Справа № 823/643/14
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
справа № 823/643/14

м. Черкаси

12 год. 54 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

секретар - Шепель А.М.,

за участю старшого прокурора
прокуратури м. Черкаси Приходька Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Канівського міжрайонного прокурора
Черкаської області до Канівської
міської ради Черкаської області про
визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
Канівський міжрайонний прокурор
Черкаської області, в якому просить
визнати недійсним рішення Канівської
міської ради Черкаської області «Про
призупинення дії рішення Канівської
міської ради «Про орендну плату за
земельні ділянки в м. Каневі» № 14-53 від
19.12.2013р.» № 15-03 від 30.01.2014р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що,
по-перше, рішення Канівської міської
ради «Про орендну плату за земельні
ділянки в м. Каневі» № 14-53 від 19.12.2013р.
прийнято в межах чинного
законодавства; по-друге, статтею 36
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» встановлено
вичерпний перелік підстав для
зупинення дії регуляторного акту
органу місцевого самоврядування:
відсутній аналіз регуляторного впливу,
проект регуляторного акта не був
оприлюднений, при цьому жодної з
означених підстав на час прийняття
оскаржуваного рішення не було; і,
по-третє, станом на 01.03.2014р. відділом
комунального майна та земельних
ресурсів м. Канева згідно прийнятого в
межах чинного законодавства рішення
Канівської міської ради «Про орендну
плату за земельні ділянки в м. Каневі»
№ 14-53 від 19.12.2013р. проведено перерахунок
орендної плати за земельні ділянки
суб'єктам господарювання по договорах
оренди та угодах на більш ніж 200
земельних ділянок.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, на адресу
суду направив клопотання, в якому
просить суд провести засідання без
участі представника міськради на
підставі наявних у справі документів.

Заслухавши пояснення та доводи
представника позивача, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Канівської міської ради Черкаської
області «Про орендну плату за земельні
ділянки в м. Каневі» № 14-53 від 19.12.2013р.
відповідно до статті 13 Конституції
України, статей 12, 93 Земельного кодексу
України, п. 35 статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Податкового кодексу України
з метою раціонального використання
земель міста Канева та збільшення
надходжень до міського бюджету
затверджено та введено в дію з 01.01.2014р.
ставки орендної плати за земельні
ділянки комунальної власності м.
Канева в залежності від нормативної
грошової оцінки та видів економічної
діяльності згідно з додатком тощо.

30 січня 2014 року Канівською міською
радою Черкаської області прийнято
рішення № 15-03 «Про призупинення дії
рішення Канівської міської ради «Про
орендну плату за земельні ділянки в м.
Каневі», згідно якого у відповідності
до п. 24 статті 26, п. 1 статті 33 та п. 12
статті 46 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», п. 3-4 ч. 2
статті 19 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад», п. 2 статті 8, п.
1 статті 43 Регламенту Канівської
міської ради VІ скликання призупинено
дію рішення сесії Канівської міської
ради «Про орендну плату за земельні
ділянки в м. Каневі» № 14-53 від 19.12.2013р.;
відділу комунального майна доручено
провести аналіз та підготувати до
наступної чергової сесії
обґрунтування підвищення плати за
земельні ділянки в залежності від виду
діяльності.

Підставою для внесення до порядку
денного сесії міської ради питання
щодо прийняття оскаржуваного рішення
стало депутатське звернення від
20.01.2014р., згідно якого керуючись
вимогами п. 24 статті 26, п.п. 1 п. 1 статті 33,
п. 12 статті 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», п.п.
3, 4 п. 2 статті 19 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад», п.п. 2 п.
2 статті 8, п.п. 3 п. 1 статті 43 Регламенту
Канівської міської ради депутати
Канівської міської ради Коляда О.М. та
Коржов В.Л. просили включити до порядку
денного чергової сесії Канівської
міської ради, яке відбудеться 30 січня
2014 року, питання «Про призупинення дії
рішення Канівської міської ради «Про
орендну плату за земельні ділянки в м.
Каневі» № 14-53 від 19.12.2013р.». Проект
рішення та пояснювальна записка йшли в
додатку. Так, згідно пояснювальної
записки до проекту рішення сесії
Канівської міської ради на сесії
Канівської міської ради від 19.12.2013р.
було прийняте рішення «Про орендну
плату за земельні ділянки в м. Каневі»
№ 14-53, яке було прийняте в порушення
вимог статті 4 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності», не було підготовлено
обґрунтування в аналізі регуляторного
акту підвищення тарифів ставок оренди
землі відповідно до статті 8 та не було
розглянуто на засіданні
координаційної ради з питань
підприємництва, що суперечить вимогам
статті 6 цього Закону. Прийняте рішення
без конкретного аналізу по видам
діяльності, яке збільшує ставки оренди
землі для суб'єктів підприємницької
діяльності, які надають послуги в
галузі туризму, суперечить
пріоритетному напрямку розвитку міста
та призведе до збитковості цих видів
бізнесу. А враховуючи той факт, що
відбувається спад підприємницької
активності, то підняття ставок оренди
землі тільки зменшить дохідність
бізнесу і призведе тільки до зменшення
надходжень до бюджету міста. У зв'язку з
чим запропоновано переглянути вказане
рішення шляхом призупинення його дії
та проведення аналізу обґрунтованості
підняття ставок оренди землі по
конкретним видам діяльності.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
відповідно до ч. 12 статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997р. акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування, які відповідно до
закону є регуляторними актами,
розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Так, згідно зі статтею 1 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» № 1160-IV від 11.09.2003р. (далі по
тексту - Закон № 1160) регуляторний акт -
це:

прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним
органом інший офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи
скасовує норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

Абзацом 6 ч. 1 статті 1 Закону № 1160 до
регуляторних органів віднесено
Верховну Раду України, Президента
України, Кабінет Міністрів України,
Національний банк України, Національну
раду України з питань телебачення і
радіомовлення, інший державний орган,
центральний орган виконавчої влади,
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевий орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, а також посадову особу
будь-якого із зазначених органів, якщо
відповідно до законодавства ця особа
має повноваження одноособово приймати
регуляторні акти.

Оскільки оскаржуване рішення за своєю
правовою природою є актом, спрямованим
на правове регулювання
адміністративних відносин між
регуляторним органом та суб'єктами
господарювання, воно розраховане на
неодноразове застосування і щодо
невизначеного кола осіб, які є
платниками орендної плати, останнє є
регуляторним актом.

Регуляторна діяльність, в свою чергу,
визначена статтею 1 Закону № 1160 як
діяльність, спрямована на підготовку,
прийняття, відстеження
результативності та перегляд
регуляторних актів, яка здійснюється
регуляторними органами, фізичними та
юридичними особами, їх об'єднаннями,
територіальними громадами в межах, у
порядку та у спосіб, що встановлені
Конституцією України, Законом № 1160 та
іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 4 Закону № 1160 визначено
принципи державної регуляторної
політики, серед яких прозорість та
врахування громадської думки -
відкритість для фізичних та юридичних
осіб, їх об'єднань дій регуляторних
органів на всіх етапах їх регуляторної
діяльності, обов'язковий розгляд
регуляторними органами ініціатив,
зауважень та пропозицій, наданих у
встановленому законом порядку
фізичними та юридичними особами, їх
об'єднаннями, обов'язковість і
своєчасність доведення прийнятих
регуляторних актів до відома фізичних
та юридичних осіб, їх об'єднань,
інформування громадськості про
здійснення регуляторної діяльності.

Так, відповідно до статті 8 Закону № 1160
стосовно кожного проекту
регуляторного акта його розробником
готується аналіз регуляторного впливу.
Аналіз регуляторного впливу готується
до оприлюднення проекту регуляторного
акта з метою одержання зауважень та
пропозицій. Розробник проекту
регуляторного акта при підготовці
аналізу регуляторного впливу повинен:
визначити та проаналізувати проблему,
яку пропонується розв'язати шляхом
державного регулювання господарських
відносин, а також оцінити важливість
цієї проблеми; обґрунтувати, чому
визначена проблема не може бути
розв'язана за допомогою ринкових
механізмів і потребує державного
регулювання; обґрунтувати, чому
визначена проблема не може бути
розв'язана за допомогою діючих
регуляторних актів, та розглянути
можливість внесення змін до них;
визначити очікувані результати
прийняття запропонованого
регуляторного акта, у тому числі
здійснити розрахунок очікуваних
витрат та вигод суб'єктів
господарювання, громадян та держави
внаслідок дії регуляторного акта;
визначити цілі державного регулювання;
визначити та оцінити усі прийнятні
альтернативні способи досягнення
встановлених цілей, у тому числі ті з
них, які не передбачають
безпосереднього державного
регулювання господарських відносин;
аргументувати переваги обраного
способу досягнення встановлених цілей;
описати механізми і заходи, які
забезпечать розв'язання визначеної
проблеми шляхом прийняття
запропонованого регуляторного акта;
обґрунтувати можливість досягнення
встановлених цілей у разі прийняття
запропонованого регуляторного акта;
обґрунтовано довести, що досягнення
запропонованим регуляторним актом
встановлених цілей є можливим з
найменшими витратами для суб'єктів
господарювання, громадян та держави;
обґрунтовано довести, що вигоди, які
виникатимуть внаслідок дії
запропонованого регуляторного акта,
виправдовують відповідні витрати у
випадку, якщо витрати та/або вигоди не
можуть бути кількісно визначені;
оцінити можливість впровадження та
виконання вимог регуляторного акта
залежно від ресурсів, якими
розпоряджаються органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, фізичні та юридичні
особи, які повинні впроваджувати або
виконувати ці вимоги; оцінити ризик
впливу зовнішніх чинників на дію
запропонованого регуляторного акта;
обґрунтувати запропонований строк
чинності регуляторного акта; визначити
показники результативності
регуляторного акта; визначити заходи,
за допомогою яких буде здійснюватися
відстеження результативності
регуляторного акта в разі його
прийняття.

Громадяни, суб'єкти господарювання, їх
об'єднання та наукові установи, а також
консультативно-дорадчі органи, що
створені при органах державної влади
та органах місцевого самоврядування і
представляють інтереси громадян та
суб'єктів господарювання, в свою чергу,
мають право:

подавати до регуляторних органів
пропозиції про необхідність
підготовки проектів регуляторних
актів, а також про необхідність їх
перегляду;

у випадках, передбачених
законодавством, брати участь у
розробці проектів регуляторних актів;

подавати зауваження та пропозиції щодо
оприлюднених проектів регуляторних
актів, брати участь у відкритих
обговореннях питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю;

бути залученими регуляторними
органами до підготовки аналізів
регуляторного впливу, експертних
висновків щодо регуляторного впливу та
виконання заходів з відстеження
результативності регуляторних актів;

самостійно готувати аналіз
регуляторного впливу проектів
регуляторних актів, розроблених
регуляторними органами, відстежувати
результативність регуляторних актів,
подавати за наслідками цієї діяльності
зауваження та пропозиції регуляторним
органам або органам, які відповідно до
цього Закону на підставі аналізу
звітів про відстеження
результативності регуляторних актів
приймають рішення про необхідність їх
перегляду;

одержувати від регуляторних органів у
відповідь на звернення, подані у
встановленому законом порядку,
інформацію щодо їх регуляторної
діяльності (стаття 8 Закону № 1160).

Згідно статті 9 Закону № 1160 кожен
проект регуляторного акта
оприлюднюється з метою одержання
зауважень і пропозицій від фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань. Усі
зауваження і пропозиції щодо проекту
регуляторного акта та відповідного
аналізу регуляторного впливу, одержані
протягом встановленого строку,
підлягають обов'язковому розгляду
розробником цього проекту. За
результатами цього розгляду розробник
проекту регуляторного акта повністю чи
частково враховує одержані зауваження
і пропозиції або мотивовано їх
відхиляє. Оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій не може бути
перешкодою для проведення громадських
слухань та будь-яких інших форм
відкритих обговорень цього проекту
регуляторного акта.

Частиною 2 статті 13 Закону № 1160
встановлено, що повідомлення про
оприлюднення проекту регуляторного
акта з метою одержання зауважень і
пропозицій, проект регуляторного акта
та відповідний аналіз регуляторного
впливу оприлюднюються шляхом
опублікування в друкованих засобах
масової інформації розробника цього
проекту, а у разі їх відсутності - у
друкованих засобах масової інформації,
визначених розробником цього проекту,
та/або шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 1 статті 35 Закону № 1160
оприлюднення з метою одержання
зауважень і пропозицій проектів
регуляторних актів, прийняття яких
належить до компетенції виконавчих
органів сільських, селищних, міських,
районних у містах рад, а також
сільських, селищних та міських голів,
проводиться до внесення цих проектів
на розгляд засідання відповідного
виконавчого органу ради або до
внесення їх на затвердження
відповідному сільському, селищному,
міському голові.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.11.2013р. на офіційному сайті Канівської
міської ради оприлюднено як проект
рішення Канівської міської ради «Про
орендну плату за земельні ділянки в м.
Каневі», так і Аналіз впливу
регуляторного акту проекту рішення
Канівської міської ради «Про орендну
плату за земельні ділянки в м. Каневі».

Окрім того, питання про орендну плату
за земельні ділянки в м. Каневі у
відповідності до статей 31, 34 Закону №
1160 було предметом розгляду на
засіданнях двох постійних
депутатських комісій: комісії з питань
планування, бюджету, фінансів і цін
(протокол засідання від 22.11.2013р.) та
комісії з питань раціонального природо
та землекористування та екології
(протокол засідання від 27.11.2013р.), згідно
висновків яких питання підлягає
винесенню на розгляд сесії міської
ради.

Відповідно до статті 36 Закону № 1160, яка
регламентує особливості прийняття
регуляторних актів органами та
посадовими особами місцевого
самоврядування, регуляторний акт не
може бути прийнятий або схвалений
уповноваженим на це органом чи
посадовою особою місцевого
самоврядування, якщо наявна хоча б одна
з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був
оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих
обставин орган чи посадова особа
місцевого самоврядування має право
вжити передбачених законодавством
заходів для припинення виявлених
порушень, у тому числі відповідно до
закону скасувати або зупинити дію
регуляторного акта, прийнятого з
порушеннями.

Отже, Законом № 1160 встановлено
вичерпний перелік підстав для
зупинення дії регуляторного акту
органу місцевого самоврядування:
відсутній аналіз регуляторного впливу;
проект регуляторного акта не був
оприлюднений.

Підстави, на які посилаються депутати в
зверненні від 20.01.2014р., як-то: не було
підготовлено обґрунтування в аналізі
регуляторного акту підвищення тарифів
ставок оренди землі відповідно до
статті 8 Закону № 1160, та не було
розглянуте на засіданні
координаційної ради з питань
підприємництва, що суперечить вимогам
статті 6 цього Закону, не можуть
відповідно до вимог статті 36 Закону №
1160 мати наслідком зупинення дії
регуляторного акту органу місцевого
самоврядування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до ч. 1 статті 11 Закону № 1160
перегляд регуляторного акта
здійснюється:

на підставі аналізу звіту про
відстеження результативності цього
регуляторного акта;

за ініціативою регуляторного органу,
який прийняв відповідний регуляторний
акт;

в інших випадках, передбачених
Конституцією та іншими законодавчими
актами України.

У разі наявності підстав, визначених у
ч. 1 статті 11 Закону № 1160, регуляторний
орган, який прийняв відповідний акт, а у
випадках, передбачених Конституцією
України та цим Законом, - інший орган
може приймати рішення про зупинення
дії регуляторного акта, визнання його
неконституційним, про скасування чи
про необхідність залишення цього
регуляторного акта без змін або про
необхідність його перегляду.

Тобто, зупинення дії регуляторного
акту за загальними підставами,
незалежно від органу його прийняття,
може бути здійснено за ініціативою
самого регуляторного органу, який
прийняв відповідний регуляторний акт.

В той же час, відповідачем при
прийнятті рішення «Про призупинення
дії рішення Канівської міської ради
«Про орендну плату за земельні ділянки
в м. Каневі» № 14-53 від 19.12.2013р.» № 15-03 від
30.01.2014р. взагалі не зазначено норми
Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», що були
підставою для зупинення дії
регуляторного акту.

За таких обставин, з урахуванням вимог
ч. 2 статті 19 Конституції України,
згідно якої органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, а також статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від
21.05.1997р., відповідно до якої акти
органів місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконним рішення Канівської
міської ради Черкаської області «Про
призупинення дії рішення Канівської
міської ради «Про орендну плату за
земельні ділянки в м. Каневі» № 14-53 від
19.12.2013р.» № 15-03 від 30.01.2014р.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 22
квітня 2014 року.