Справа № 2а-0870/5778/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/25937/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Мойсюка М.І., Олексієнка М.М.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року у справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Запоріжжя до Відкритого акціонерного
товариства «Запорізький арматурний
завод» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просив стягнути
заборгованість по витратах на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах колишнім працівникам
підприємства за період з 1 січня 2011 року
по 1 травня 2011 року в розмірі 40807
грн. 51 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач повинен
проводити оплату фактичних витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених пільгових умовах, у сумі
40807 грн. 51 коп.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Запорізький
арматурний завод», посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в частині стягнення з нього суми
нарахованих пенсій в розмірі 13531 грн. 70
коп., а в задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Відкрите акціонерне
товариство «Запорізький арматурний
завод» перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Запоріжжя як
платник страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Запоріжжя
призначило та виплачує пенсію на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» колишнім працівникам
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький арматурний завод» ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

Згідно розрахунків, направлених на
адресу відповідача, останній має перед
позивачем заборгованість щодо
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з 1 січня 2011 року по 1 травня 2011
року в сумі 40807 грн. 51 коп.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідно до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
відповідач зобов'язаний проводити
оплату фактичних витрат позивача на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
працівникам відповідача за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками попередніх
судів виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Відповідно до 4 абзацу підп. 1 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20 % з
наступним збільшенням її щороку на 10 %
до 100-% розміру відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку цих пенсій
до набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від 19
грудня 2003 року.

Згідно п. 6.8. підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо обов'язку
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький арматурний завод»
відшкодувати управлінню Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Запоріжжя витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій за Списком №
1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України в розмірі 40807 грн. 51
коп.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про те, що
деякі особи, що отримують пільгову
пенсію не працювали у відповідача не
заслуговують на увагу, оскільки
повністю спростовуються матеріалами
справи, з якої вбачається, що стаж
роботи цих осіб підтверджується
трудовими книжками. Інші доводи
касаційної скарги про незаконність
судових рішень, порушення норм
матеріального та процесуального права
також безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та матеріалах справи.

Тому перевіривши у межах доводів
касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод» залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 29
серпня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді:
М.І. Мойсюк

М.М. Олексієнко