Справа № 826/3824/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року 13:00 № 826/3824/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль"доУправління Укртрансінспекції
у м. Києвітретя особаТовариство з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Сервіс-1"провизнання
протиправною та скасування
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" звернулося до суду з позовом про
визнання протиправною та скасування
постанови Управління
Укртрансінспекції у м. Києві від 30
грудня 2013 року № 042236 про застосування
адміністративно-господарського
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Господарський кодекс України,
Закон України "Про автомобільний
транспорт", Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року № 1567, та зазначає, що
Управлінням Укртрансінспекції у м.
Києві протиправно застосовано штрафні
санкції до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", оскільки товариство не здійснює
діяльність у сфері автомобільного
У судове засідання позивач прибув.
Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
заперечень чи пояснень по суті
заявлених позовних вимог не надали. Про
дату, час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.
Відповідно до частини шостої ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов до висновку про
розгляд справи у письмовому
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що постановою Управління
Укртрансінспекції у м. Києві від 30
ч. 1 статті 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" застосовано
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" адміністративно-господарський
штраф у розмірі 1 700,00 грн.
Не погоджуючись з винесеною
постановою, позивачем оскаржено її в
адміністративному порядку. Листом від
08 лютого 2014 року за № 671/8/15-14 Державна
інспекція України з безпеки на
наземному транспорті повідомила
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" про те, що постанова про
адміністративно-господарського штрафу
від 30 грудня 2013 року залишається без
змін, а скарга без задоволення у зв'язку
з пропуском без поважних причин строку
подання скарги. Згідно відмітки
вхідної кореспонденції зазначений
лист отримано позивачем 11 березня 2014 р.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закон України "Про автомобільний
транспорт". Статтею 3 Закону України від
05.04.2001 № 2344-ІІІ "Про автомобільний
транспорт" (із змінами та доповненнями,
далі - Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що
цей Закон регулює відносини між
автомобільними перевізниками,
замовниками транспортних послуг,
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування, пасажирами,
власниками транспортних засобів, а
також їх відносини з юридичними та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
забезпечують діяльність
автомобільного транспорту та безпеку
Відповідно до частини дванадцятої
статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному
контролю підлягають усі транспортні
засоби українських та іноземних
перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів і
вантажів на території України.
Згідно частини сьомої статті 6 Закону №
2344-ІІІ центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує реалізацію
державної політики з питань безпеки на
наземному транспорті, зокрема,
здійснює державний нагляд і контроль
за дотриманням автомобільними
перевізниками вимог законодавства,
норм та стандартів на автомобільному
Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 387/2011, Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра інфраструктури
Укртрансінспекція входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на автомобільному транспорті
загального користування, на
перевезення яким видано ліцензію,
міському електричному, залізничному
транспорті, експлуатації
автомобільних доріг загального
користування (далі - автомобільний,
міський електричний, залізничний
транспорт та ведення дорожнього
Пунктом 7 Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті встановлено, що
Укртрансінспекція реалізовує свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи - управління
в Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
Відповідно до абзацу третього частини
першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
ст.ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.
Згідно частини першої та частини
другої статті 48 Закону № 2344-ІІІ
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
- для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
З урахуванням наведеного суд зазначає,
що суб'єктами, до яких можуть
адміністративно-господарські штрафи,
передбачені статтею 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт", є
автомобільні перевізники.
Разом з тим, відповідно до статті 1
Закону № 2344-ІІІ автомобільний
перевізник - це фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній
основі чи за власний кошт перевезення
пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.
Як встановлено під час розгляду справи,
постанова від 30 грудня 2013 року № 042236
про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль"
адміністративно-господарського штрафу
винесена на підставі акту проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом № 030331 на підставі
перевірки транспортного засобу:
сідловий тягач марки DAF, модель FT XF 105.460,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль". Так, за результатами перевірки
було встановлено порушення статті 60
Закону України "Про автомобільний
транспорт" в частині надання послуг з
перевезення вантажу транспортним
засобом без одержання документів
передбачених статтею 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", а саме:
не оформлено щоденні реєстраційні
листки режиму праці та відпочинку
водія.

Як вбачається із свідоцтва про
державну реєстрацію серії НОМЕР_2
вантажний сідловий тягач марки DAF,
модель FT XF 105.460, державний номерний знак
НОМЕР_1 належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль".

Разом з тим, як встановлено під час
розгляду справи, 20 липня 2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", як лізингодавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс-Сервіс-1", як
лізингоодержувачем, укладено договір
фінансового лізингу № LC5614-07/11, за
умовами якого лізингодавець на
підставі договору купівлі-продажу
(поставки) зобов'язується придбати у
свою власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого зазначаються в
Специфікації (додаток № 2 до цього
договору), а лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору.

Згідно специфікації до договору
фінансового лізингу, предметом
договору є сідловий тягач марки DAF,
модель FT XF 105.460.

11 серпня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс-Сервіс-1"
підписано акт приймання-передачі
предмета лізингу.

За умовами пункту 1.3 додатку № 4 до
договору фінансового лізингу від 20
липня 2011 року № LC5614-07/11, в момент
підписання акту приймання-передачі до
лізингоодержувача переходять та
зберігаються за ним протягом строку
дії договору наступні права та ризики:
право володіння та користування,
відповідальність за збереження, ризик
пошкодження, знищення, втрати,
конфіскації предмета лізингу, а також
цивільна відповідальність перед
третіми особами, пов'язана з володінням
та користуванням предметом лізингу.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 16.12.1997 № 723/97-ВР "Про фінансовий
лізинг" (із змінами та доповненнями,
далі - Закон № 723/97-ВР) фінансовий лізинг
- це вид цивільно-правових відносин, що
виникають із договору фінансового
лізингу.

За договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Частиною другою статті 14 Закону №
723/97-ВР встановлено, що
лізингоодержувач протягом строку
лізингу несе витрати на утримання
предмета лізингу, пов'язані з його
експлуатацією, технічним
обслуговуванням, ремонтом, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що позивач не користується
транспортним засобом (сідловий тягач
марки DAF, модель FT XF 105.460) та не несе
відповідальності за використання
предмету лізингу Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Сервіс-1".

Відповідно до частини третьої статті 217
Господарського кодексу України до
суб'єктів господарювання за порушення
ними правил здійснення господарської
діяльності застосовуються
адміністративно-господарські санкції.

Частиною першою статті 218
Господарського кодексу України
встановлено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

За таких обставин суд зазначає, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" не може нести відповідальність
за дії чи бездіяльність третіх осіб,
зокрема Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Сервіс-1" під
час володіння та користування
транспортним засобом (сідловий тягач
марки DAF, модель FT XF 105.460).

З огляду на встановлені у суді
обставини, суд приходить до висновку
про безпідставність застосування до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" адміністративно-господарського
штрафу в розмірі 1 700 грн. за порушення
статті 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" під час
здійснення перевезень вантажу
транспортним засобом (сідловий тягач
марки DAF, модель FT XF 105.460), оскільки
вказаний транспортний засіб не
перебуває в користуванні Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" та позивач не
є автомобільним перевізником в
розумінні Закону України "Про
автомобільний транспорт", а тому
постанова Управління
Укртрансінспекції у м. Києві від 30
грудня 2013 року № 042236 є протиправною та
підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов підлягає задоволенню
повністю.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Управління
Укртрансінспекції у м. Києві від 30
грудня 2013 року № 042236 про застосування
адміністративно-господарського
штрафу.

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" судові
витрати у розмірі 182 грн. 70 коп.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Управління Укртрансінспекції у м.
Києві.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна