Справа № 806/626/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/626/14

час прийняття: 12 год. 06 хв.
категорія 6

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участі секретаря Бортнік О. Г.,

за участі представника
позивача Ціки В. Г.,

за участі представника
відповідача Козиря Р. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Обласний торговий центр" до
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
про визнання незаконним та скасування
припису №48/05 від 31.01.2014 р.,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Обласний торговий центр" (далі -
Товариство) звернулось до суду з
позовом про визнання незаконним та
скасування припису Державної
інспекції сільського господарства в
Житомирській області (далі - Інспекція)
№ 48/05 від 31.01.2014 року. В обґрунтуванні
позову зазначає, що у відповідача
відсутні належні докази, якими
підтверджується факт самовільного
зайняття Товариством земельних
ділянок, а тому винесення Інспекцією
припису є незаконним та таким, що
підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, пояснивши, що
висновок працівників Інспекції не
відповідає дійсності, оскільки
Товариство володіє земельною ділянкою
за адресою площа Житній ринок, 1,
м. Житомир на праві постійного
користування землею.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував з
мотивів, викладених в письмовому
запереченні та додаткових поясненнях.
Зокрема, відповідач посилається на ту
обставину, що у разі зміни у назви
Товариства, державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою підлягає переоформленню,
окрім того позивачам незаконно зайнято
землі комунальної власності отже,
оскаржуваний припис скасуванню не
підлягає, оскільки виданий на підставі
обґрунтованих висновків перевірки, у
ході якої виявлено порушення
земельного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог з
наступних підстав.

Згідно ст. ст.187, 188 Земельного кодексу
України контроль за використанням та
охороною земель полягає в забезпеченні
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами
земельного законодавства України.
Державний контроль за використанням та
охороною земель здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
здійснення державного нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів. Порядок здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель встановлюється
законом.

В розумінні вимог п.1. та п.4. Положення
про державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23.12.2011 № 770,
відповідач є територіальним органом
Державної інспекції сільського
господарства України та їй
підпорядковується. Наділений
повноваженнями на здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності відповідно
до положень Закону, в тому числі у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності.

Згідно зі статтею 2 Закону основними
завданнями державного контролю за
використанням та охороною земель є
забезпечення додержання органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, фізичними та
юридичними особами земельного
законодавства України; забезпечення
реалізації державної політики у сфері
охорони та раціонального використання
земель; запобігання порушенням
законодавства України у сфері
використання та охорони земель,
своєчасне виявлення таких порушень і
вжиття відповідних заходів щодо їх
усунення; забезпечення додержання
власниками землі та
землекористувачами стандартів і
нормативів у сфері охорони та
використання земель, запобігання
забрудненню земель та зниженню
родючості ґрунтів, погіршенню стану
рослинного і тваринного світу, водних
та інших природних ресурсів.

Статтею 6 Закону встановлено, що до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належать здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель у частині:

- додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю;

- вжиття відповідно до закону заходів
щодо повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок їх власникам або
користувачам.

Відповідно до ст.9 вказаного Закону
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок та розгляду звернень
юридичних і фізичних осіб.

Судом встановлено, що посадовими
особами Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області здійснено
перевірку з питань дотримання вимог
земельного законодавства Публічним
акціонерним товариством "Обласний
торговий центр", про що було складено
відповідний Акт № 99 від 31.01.2014 року,
яким встановлено ряд порушень, та
винесено припис № 48/05 від 31.01.2014 року.

В розумінні вимог Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 19.02.2013 N 104
визначено, що Припис - це обов'язкова
для виконання у визначені строки
письмова вимога державного інспектора
сільського господарства, яка
оформляється, вручається
(надсилається) керівникам юридичних
осіб та фізичним особам (у тому числі
керівникам суб'єктів господарювання та
фізичним особам - підприємцям) щодо
усунення порушень земельного
законодавства.

Приписом № 48/05 , зокрема, встановлено,
по -перше, що відповідно до свідоцтва
про державну перереєстрацію від 14.04.1997
року № 1337 та згідно рішення МВК від
27.12.2001 року № 837 в державний акт на право
постійного користування землею,
(зареєстрованого 07.04.1997 року в Книзі
записів державних актів право
постійного користування землею за № 429)
внесено зміни в частині назви
підприємства, а саме читати:
"Товариство з обмеженою
відповідальністю магазин "Торговий
центр".

У відповідності до положень ст. 125
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень "Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі",
яка затверджена наказом Держкомзему
від 04.05.1999 року № 43, у разі перетворення
підприємства державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою підлягає переоформленню, як
наслідок право власності або право
користування земельною ділянкою
площею 1,0702 га за ПАТ "Обласний
торговий центр" не зареєстровано в
установленому законодавством порядку,
що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного
кодексу України.

Твердження представника позивача, що
Товариство є правонаступником прав та
обов'язків ЗАТ "Обласний торговий
центр" та створений відповідно до
протоколу № 1 від 01.02.2010 року, а у
відповідності до вимог Цивільного
кодексу України, у разі перетворення до
нової юридичної особи переходять усе
майно, усі права та обов'язки
попередньої юридичної особи юридичної
особи, в судовому засіданні
представником Інспекції не
заперечувались, однак представник
відповідача наголошував на
необхідності переоформлення права
власності на дану земельну ділянку у
відповідності до норм чинного
законодавства у зв'язку зі зміною у
назви Товариства.

Окрім того, в матеріалах справи
міститься лист-відповідь на зауваження
до акту за вих. № 02/821 від 14.02.2014 року, в
якому Інспекція, зокрема, зазначає, що
за результатами перевірки питання щодо
обмеження та скасування права ПАТ
"Обласний торговий центр" на постійне
користування земельною ділянкою за
адресою площа Житній ринок, 1 м. Житомир,
не піднімалось, однак, враховуючи
вимоги статті 125 Земельного кодексу
України, право постійного
користування земельною ділянкою за
позивачем має бути зареєстроване у
встановленому законодавством порядку
(а.с. 46).

У відповідності до норм ст. 92
Земельного кодексу України, право
постійного користування земельною
ділянкою - це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності без встановлення строку.
Згідно п. 2 вказаної статті, права
постійного користування земельною
ділянкою із земель державної та
комунальної власності набувають:
підприємства, установи та організації,
що належать до державної та
комунальної власності; громадські
організації інвалідів України, їх
підприємства (об'єднання), установи та
організації; релігійні організації
України; публічні акціонерні
товариства залізничного транспорту
загального користування.

Однак, абзацом 11 пункту 5.3 Рішення
Конституційного суду України від 22.09.2005
року № 5-рп/2005 зазначено, що норма ст. 92
Земельного кодексу України, не обмежує
і не скасовує діюче право постійного
користування земельними ділянками,
набуте громадянами в установлених
законодавством випадках за станом на 1
січня 2002 року до його переоформлення.

Представник позивача в судовому
засіданні погодився з тим, що з моменту
створення Товариства не зроблено
жодних кроків для переоформлення
державного акту на право постійного
користування зазначеної земельної
ділянки.

По-друге: при будівництві комплексу
торговельних павільйонів на земельній
ділянці за обумовленою адресою не
дотримано меж земельної ділянки, що
визначені державним актом на право
постійного користування землею, який
зареєстрований 07.04.1997 року № 429,
внаслідок чого зайнято землі
комунальної власності загальною
площею 0,01 га. На даний комплекс
торговельних павільйонів
підприємством представлено свідоцтво
про право власності від 20.12.2012 року.
Однак, право власності або право
користування земельною ділянкою під
обумовленими павільйонами площею 0,01 га
за позивачем не зареєстровано у
встановленому законодавством порядку,
що є порушенням ст.ст. 126,125 Земельного
кодексу України.

Твердження представника Товариства
щодо того, що в акті відсутня
інформація, яким чином та відповідно до
яких нормативних документів
визначення площі земельних ділянок
складної конфігурації здійснюється
без застосування технічних засобів
судом до уваги не береться, оскільки, в
судовому засіданні представник
Товариства погодився з тим, що дійсно,
при будівництві торгових павільйонів
було здійснено незначне зайняття
частини землі комунальної власності, і
загальна площа яких, як він припускає,
може становити 0,01га, як визначено в
акті .

По-третє, відповідно до Припису № 48/05,
ПАТ "Обласний торговий центр" здійснено
прибудову до власного приміщення та
огороджено частину земельної ділянки
площею 0,0060га, яка використовується для
обслуговування будівель торгівлі.
Інформація щодо реєстрації права
власності відносно вказаної земельної
ділянки за Товариством відсутня, що
свідчить про факт самовільного
зайняття земельної ділянки площею 0,0060
га., що підтверджується актом
обстеження земельної ділянки № 80/05 від
31.01.2014 року (а.с. 56).

Необхідно зазначити, що представником
Товариства не спростовано, та не
заперечувались викладені в Приписі
висновки щодо здійснення прибудови до
приміщення ПАТ "Обласний торговий
центр" та самовільного встановлення
огорожі.

Законом України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" від 19.06.2003 року № 963-IV( далі -
Закон № 963-IV ) визначено поняття
самовільного зайняття земельної
ділянки, що означає будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, що при здійснені
перевірки Інспекцією, позивачем не
було надано жодних документів, що б
підтверджували право власності
(користування) за ПАТ "Обласний
торговий центр" відносно вказаної
земельної ділянки загальною площею 0,0060
га. Окрім того представником
відповідача стверджувалось, а
представником Товариства не
заперечувалось відсутність рішення
органу місцевого самоврядування про
передачу оскаржуваної земельної
ділянки Товариству або іншого
вчиненого правочинну, що суперечить
вимогам ст. 1 Закону № 963-IV, та свідчить
про самовільне зайняття земельної
ділянки площею 0,0060га.

Як встановлено в судовому засіданні,
одночасно за результатами зазначеної
перевірки 31.01.2014 року державним
інспектором сільського господарства
Житомирської області Поліщуком Д. С.
був складений відносно ОСОБА_4,
директора ПАТ "Обласний торговий
центр", протокол про адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена статтею 53-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (самовільне зайняття
земельної ділянки), з яким ОСОБА_4
ознайомилась, однак надати пояснення
відмовилась (а.с. 54).

Отже, представником позивача не надано
жодних доказів неправомірності та
необґрунтованості висновків,
викладених в Приписі № 48/05 від 31.01.2014
року, окрім того, представник
Товариства в судовому засіданні не
заперечував факти самовільного
зайняття земельної ділянки
комунальної власності, як
безпосередньо під торговельними
павільйонами так і щодо висновків
Інспекції стосовно прибудови та
встановлення паркану без необхідних
дозвільних документів, а тому висновки,
викладені в приписі, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи фактичні обставини справи
та пояснення представників сторін
наданих в судовому засіданні, а також
обов"язок реєстрації земельних ділянок
за особою, яка фактично корестується
земельною ділянкою, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Обласний торговий центр" до Державної
інспекції сільського господарства в
Житомирській області про визнання
незаконним та скасування припису №48/05
від 31.01.2014 р. відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 22
квітня 2014 р.