Справа № 814/2087/13-а
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

14 квітня 2014 року
справа № 814/2087/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Мороза А.О., в письмовому провадженні
розглянув адміністративну справу

за позовомФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доДПІ у Корабельному районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Артема, 1-А,
м. Миколаїв, 54052

провизнання протиправними і
скасування податкових
повідомлень-рішень від 17.01.13 р. № ,
№ В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся із
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва, правонаступником
якої є державна податкова інспекція у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (далі -
відповідач, ДПІ), в якому просить суд
визнати протиправними і скасувати
податкові повідомлення-рішення, якими
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) та податку на
доходи фізичних осіб і застосовано
штраф.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що висновок відповідача про
штучний характер його правочинів із ПП
"ТД Влад" і ТОВ "Стройбізнесгруп" не
підтверджений доказами і зроблений
всупереч наявності у нього всіх
первинних документів.

Відповідач позов не визнав, в
запереченнях вказав, що правочини
позивача із названими контрагентами
носять характер нікчемних, так як
реального виконання умов договорів з
боку контрагентів не відбулось. На
підтвердження цих висновків,
відповідач посилається на дані актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "ТД Влад" і ТОВ
"Стройбізнесгруп" (т. 1 а. с. 118-119).

Оскільки відповідач, який у спірних
правовідносинах виступає суб'єктом
владних повноважень, заперечує проти
адміністративного позову, відповідно
до ст. 71 ч. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
на нього покладається обов'язок
доказування правомірності свого
рішення.

В судове засідання 14 квітня 2014 р. прибув
представник позивача, представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином, що підтверджується відповідним
повідомленням (т. 2 а. с. 48).

Стаття 128 ч. 4 КАС України надає суду
право у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин не відкладати розгляд
справи і вирішити її на підставі
наявних у ній доказів. Враховуючи
приписи наведеної статті та приймаючи
до уваги те, що заперечення відповідача
викладені письмово, суд розглядає
справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 128 ч. 6 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Враховуючи, що в судове
засідання прибув тільки представник
позивача, а відповідач належним чином
повідомлений про проведення судового
розгляду, суд вважає, що маються
підстави, передбачені наведеною нормою
КАС України, для розгляду справи в
письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

В грудні 2012 р. ДПІ провела
документальну позапланову перевірку з
питань дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам з ПП
"ТД Влад" за період з 1 березня до 30
червня 2010 р. і ТОВ "Стройбізнесгруп" за
період з 1 до 30 квітня 2010 р. Результати
перевірки оформлені актом від 25 грудня
2012 р. № 2358/17-20/ (далі - акт
перевірки) (т. 1 а. с. 11-31).

Відповідач зробив висновок про
наступні порушення податкового
законодавства з боку позивача:

- ст. 7 п. 7.4. пп. 7.4.5. Закону України "Про
податок на додану вартість", ст. ст. 203,
205, 215, 216, 228, 628, 655, 662, 655, 658, 712 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України), в
результаті чого занижено ПДВ за
перевіряємий період на суму 94330,21 грн.;

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з
громадян", ст. 13 розділу IV Інструкції
"Про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю", що потягло донараховано
податку на доходи фізичних осіб в сумі
70747,66 грн.

На підставі акту перевірки, 17 січня 2013
р. ДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким збільшила позивачу суму
грошового зобов'язання з ПДВ на 94330,21
грн. і застосувала штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 23582,55 грн.;

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 70747,66 грн. (т. 1 а.
с. 33-35).

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивач у 2010 р.
уклав із ПП "ТД Влад" і ТОВ
"Стройбізнесгруп" низку аналогічних
договорів, за умовами яких контрагенти
зобов'язувались виконати
зварювально-монтажні і
ремонтно-механічні роботи (т. 1 а. с. 74-88).

Відповідач заперечує фактичне
виконання цих договорів з боку
контрагентів, але суд зауважує, що акт
перевірки позивача взагалі не містить
ніяких доводів на підтвердження цього
висновку ДПІ: остання тільки констатує,
що правочини позивача ймовірно носять
характер штучних, але акт перевірки
навіть не містить опису самих
правочинів, які розцінені податковим
інспектором як нікчемні, відсутній і
аналіз їх змісту.

В запереченнях відповідач послався на
дані актів про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "ТД Влад" і ТОВ
"Стройбізнесгруп" (т. 1 а. с. 120-121).

Суд не може розцінити ці акти як докази
штучності правочинів позивача, так як
окрім загальної інформації (дані щодо
реєстрації суб'єкта господарювання,
видів його діяльності, рахунків у
банках) ці акти не містять будь-яких
даних, які б дозволяли дійти висновку
про фіктивність цих підприємств. Той
факт, що обидва підприємства є
ліквідованими на час проведення
зустрічних звірок (вересень і жовтень
2012 р.) не свідчить про неможливість
виконання ними умов договорів із
позивачем у 2010 р. Доказів того, що
ліквідація ПП "ТД Влад" і ТОВ
"Стройбізнесгруп" відбулась до чи під
час дії договорів із позивачем,
відповідач суду не надав.

З приводу посилань відповідача на
порушення позивачем вимог ЦК України,
суд зауважує, що у відповідача відсутні
повноваження для контролю за
дотриманням платниками податків вимог
цивільного законодавства - якщо
відповідач приходить до висновку про
штучність правочинів позивача, їх
укладення з метою отримання податкової
вигоди, він повинен довести перед судом
факт відсутності послуг, які були
предметом таких правочинів, що і матиме
наслідком висновок про порушення
позивачем поряд із податковим, вимог і
цивільного законодавства, тоді як
відповідач зазначає про порушення
позивачем ЦК України, не довівши факту
відсутності послуг, інакше кажучи, ДПІ
вказує на наслідок, а не на причину.

Також судом взято до уваги, що
постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 4 лютого 2013
р., яка залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 5 лютого 2014
р., визнано протиправним і скасовано
наказ № 617 від 11 грудня 2012 р., а також
визнано протиправними дії ДПІ щодо
проведення перевірки позивача на
підставі цього наказу (т. 1 а. с. 114-116,
138-141).

Стаття 70 ч. 3 КАС України передбачає, що
докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Враховуючи, що в судовому порядку
встановлено порушення ДПІ процедури
призначення і проведення перевірки
позивача, зокрема прийняття
незаконного наказу за відсутності
підстав для проведення перевірки
позивача, за наслідками якої складено
акт перевірки, на підставі якого
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення, суд зазначає, що
акт перевірки позивача, як доказ, не
відповідає такому критерію, як
допустимість, а тому не може бути
взятий до уваги судом при розгляді
даної справи.

З огляду на встановлені обставини, суд
робить висновок, що заперечення
відповідача носять характер припущень,
які нічим не підтверджені і не
мотивовані, а тому спірні податкові
повідомлення-рішення є протиправними і
підлягають скасуванню.

Згідно ст. 94 ч. 1 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Судовий збір позивачем сплачено в
розмірі 1897,0 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 4854 від 7 травня
2013 р. (т. 1 а. с. 2), який підлягає
присудженню позивачу з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 128, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення №
, № , прийняті 17 січня 2013 р.
державною податковою інспекцією у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, визнати
протиправними і скасувати.

3. Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 з Державного бюджету України
судовий збір в сумі 1897,0 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
А. О.
Мороз