Справа № 804/515/13-а
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р. Справа № 804/515/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горбалінського В.В.

при секретарі - Кошлі А.О.

за участі:

представника позивача - Курочкіної І.С.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Криворізької центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
ДПС до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2013 року Криворізька центральна
міжрайонна державна податкова
інспекція Дніпропетровської області
ДПС звернулась до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог від 28.02.2013 року просить стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
заборгованість в розмірі 60107,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не
сплатила податковий борг, який виник у
зв'язку з порушенням вимог чинного
законодавства, а саме: з недоплатою до
державного бюджету самостійно
нарахованих та нарахованих
контролюючим органом узгоджених сум
податкового зобов'язання.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та навела обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, а саме погодився з податковим
боргом зі сплати податку на додану
вартість в розмірі 47 494 грн., з штрафними
санкціями та пенею в розмірі 5 111,20 грн.
та з боргом зі сплати податкового боргу
з доходів фізичних в розмірі 3026,26 грн.,
однак проти задоволення позову в
повному обсязі заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши письмові докази, що
містяться в матеріалах справи,
встановив.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрована виконавчим комітетом
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області 28.01.2008 року
та перебуває на обліку в Криворізькій
центральній МДПІ.

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий
кодекс України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Проте, оскільки правовідносини в цій
адміністративній справі виникли до
набрання чинності Податковим кодексом
України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, та частково
під час його дії, суд доходить висновку,
що, в даному випадку, при розгляді
справи слід застосовувати як норми
раніше діючого законодавства, оскільки
згідно до ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, так і
положення Податкового кодексу України.

Згідно з наданого до суду розрахунку
податкового боргу, вбачається, що він
складається з податку на додану
вартість в сумі - 57 081,19 грн. та з податку
з доходів фізичних осіб у розмірі 3026,26
грн.

Податковий борг по основних платежах з
податку на додану вартість виник в
зв'язку з тим, що відповідач подав
податкові декларації з податку на
додану вартість, а саме: декларація від
25.09.2009 року № 48550 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 2225,00
грн., декларація від 25.09.2009 року № 48500 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1060,00 грн., декларація
від 05.10.2009 року № 52442 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 2811,00
грн., декларація від 05.10.2009 року № 52444 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1584,00 грн., декларація
від 06.10.2009 року № 53221 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1493,00
грн., декларація від 06.10.2009 року № 81907 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 4126,00 грн., декларація
від 06.10.2009 року № 53226 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 2557,00
грн., декларація від 23.11.2009 року № 65313 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1066,00 грн., декларація
від 19.04.2010 року № 82471 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 3255,00
грн., декларація від 19.04.2010 року № 16846 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 3986,00 грн., декларація
від 19.04.2010 року № 16844 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 2517,00
грн., декларація від 20.04.2010 року № 18051 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 3878,00 грн., декларація
від 20.05.2010 року № 24074 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 2617,00
грн., декларація від 17.09.2010 року № 46917 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 2653,00 грн., декларація
від 20.09.2010 року № 46912 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 3030,00
грн., декларація від 20.09.2010 року № 43902 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 2292,00 грн., декларація
від 20.09.2010 року № 46890 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 154,00
грн., декларація від 18.10.2010 року № 55551 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 360,00 грн., декларація від
25.11.2010 року № 64094 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 374,00
грн., декларація від 20.12.2010 року № 66483 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 399,00 грн., декларація від
20.01.2011 року № 74944 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 358,00
грн., декларація від 21.02.2011 року № 6314 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 381,00 грн., декларація від
21.03.2011 року № 21167 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 381,00
грн., декларація від 20.04.2011 року № 33120 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 381,00 грн., декларація від
20.05.2011 року № 37269 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 3017,00
грн., декларація від 20.06.2011 року № 38752 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 3017,00 грн., декларація
від 20.07.2011 року № 45290 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 3017,00
грн., декларація від 22.08.2011 року № 50888 в
якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1000,00 грн., декларація
від 20.09.2011 року № 51881 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 355,00
грн., декларація від 20.10.2011 року №
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 384,00 грн., декларація від
21.11.2011 року № в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 439,00
грн., декларація від 21.12.2011 року №
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 609,00 грн., декларація від
21.01.2012 року № 9 в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 210,00
грн., декларація від 20.02.2012 року №
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 348,00 грн., декларація від
20.03.2012 року № в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 342,00
грн., декларація від 27.04.2012 року № 903144250
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 10992,00 грн., декларація
від 19.04.2012 року № в якій
самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 365,00 грн., декларація від
21.05.2012 року № в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1328,00
грн., декларація від 20.06.2012 року №
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 333,00 грн., декларація від
21.07.2012 року № в якій самостійно
визначив податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 482,00
грн., декларація від 20.08.2012 року № 8
в якій самостійно визначив податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 933,00 грн. та на підставі
узгоджених податкових повідомлень -
рішень, якими відповідачу було
визначено суму грошового зобов'язання,
а саме: податкове повідомлення -
рішення від 10.12.2009 року № на суму
1870,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 28.12.2009 року № на суму
43,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 22.02.2010 року № на суму
340,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 07.04.2010 року № на суму
170,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 31.08.2010 року № на суму
170,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 28.10.2010 року № на суму
510,00 грн., податкове повідомлення -
рішення від 21.12.2010 року № на суму
170,00 грн. Всього нараховано на суму 74382,00
грн., сплачено відповідачем - 7722,75 грн.,
пеня - 1838,17 грн.

Як зазначено позивачем, у зв'язку з
поданням відповідачем уточнюючих
розрахунків відбулося зменшення
податкового боргу за рахунок
зарахування суми від'ємного значення в
рахунок погашення боргу з податку на
додану вартість, таким чином
заборгованість з вказаного податку
складає 57 081,19 грн.

Податковим боргом відповідно до п. 1.3
ст. 1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» визнається
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня нарахована на суму такого
зобов'язання.

Згідно підпунктів 4.1.1, 4.1.4 пункту 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку вказує у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пункту 4.3 ст. 4,
тобто визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом та
за непрямими методами і зобов'язаний
подати податкові декларації за базовий
податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному місяцю (у тому
числі при сплаті місячних авансових
внесків), - протягом 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання
відповідача вважається узгодженою
відповідно із вимогами пункту 5.1 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», так як податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не
може бути оскаржене платником податків
в адміністративному або в судовому
порядку. У разі коли у майбутніх
податкових періодах платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, такий платник
податків зобов'язаний подати нову
декларацію, що містить виправлені
показники.

Згідно підпункту 5.3.1 пункту 5.3. ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого у підпункті 4.1.4
пункту 4.1 ст. 4 цього Закону для подання
податкової декларації.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Так як відповідач не сплатив
самостійно узгоджені суми податкового
зобов'язання визначені ним у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість у строки встановлені
законом, такі податкові зобов'язання
необхідно вважати податковим боргом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Як передбачено у пункті 54.1 ст. 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Так згідно пункту 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Строки подання податкових декларацій
за базові звітні (податкові) періоди
встановлені пунктом 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України, а саме:
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Для цілей розділу «Податок на додану
вартість» звітним податковим періодом
є один календарний місяць (пункт 202.1 ст.
202 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 56.11 ст. 56 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
самостійно визначене відповідачем як
платником податків у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість оскарженню не підлягає, тобто
вважається узгодженим з дати подання
податкових декларацій.

Протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у даній ним
податковій декларації (пункт 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України).

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Так як відповідач не сплатив
самостійно узгоджені суми податкових
зобов'язань визначені ним у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість у строки встановлені
Податковим кодексом України, таке
податкове зобов'язання необхідно
вважати податковим боргом.

Згідно розрахунку позовних вимог до
відповідача податковий борг по
основним платежах виник також в зв'язку
з тим, що позивачем були прийнятті
відповідні податкові
повідомлення-рішення за порушення
відповідачем податкового
законодавства.

Сума податкового зобов'язання
відповідача, яке нараховане
контролюючим органом відповідно до
пунктів 4.2 та 4.3 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
вважається узгодженим відповідно до
вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту, тобто при
зверненні платника податків до
контролюючого органу із скаргою про
перегляд рішення у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
невірно визначив суму податкового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з
питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої
законом.

Скарга повинна бути подана
контролюючому органу протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Процедура адміністративного
оскарження закінчується згідно
підпункту 5.2.4 пункту 5.2 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» в тому числі останнім днем
строку, передбаченого підпунктом 5.2.2
цього пункту для подання заяви про
перегляд рішення контролюючого органу,
у разі коли така заява не була подана у
зазначений строк.

Підпунктами 5.2.2, 5.2 3 пункту 5.2 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» встановлено, що у разі
адміністративного або судового
оскарження податкового повідомлення
подана заява зупиняє виконання
платником податків податкових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні, на строк від дня подання
такої заяви до контролюючого органу до
дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума податкового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Згідно підпунктів 5.2.4, 5.2.5 пункту 5.2 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Відповідач не скористався своїм правом
звернення до суду, та не оскаржував
податкові повідомлення - рішення до
суду.

Відповідно до облікової картки
платника податків за відповідачем
також рахується заборгованість зі
сплати податку на доходи фізичних осіб,
яка з урахуванням пені складає 3026,26 грн.

Вказана заборгованість виникла
внаслідок самостійно визначених
відповідачем грошових зобов'язань в
декларації від 09.02.2009 року № ,
розрахунків авансових платежів від
09.02.2012 року № та нарахованої пені,
у зв'язку з несвоєчасною сплатою
задекларованих зобов'язань.

У відповідності до п. 95.1 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 цього Кодексу стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Наявність заборгованості
підтверджується також податковими
вимогами від 23.03.2009 року № 1/195 та від
28.04.2009 року № 2/232, які не є відкликаними
та не заперечуються відповідачем.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума боргу відповідачем не сплачена в
добровільному порядку, відповідних
доказів суду не надано, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому, податкові
зобов'язання відповідача підлягають
погашенню за рахунок примусовому
стягнення його активів.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області ДПС до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до бюджету суму податкового
боргу в розмірі 60107,45 грн. (шістдесят
тисяч сто сім гривень 45 коп.), з яких
57081,19 грн. заборгованість з податку на
додану вартість та 3026,26 грн.
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлений 08
квітня 2013 року.

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно Постанова не набрала законної
сили станом на 08.04.2013 року СуддяВ.В.
Горбалінський В.В. Горбалінський