27 червня
1997року співвласником будівлі, що
знаходиться по вул. Кн. Ольги, 8, набуло
право на спільне користування
земельною ділянкою разом з іншими
співвласниками будівлі. В порушення
вимог пункту 11 Порядку надання
вихідних даних для проектування
об'єктів містобудування (надалі
Порядок), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009
№489, до заяви про надання містобудівних
умов та обмежень не було додано усіх
документів, зокрема: засвідчену
нотаріально копію установчих
документів та засвідчену нотаріально
копію довіреності - для уповноваженої
особи, якою є ОСОБА_4

Копія свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи - ПрАТ
«Рівнебуд» та копія Державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою нотаріально не
засвідчені.

Наміри ПрАТ «Рівнебуд» щодо забудови
земельної ділянки в м. Рівне по вул. Ст.
Бандери, 41 не відповідають
містобудівним умовам та обмеженням,
встановленим для цієї земельної
ділянки, а висновок пропозицій органу
місцевого самоврядування та
містобудівне обґрунтування розміщення
об'єкта відсутні.

Відповідачем порушено вимоги пункту 2
рішення Рівненської міської ради №282
від 03.03.1998року, згідно якого земельні
ділянки можна виділяти та надавати
дозволи на будівництво критих стоянок
тільки у промислових зонах (а.с.28).
Будівництво критих стоянок
відбувалося без зміни цільового
призначення земельної ділянки та за
відсутності згоди на таке будівництво
співвласників 2-х адміністративних
будівель.

Видавши 25.02.2011 містобудівні умови та
обмеження на забудову земельної
ділянки в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 41,
відповідач грубо порушив норми і
правила, передбачені чинним
законодавством України, зокрема: Закон
України «Про планування і забудову
територій», Порядок надання вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 №489 та місцевими актами з цих
питань.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є
набуття іншою особою права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Згідно з вимогами ч.1 ст.377 Цивільного
кодексу України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни їх цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до вимог ст.120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Відповідно до частини 1 статті 88
Земельного кодексу України володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності
здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що ТОВ
«Укренергоресурс» ставши 27 червня
1997року співвласником будівлі, що
знаходиться по вул. Кн. Ольги, 8, набуло
право на спільне користування
земельною ділянкою разом з іншими
співвласниками будівлі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
планування і забудову територій» від
20.04.2000 № 1699-ІІІ (діяв на час видання
містобудівних умов і обмежень)
забудова територій здійснюється
відповідними органами місцевого
самоврядування шляхом надання
містобудівних умов та обмежень
земельної ділянки згідно із
затвердженою містобудівною
документацією, регіональними або
місцевими правилами забудови.

Планування окремої земельної ділянки,
будівництво на ній будинків і споруд
власниками або користувачами
здійснюється з урахуванням законних
інтересів інших власників або
користувачів земельних ділянок,
будинків і споруд.

Право на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем відповідно до ст. 24 Закону
України «Про планування і забудову
територій», зокрема: за умови
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням та відповідно до
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки, встановлених згідно
вимогами цього Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що
заява від голови правління ПрАТ
«Рівнебуд» ОСОБА_4 про надання
містобудівних умов та обмежень під
забудову земельної ділянки за адресою:
м. Рівне, вул. Кн. Ольги, 8 для
будівництва критих автостоянок
надійшла міському голові міста Рівного
Хомку В.Є. 22.02.2011 та зареєстрована в
Управлінні містобудування та
архітектури 25.02. 2011 за №01-10/05/111 (а.с.125).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій» та
пункту 11 Порядку надання вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування (надалі Порядок),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009 №489 (діяв
станом на 25.02.2011), замовник, що має намір
забудови належної йому на праві
власності або користування земельної
ділянки звертається до відповідного
органу місцевого самоврядування із
заявою щодо наміру забудови земельної
ділянки, в якій зазначаються
призначення будівлі, споруди та
орієнтовні характеристики забудови.

При цьому в порушення вимог пункту 11
Порядку, до заяви про надання
містобудівних умов та обмежень не було
додано усіх документів, зокрема:
засвідчену нотаріально копію
установчих документів та засвідчену
нотаріально копію довіреності - для
уповноваженої особи, якою є ОСОБА_4

Водночас, копія свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи - ПрАТ
«Рівнебуд» та копія Державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою нотаріально не
засвідчені (а. с. 134-137).

Твердження представника відповідача
про те, що під час прийняття заяви
надавалися оригінали документів, а
тому відпала необхідність у їх
нотаріальному посвідченні є
безпідставними, оскільки таке
твердження суперечить нормам права.

Окрім того, у наданих копіях
документів, які повинні долучатися до
заяви, відсутні навіть відмітки
відповідача завірені його гербовою
печаткою, що ці копії відповідають
оригіналу.

З врахуванням того, що на заяві голови
правління ПрАТ «Рівнебуд» ОСОБА_4
відсутня відмітка про додаток
конкретних документів, не зазначена їх
кількість, надані відповідачем копії
документів не підлягали нотаріальному
посвідченню, а містобудівні умови та
обмеження були підготовлені у день
надходження заяви до відповідача, суд
прийшов до висновку, що до цієї заяви,
передбачені Переліком документи,
взагалі не надавалися.

Крім того не надано доказів , що до
Державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою не
було надано копію змін в
землекористуванні, згідно яких у
постійному користуванні АТ фірми
«Рівнебуд» залишилося 1,1870га.

В той же час, відповідно до змісту
пункту 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 02.04.2002р. №449 «Про
затвердження форм державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою», не
передбачена можливість внесення змін
до Державного акта на право постійного
користування землею, а лише його
заміна. Як вбачається із змісту додатку
до Державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою, на
підставі рішення Рівненської міської
ради № 279 від 22.03.2005, вилучено з
постійного користування земельну
ділянку АТ фірми «Рівнебуд» 0,33га.

Державний акт на право постійного
користування землею, видано
Акціонерному товариству фірмі
«Рівнебуд», а не ПрАТ «Рівнебуд», й таке
право у встановленому порядку не
оформлено.

З матеріалів справи вбачається, що
містобудівні умови та обмеження №20
(а.с.127-129) видано відповідачем для
забудови земельної ділянки по вул. Ст.
Бандери, 41, в той час, коли в заяві
голови правління ПрАТ «Рівнебуд»
ОСОБА_4 зазначається про надання
містобудівних умов та обмежень для
земельної ділянки в м. Рівне, по вул. Кн.
Ольги, 8.

Крім того, у пункті 10 містобудівних
умов та обмежень від 25.02.2011 за №20
зазначено, що під'їзд необхідно
передбачити з вул. Кн. Ольги,8.

У повідомленні відповідача від 28.02.2011
за №01-10-05/111 (а.с.126) також зазначається
про те, що підготовлено містобудівні
умови та обмеження забудови земельної
ділянки, що знаходиться по вул. Кн.
Ольги, 8.

При цьому у пункті 14 містобудівних умов
та обмежень йде посилання на висновок
Рівненської міської
санітарно-епідеміологічної станції
від 18.02.2011 № 619 (а. с.132), однак
відповідачем надано оригінал та копію
такого висновку за тим же № 619, але від
24.02.2011.

Положеннями статті 12 Закону України
«Про планування і забудову територій»
передбачено, що генеральним планом
населеного пункту визначаються:
потреби в територіях для забудови та
іншого використання: межі
функціональних зон, пріоритетні та
допустимі види використання та
забудови території тощо.

Відповідно до генеральних планів
населених пунктів сільські, селищні,
міські ради та їх виконавчі органи в
межах своїх повноважень, визначених
законом: вирішують питання щодо
розташування та проектування нового
будівництва; організовують
розроблення та затвердження місцевих
правил забудови, детальних правил
території., планів червоних ліній,
іншої містобудівної документації та
проектів.

В той же час, генеральним планом
забудови міста Рівне (затверджено
рішенням Рівненської міської ради від
10 грудня 2003 року за №569, а рішенням
Рівненської міської ради від 11 квітня
2008 року №1411 затверджено скоригований
генеральний план міста Рівного) не
передбачено будівництво критих
стоянок чи гаражів у зоні Ж-4 (а. с.132-144 ),
де знаходиться земельна ділянка, на
якій розміщені житлові будинки по вул.
Ст. Бандери, 41 та по вул. Кн. Ольги,8 та де
збудовано криті стоянки.

Згідно викопіювання ділянки №1
навпроти житлового будинку по вул. Ст.
Бандери, 41 та навпроти 5-ти поверхового
житлового будинку по вул. Кн. Ольги, 8
позначена літера А, що означає
тимчасову автостоянку (а.с.130).

Із Схеми використання земельної
ділянки з відображенням земельних
обмежень вбачається, що криті стоянки
для автомобілів збудовано навпроти
будинку, що знаходиться по вул. Кн.
Ольги, 8.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
планування і забудову територій» орган
місцевого самоврядування визначає
відповідність намірів забудови
земельної ділянки місцевим правилам
забудови.

Замовник, який має наміри забудови, що
не відповідають містобудівним умовам
та обмеженням, встановленим для
земельної ділянки, що перебуває у його
власності або користуванні, може
звернутися до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування з додатковими
пропозиціями та обґрунтуванням цих
намірів.

Орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування у п'ятиденний
строк з дня реєстрації такого
звернення направляє його разом з
матеріалами обґрунтування на розгляд
відповідного органу містобудування і
архітектури, який за участю органів
земельних ресурсів, охорони культурної
спадщини, природоохоронних і
санітарно-епідеміологічних органів у
двотижневий строк готує і подає до
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування висновок,
який містить пропозиції щодо
доцільності (недоцільності) внесення
змін до містобудівних умов і обмежень
забудови земельних ділянок, місцевих
правил забудови, місцевої
документації.

На підставі зазначених у висновку
пропозицій орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування
приймає рішення про відмову у внесенні
змін до містобудівної документації,
місцевих правил забудови або про
надання згоди на розроблення
містобудівного обґрунтування
розміщення об'єкта із застосуванням
проведення громадського обговорення.

Відповідно до генерального плану
забудови м. Рівне у зоні Ж - 4, тобто у
житловій зоні, де збудовано криті
стоянки, дозволено вбудовані, підземні,
напівпідземні гаражі та відкриті
стоянки, а також відкриті стоянки для
тимчасового зберігання
автотранспорту.

Будівництво споруд для постійного та
тимчасового зберігання транспортних
засобів потребує спеціального дозволу
або узгодження. Відповідач не надав
суду доказів того, що на будівництво
критих стоянок надавався спеціальний
дозвіл, або ж таке будівництво
підлягало узгодженню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
наміри ПрАТ «Рівнебуд» щодо забудови
земельної ділянки в м. Рівне по вул. Ст.
Бандери, 41 не відповідають
містобудівним умовам та обмеженням,
встановленим для цієї земельної
ділянки, а висновок пропозицій органу
місцевого самоврядування та
містобудівне обґрунтування розміщення
об'єкта відсутні. Підтвердженням цьому
є лист відповідача від 01.11.2013 №01-11/1301 (а.
с. 122).

Окрім того, згідно Генерального плану
міста Рівне по вул. Ст. Бандери, 41 та по
вул. Кн. Ольги,8 (зона Ж-4, тобто житлова
зона) значаться житлові будинки, а не
адміністративні будівлі. Представник
відповідача зазначене не спростував та
не зміг пояснити суду причин того, чому
до Генерального плану забудови м. Рівне
не внесено змін щодо віднесення
житлових будинків по вул. Ст. Бандери, 41
та вул. Кн. Ольги,8 до категорії
адміністративних будівель чи офісів, а
також чому не відбулася зміна
цільового призначення земельної
ділянки.

Беручи до уваги, що будівництво критих
стоянок відбулося у житловій зоні Ж - 4,
суд першої інстанції правомірно
вважав, що відповідачем порушено
вимоги пункту 2 рішення Рівненської
міської ради №282 від 03.03.1998року, згідно
якого земельні ділянки можна виділяти
та надавати дозволи на будівництво
критих стоянок тільки у промислових
зонах (а.с.28).

Таким чином, всупереч вищезазначеним
вимогам, будівництво критих стоянок
відбувалося без зміни цільового
призначення земельної ділянки та за
відсутності згоди на таке будівництво
співвласників 2-х адміністративних
будівель.

Крім того , як вбачається із рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 07 серпня 2013року у справі
№22-ц/787/1340/2013 (набрало законної сили), за
позовом ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до
ТОВ «Будівельна компанія
«Капіталінвест» про визнання права
власності на новостворене майно -
криті стоянки для автомобілів,
вбачається , що вказаним рішенням
встановлено факт відсутності рішення
органу місцевого самоврядування про
зміну цільового призначення земельної
ділянки площею 0,60га, розташованої на
перехресті вулиць К.Ольги №8 та Ст.
Бандери №41 під забудову, а відтак,
керуючись ч. ч. 1, 2, ст. 376 ЦК України,
колегія суддів апеляційної інстанції
прийшла до висновку, що збудовані криті
стоянки є самочинним будівництвом, а
тому позивачі не набули права
власності на ці автостоянки (а.с.145-146).

Водночас рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 07 серпня
2013року встановлено порушення прав ТОВ
«Укренергоресурс» щодо користування
спірною земельною ділянкою, яка
перейшла їм у користування з переходом
на підставі ст.120 Земельного кодексу
України права власності на частину
приміщень по вул. Кн. Ольги № 8 у м.
Рівне.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року
рішення апеляційного суду Рівненської
області від 07 серпня 2013 року залишено в
силі ( а. с.147-148 ).

При цьому твердження відповідача про
те, що криті стоянки збудовано саме для
обслуговування адміністративних
будівель, що знаходяться на земельній
ділянці, де збудовано криті стоянки є
безпідставними, так як відповідач не
надав суду належних доказів.

Окрім того, як вбачається із рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 07 серпня 2013 року у справі
№22-ц/787/1340/2013 на право власності на 24
криті стоянки, із збудованих 30-ти,
заявили фізичні особи ОСОБА_12, ОСОБА_13
та ОСОБА_14, котрі не є співвласниками чи
орендарями приміщень будинків по вул.
Ст. Бандери, 41 та по вул. Кн. Ольги, 8.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції, що ТОВ
«Укренергоресурс» не порушено
строків звернення до суду, так як ТОВ
«Укренергоресурс» про існування
містобудівних умов і обмежень від
25.02.2011 року №01-1005/11, на підставі яких на
земельній ділянці по вул. Кн. Ольги, 8
ПрАТ «Рівнебуд» проводилися
будівельні роботи по влаштуванню
критих стоянок для автомобілів, стало
відомо з листа Головного управління
Держкомзему у Рівненській області від
04 січня 2012року за № 07-10-14, а звернення до
Рівненського міського суду відбулося
27.06. 2012, тобто в межах шестимісячного
терміну.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги, так як
видавши 25.02.2011 містобудівні умови та
обмеження на забудову земельної
ділянки в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 41,
відповідач грубо порушив норми і
правила, передбачені чинним
законодавством України, зокрема: Закон
України «Про планування і забудову
територій», Порядок надання вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 №489 та місцевими актами з цих
питань і під час надання містобудівних
умов та обмежень №20 від 25.02.2011року
управління діяло не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено відповідно до
позовних вимог з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Приватного
акціонерного товариства "Рівнебуд",
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Рівненської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"28" листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
Б.С. Моніч

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення
виготовлено 06.05.2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

- ,