Справа № 815/1718/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1718/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Одеса
Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Потоцької Н.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом дослідної
станції карантину винограду і плодових
культур інституту захисту рослин НААН
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду із
зазначеним позовом до реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції в Одеській області, в якому
просить:

- визнати протиправними та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області за № 10767259 від 10.02.2014
р.;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області зареєструвати право
власності на машиномісце № 31, що
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд. 49/1, на підставі документів, що були
надані Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за №
5110882 від 24.01.2014 р.

В обґрунтування своєї правової позиції
позивач зазначив, що він виконав всі
вимоги діючого законодавства щодо
реєстрації речових прав, надав усі
необхідні документи для реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а
відповідач безпідставно та
необгрунтовано відмовив у реєстрації
права власності на машиномісце № 31, що
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд. 49/1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про розгляд
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку. До суду
надійшла заява за вхід. №10611/14 від 25.04.2014
року, з проханням розглядати справу в
письмовому провадженні. Позовні вимоги
підтримує повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про розгляд
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

«Розгляд справи не відкладається» -
зазначена норма є імперативною: суд
повинен розпочати розгляд справ.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України» зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, на тому, що саме
національним судам належить функція
керування провадженнями таким чином,
щоб вони були швидкими та ефективними
(рішення Європейського суду з прав
людини від 21 грудня 2006 року справа
«Мороз та інші проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що
справу можливо розглянути без участі
відповідача, належним чином
повідомленого про розгляд справи, на
підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані позивачем
документи, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

Згідно статті 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 № 1952 - IV (далі - Закон), державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону, обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Статтею 15 вказаного Закону
передбачено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав визначений
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 р. №703 (далі
Порядок), відповідно до пункту 7 якого
для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст. Для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 27 цього Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є, зокрема рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку.
Заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Згідно пункту 16 Порядку, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації. Рішення про відмову в
державній реєстрації прав приймається
державним реєстратором виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі №1952.

Так, згідно статті 24 Закону №1952, у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
зокрема, якщо із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Судом, з огляду на вказані приписи
чинного законодавства, встановлено, що
24 січня 2014 р. Дослідна станція
карантину винограду і плодових культур
інституту захисту рослин НААН (надалі -
Позивач) звернулась до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції в Одеській області із заявою
про державну реєстрацію права
власності, а саме: форма власності:
приватна, розмір частки: 1/1 на
машиномісце № 31, що розташоване за
адресою: Одеська область, м. Одеса,
Фонтанська дорога, буд. 49/1, яка була
зареєстрована за № 5110882.

За результатами розгляду заяви, 10
лютого 2014 р., керуючись приписами ст. 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п.п. 16, 23 «Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», затвердженого
постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703,
винесено рішення за № 10767259 про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме: у реєстрації права
власності на права власності, форма
власності: приватна, розмір частки: 1/1
на машиномісце № 31, що розташоване за
адресою: Одеська область, м. Одеса,
Фонтанська дорога, буд. 49/1 у зв'язку зі
зверненням до відповідача неналежної
особи.

28 грудня 2001 року Одеською міською радою
було прийнято рішення №3062- XXIII «Про
затвердження проекту відведення та
надання Дослідній станції карантину
винограду і плодових культур Інституту
захисту рослин земельної ділянки,
загальною площею 1,5643 га за адресою:
вул. Фонтанська дорога,49 у м. Одесі для
експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових культур
та для будівництва та експлуатації
тимчасової гаражної автостоянки».

На підставі рішення Одеської міської
ради №3062-ХХІІІ від 28.12.2001р. видано
Державний акт серія І-ОД №001810 від
29.12.2001р. на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 1,2050 га за адресою по вул.
Фонтанська дорога,49 у м. Одесі для
експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових
культур, який зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №222.

Постановою Президії академії від
22.05.2003р. було надано дозвіл НААН України
на будівництво адміністративного та
лабораторного корпусів з комплексом
багатоповерхових житлових будинків.

05.06.2003р. між позивачем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Стікон»
було укладено контракт на забудову
адміністративно - лабораторного
корпусу і групи 16-ти поверхових
житлових будівель за адресою: м. Одеса,
вул. Фонтанська дорога, 49.

Об'єкт був побудований на замовлення
позивача та прийнятий в експлуатацію
згідно з Актом державної приймальної
комісії від 23.01.2007р. про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту -
адміністративно-лабораторного
корпусу, суміщеного з 12-ти - 16-ти
поверховими житловими будинками,
розташованими за адресою по
вул.Фонтанська дорога, 49 у м. Одесі
(будівельна адреса), загальною площею
49069,4 кв.м., затвердженим Розпорядженням
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради №170 від 31.01.2007р.

Крім того, зазначеним Розпорядженням
вказаному об'єкту присвоєно нову
поштову адресу: вулиця Фонтанська
дорога, 49/1 м. Одеса.

Також, Постановою Президії Верхової
Ради УРСР від 29.07.91 року «Про статус
академії аграрних наук» за Українською
академією аграрних наук закріплено
землю, всі основні фонди та інше майно,
що знаходяться в розпорядженні її
установ; порядок їх володіння та
використання визначаються виключно
Президією академії.

Приписами ч. 10 ст. 15 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», держава передає академіям
у безстрокове, безоплатне користування
без права зміни форми власності
основні фонди, обігові кошти.
Використання майна, переданого
академіям, здійснюється ними
відповідно до законодавства та
статутів академій.

Статутом Національної академії
аграрних наук, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 28.03.2012
року № 315, академія є державною
науковою організацією, заснованою на
державній власності, яка здійснює
наукові дослідження з проблем
агропромислового комплексу України;
Президія Національної академії
аграрних наук здійснює повноваження
щодо управління об'єктами державної
власності, які знаходяться в
розпорядженні її наукових установ та
дослідних господарств.

Майновий комплекс Академії складають
всі матеріальні та нематеріальні
активи (об'єкти майнового комплексу),
які обліковуються на балансах Академії
і установ, підприємств та організацій,
що перебувають у її віданні, і
закріплені державою за Академією в
безстрокове користування; об'єкти
майнового комплексу Академії належать
їй на праві господарського відання і
передаються установам, підприємствам
та організаціям, що перебувають у її
віданні, на праві оперативного
управління з урахуванням особливостей,
встановлених законодавством та цим
Статутом; Академія, здійснюючи
повноваження з управління об'єктами
майнового комплексу, забезпечує
реалізацію прав держави як власника
цих об'єктів, ефективно їх використовує
та розпоряджається у межах, визначеним
законодавством, з метою розвитку науки
і техніки для задоволення соціальних,
економічних та інших потреб держави.

Статутом Державної установи Дослідної
станції карантину винограду і плодових
культур Інституту захисту рослин
Національної академії аграрних наук,
затвердженим Президентом Національної
академії аграрних наук 19.10.2010 року,
визначено, що майновий комплекс
господарства складають всі
матеріальні та нематеріальні активи,
які обліковуються на балансі
господарства і закріплені за ним
академією або придбані господарством
за рахунок бюджетних коштів, а також
кошти від фінансово-господарської
діяльності господарства, або набуті
іншим шляхом, не забороненим
законодавством.

З урахуванням досліджених вище
документів, суд приходить до висновку,
що власником та балансоутимувачем
об'єкту -
адміністративно-лабораторного
корпусу, суміщеного з 12-ти -16-ти
поверховими житловими будинками,
розташованими за адресою по вул.
Фонтанська дорога, 49/1 у м. Одесі є
держава в особі державної установи
Дослідної станції карантину винограду
і плодових культур Інституту захисту
рослин Національної академії аграрних
наук, на балансі якого знаходиться
об'єкт, здійснюється винятково з
дозволу Національної академії
аграрних наук.

Земельна ділянка на який розташований
об'єкт адміністративно-лабораторного
корпусу, суміщеного з 12-ти - 16-ти
поверховими житловими будинками є
також державною власністю та
знаходиться на балансі позивача, що
підтверджується державним актом на
постійне землекористування виданий
відповідно до рішення Одеської міської
ради від 28.12.2001 р. № 3062- XXII та балансом
ДСКВПК ІЗР НААН на 01.01.2013 р.

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до Статуту ДСКВПК ІЗР НААН,
а саме: п. 4.9. Майном та коштами,
одержаними позивачем від діяльності (в
тому числі зовнішньоекономічної),
благодійними внесками та
пожертвуваннями організацій ( у тому
числі міжнародних) і приватних осіб, а
також коштами і майном, отриманими на»
інших підставах, що не суперечать
чинному законодавству, ДСКВПК ІЗР НААН
розпоряджається самостійно.

Пунктом 6.6 Статуту визначено, що
директор ДСКВПК ІЗР НААН здійснює
оперативне управління Станцією. Він
несе персональну відповідальність за
діяльність станції, втому числі за
організацію науково дослідних робіт,
підготовку наукових кадрів, складанні
і виконання кошторисів, збереження
закропленого за Станцією державного
майна і забезпечення пожежної безпеки
її об'єктів, створення належних
соціально - економічних умов членам
трудового колективу.

Директор, діючи в межах законодавства
України, в інтересах Станції, згідно з
контрактом та статутом, самостійно
вирішує питання наукової та виробничої
діяльності Станції, за винятком питань,
віднесених до компетенції Академії,
Інституту і трудового колективу,
зокрема: діє без окремої довіреності
від імені Станції, представляє її в
установах, організаціях підприємствах.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
повноваження - це обсяг обов'язків, які
доручаються для виконання даній
посадовій особі, чи структурному
підрозділу, а також прав
використовувати певні ресурси
,адекватні до доручених зобов'язань.

Посадові повноваження повинні
включати: права, необхідні для
виконання визначених робіт;
відповідальність за використання цих
прав; перелік обов`язкових
координаційних комунікаційних
зв`язків.

Отже, суд приходить до висновку, що
директор ДСКВПК ІЗР НААН є повноважною
особою (яка наділена певним переліком
прав та обов'язків), яка звернулась до
Реєстраційної служби ОМУЮ відповідно
до «Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011
р. № 703, для проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, надавши при цьому повний пакет
документів, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Судом встановлено, що особливості
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
визначені у «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», а саме: п.п. 26, 27, 28, 29.

Директором ДСКВПК ІЗР НААН надані
визначені у «Порядку» документи,
оскільки згідно п. 6.6 Статуту визначено,
директор ДСКВПК ІЗР НААН здійснює
оперативне управління Станцією. Він
несе персональну відповідальність за
діяльність станції, втому числі за
організацію науково дослідних робіт,
підготовку наукових кадрів, складанні
і виконання кошторисів, збереження
закропленого за Станцією державного
майна і забезпечення пожежної безпеки
її об'єктів, створення належних
соціально - економічних умов членам
трудового колективу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд не
вбачає підстав для відмови у державній
реєстрації права власності, на
підставі ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
оскільки директор ДСКВПК ІЗР НААН є
належною особою, яка наділена певними
повноваженнями, зокрема, діяти без
довіреності від імені станції
представляючи її в установах,
організаціях та підприємствах, що
підтверджується матеріалами справи.

Державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно є гарантією захисту
прав власника з боку держави, а тому її
здійснення не може бути обмежене
будь-якими формальними положеннями
підзаконних нормативних актів
вітчизняного законодавства, а
безпідставна відмова у цьому, що є
обмеженням прав та гарантій власника
майна з боку держави Україна, є
неприпустимим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та місцевого самоврядування,
їхні посадові й службові особи повинні
діяти порядком та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

З урахування чого, суд приходить до
висновку про необхідність скасування
рішення за № 10767259 від 10.02.2014 р. та
зобов'язання відповідача
зареєструвати право власності на
машиномісце № 31, що розташоване за
адресою: Одеська область, м. Одеса,
Фонтанська дорога, буд. 49/1, на підставі
документів, що були надані із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень за № 5110882 від 24.01.2014 р.

Відповідно до вимог ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області за № 10767259 від 10.02.2014
р.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області зареєструвати право
власності на машиномісце № 31, що
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд. 49/1, на підставі документів, що були
надані Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за №
5110882 від 24.01.2014 р.

Постанова набирає законної сили
в порядку і строки, встановлені ст. 254
КАС України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Потоцька Н.В.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області за № 10767259 від 10.02.2014
р.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області зареєструвати право
власності на машиномісце № 31, що
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд. 49/1, на підставі документів, що були
надані Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції в Одеській
області з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень за №
5110882 від 24.01.2014 р.