Справа № 249/469/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1795/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Чалого С.Я., Гончар Л.Я.,
Конюшка К.В., Васильченко Н.В.,Леонтович
К.Г.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
21січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 17.05.2013 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а постанову Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 17.05.2013 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 січня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а постанову Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 17.05.2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.06.2013 року без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року, заявник ставить питання
про її скасування, посилаючись на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції в спірній ухвалі
та в ухвалах ВАСУ від 21 травня 2008 року,
від 15 липня 2009 року ( К-10213/07), ухвалі від
15 квітня 2011 року (К19899/07), одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
пункту «б» ст.. 13 та ст.. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму
ВАСУ від 13 грудня 2010 року "Про судову
практику застосування статей 235 - 240
Кодексу адміністративного судочинства
України" відповідно до ст. 237 КАС
України заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи зміст спірної ухвали ВАСУ
від 21 січня 2014 року та зміст рішень, в
яких, на думку заявника має місце
подібність правовідносин та
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що із доданих до заяви копій судових
рішень Вищого адміністративного суду
України не вбачається подібності
правовідносин, а відтак і неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права.

Враховуючи цю обставину, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви
ОСОБА_1 до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження
заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і: