Справа № 2а-691/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Справа № 77636/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С.
та Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
обл. на постанову Буського районного
суду Львівської обл. від 08.12.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

09.04.2009р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила стягнути з відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
обл. на її користь заборгованість по
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з липня 2007 року по грудень 2007
року в сумі 2356 грн. 35 коп. (а.с.2 і на
звороті).

Постановою Буського районного суду
Львівської обл. від 08.12.2011р. заявлений
позов задоволено, зобов'язано
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. провести нарахування і
виплату з 19.07.2007р. по 31.12.2007р. включно
позивачу ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до вимог ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (а.с.16 і на звороті).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління праці
та соціального захисту населення
Буської районної державної
адміністрації Львівської обл., який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та закрити
провадження у справі (а.с.20-21).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідачем на
підставі норм Законів України про
Державний бюджет на відповідний рік
виконано свій обов'язок перед
позивачем щодо виплати спірної
допомоги, орган праці та соціального
захисту населення не має повноважень
на самостійне визначення розміру
допомоги по догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.95 Конституції України
виключно Законом України про Державний
бюджет визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове призначення цих
видатків, відповідач є розпорядником
коштів державного бюджету нижчого
рівня і будь-які бюджетні зобов'язання
може здійснювати за наявності
бюджетного призначення, останній не
має власного резерву для виплати
коштів на розглядувані потреби.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до
незастрахованих осіб, перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. (а.с.4-10).

Як особа, що фактично здійснює догляд
за дитиною, позивач протягом 2007 року
отримувала щомісячну грошову допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому згідно вимог Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» (а.с.3).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. по справі № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими обмежується дія ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а тому протягом 19.07.2007р.-31.12.2007р.
відновлена дія статей вищеназваного
Закону, через що позивачу за
розглядуваний період спірна допомога
виплачувалася в заниженому розмірі.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно
вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції допустив помилкове
застосування вимог матеріального
закону, що стверджується наступним.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
щомісяця з дня призначення допомоги по
догляду за дитиною по день досягнення
дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші
нормативно-правові акти або їх
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з
19.07.2007р., і до 31.12.2007 року включно,
розрахунок зазначеної допомоги, яка
виплачувалася позивачу, повинен був
проводитися у розмірі, встановленому
законом для прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

В частині визначення розміру допомоги
позивачу колегія суддів враховує, що
згідно ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
прожитковий мінімум на одну особу на
місяць для дітей віком до 6 років
складає: з 01 квітня - 463 грн., з 01 жовтня -
470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед
позивачем за період з 19.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно повинна обраховуватися із
урахуванням вищевказаних розмірів
допомоги.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р.
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» здійснюють органи
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання застрахованих
осіб, відповідний обов'язок правильно
покладений судом на відповідача у
справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань колегією суддів до
уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Оскільки під час розгляду справи
в суді першої інстанції представником
відповідача не заявлялося клопотання
про застосування наслідків пропущення
строку звернення до суду, передбачених
ст.100 КАС України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи в
суді першої інстанції), тому колегія
суддів не вбачає підстав для
застосування таких.

Також покликання на пропуск
позивачем строку звернення до суду із
розглядуваним позовом, що слід вважати
підставами для відмови у його
задоволенні, не вказані апелянтом у
розглядуваній апеляційній скарзі.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону. Також не можуть
бути задоволені позовні вимоги про
стягнення спірних сум з відповідача,
оскільки саме орган праці та
соціального захисту населення
зобов'язаний здійснювати обрахування
та виплату спірних сум допомоги,
вказані дії до компетенції
адміністративного суду не належать.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому слід визнати дії
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. щодо ненарахування та
невиплати на користь ОСОБА_2 щомісячної
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», за період з 19.07.2007р. до
31.12.2007р. включно, із врахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
протиправними; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити на користь
позивача щомісячну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, визначеному
ч.1 ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», за період з
19.07.2007р. до 31.12.2007р. включно, із
врахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до ст.62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», та проведених виплат за
вказаний період; у задоволенні решти
позовних вимог належить відмовити.

При цьому у порядку ст.94 КАС України
також підлягають стягненню з
державного бюджету на користь позивача
понесені судові витрати.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. задоволити частково.

Постанову Буського районного суду
Львівської обл. від 08.12.2011р. скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. щодо ненарахування та
невиплати на користь ОСОБА_2 щомісячної
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, визначеному ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», за період з 19.07.2007р. до
31.12.2007р. включно, із врахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», -
протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської обл. нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», за період з 19.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно, із врахуванням встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до
ст.62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», та
проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Зобов'язати орган Державної
казначейської служби України стягнути
на користь позивача ОСОБА_2 судові
витрати в розмірі 01 (один) грн. 70 коп.
сплаченого судового збору із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунку
суб'єкта владних повноважень -
Управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
обл.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

Н.В.Савицька