Справа № 826/18982/13-а
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2014 року 09 год. 42 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справуза позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арістон Термо
Україна» до 1. Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів, 2.
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві про стягнення суми надмірно
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Арістон Термо
Україна» (далі по тексту - позивач, ТОВ
«Арістон Термо Україна») заявлені
позовні вимоги до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі по тексту - відповідач 1, Київська
міжрегіональна митниця) та Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві (далі по
тексту - відповідач 2, ГУ ДКСУ у
м. Києві) про стягнення суми надмірно
сплаченого ввізного мита у розмірі 7 639,
04 грн. та суму податку на додану
вартість в розмірі 1 527, 81 грн., разом - 9
166, 85 грн. (з урахування заяви про зміну
позовних вимог від 20.02.2014р. № 11 )
Позовні вимоги ТОВ «Арістон Термо
Україна» мотивовані тим, що, на думку
позивача, коди товарів, торгової марки
«Ariston», а саме: комплект для
коаксіального димоходу 750 мм, діаметр
60/100 з коліном 90 градусів, подовження
коаксіальне 100 см (труба у трубі для
підводу повітря та видалення диму) з
алюмінію, подовження коаксіальне 50 см
(труба у трубі для підводу повітря та
видалення диму) з алюмінію,
гідравлічний модуль MGM II BASIC та
аксесуар для напільного монтажу ARI BCH
120-160 літрів, визначені митним органом є
документально необґрунтованими, а
рішення про визначення коду товару від
04 листопада 2013 року № КТ-122-2013 є
таким, що не ґрунтується на нормах
Порядку роботи відділу митних
платежів, підрозділу митного
оформлення митного органу та митного
поста при вирішенні питань
класифікації товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012р. №650 та
винесене в порушення ст. 69 Митного
кодексу України.

Застосування визначеного відповідачем
1 коду товару призвело до переплати ПДВ
у сумі 1527,81 грн. та мита у розмірі 7639,04
грн.

Під час розгляду справи судом,
відповідач 1 рішення про визначення
коду товару від 04 листопада 2013 року №
КТ-122-2013 відкликав, що стало
підставою для зміни позовних вимог.

В судових засіданнях представник
позивача підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів проти
позову заперечували. Відповідач 2 в
своїх запереченнях від 13.01.2014р. вказує
на те, що у відповідності до норм
чинного законодавства України
повернення надмірно сплачених
платежів можливе за наявності
наступних обставин: наявність факту
надмірної сплати коштів і звернення
платника до відповідного органу, який
здійснює контроль за справлянням
відповідних надходжень до бюджету, - в
даному випадку митного органу, з
питання повернення помилково або
надміру зарахованих до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету. З
огляду на це відповідачем 2 інтереси
позивача наразі порушені не були.

18 березня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача 1,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту № 02.11 від 30.03.2011р., укладеного
між позивачем та компанією Ariston Thermo S.p.a.
(Італія) згідно з інвойсом №17036805/13 від
10.10.2013р. останньою на адресу позивача
поставлено товари торгової марки
«Ariston», а саме:

- комплект для коаксіального димоходу
750 мм, діаметр 60/100 з коліном 90 градусів
(арт. 3318001) - 140 шт.;

- комплект для коаксіального димоходу
750 мм, діаметр 60/100 з коліном 90 градусів
(арт. 3318001) - 550 шт.;

- подовження коаксіальне 100 см (труба у
трубі для підводу повітря та видалення
диму) з алюмінію (арт. 3318005) - 60 шт.;

- подовження коаксіальне 50 см (труба у
трубі для підводу повітря та видалення
диму) з алюмінію (арт. 3318006) - 50 шт.;

- гідравлічний модуль MGM II BASIC (арт. 3318623) -
2 шт.;

- аксесуар для напільного монтажу ARI BCH
120-160 літрів (частина корпусу,
пластик)(арт. 3078020) - 2 шт.

Вказані товари були заявлені
декларантом позивача до митного
оформлення за вантажною митною
декларацією № 100260000/2013/113505 від 16.10.2013р.
за кодом УКТЗЕД - котли
центрального опалення, крім котлів
товарної позиції 8402 (як частини для
водонагрівачів для опалення та
гарячого водопостачання з нержавіючої
сталі, алюмінію, пластику).

За результатами здійснення контролю
правильності класифікації товарів під
час проведення митних формальностей
при митному оформленні товарів на
підставі Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності 04 листопада 2013 року
відповідачем 1 було винесено рішення
про визначення коду товару №
КТ-122-2013, яким для комплекту для
коаксіального димоходу 750 мм, діаметр
60/100 з коліном 90 градусів, подовження
коаксіальне 100 см (труба у трубі для
підводу повітря та видалення диму) з
алюмінію та подовження коаксіальне 50
см (труба у трубі для підводу повітря та
видалення диму) з алюмінію визначено
код товару ; для гідравлічного
модулю MGM II BASIC - та для аксесуару
для напільного монтажу ARI BCH 120-160 літрів
- .

Внаслідок винесення зазначеного
рішення, ТОВ «Арістон Термо Україна» за
ввезення відповідних товарів сплатив
ввізне мито за ставкою, що
застосовується до визначеного
митницею коду - 8%, що становить 7
639,04 грн., а також податок на додану
вартість у розмірі 1 527, 81 грн.

У подальшому, рішення про визначення
коду товару №КТ-122-2013 від 04
листопада 2013 року суб'єктом владних
повноважень було відкликано.

З огляду на викладене, предметом
судового розгляду є саме стягнення
надмірно сплаченого ввізного мита у
розмірі 7 639,04 грн. та податку на додану
вартість у розмірі 1 527,81 грн.

Відповідно до вимог ст. 301 Митного
кодексу України повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів здійснюється відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексу
України.

У разі виявлення факту помилкової
та/або надмірної сплати митних
платежів орган доходів і зборів не
пізніше одного місяця з дня виявлення
такого факту зобов'язаний повідомити
платника податків про суми надміру
сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Повернення сум відповідних митних
платежів здійснюється також у разі,
якщо:

1) законом передбачено повернення сум
сплаченого мита при поміщенні товарів
у митний режим реімпорту або у митний
режим реекспорту відповідно до розділу
V цього Кодексу, а також в інших
випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених
цим Кодексом, здійснюється зміна
раніше заявленого митного режиму, якщо
суми митних платежів, належних до
сплати при поміщенні товарів у новий
митний режим, є меншими, ніж суми митних
платежів, сплачених при поміщенні їх у
попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого
сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано
недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну
територію України або вивозяться за її
межі, виявлено дефекти або вони якимось
іншим чином не відповідають погодженим
специфікаціям, за умови, що ці товари не
ремонтувалися і не використовувалися
відповідно на території України та за
її межами (крім операцій, необхідних
для виявлення дефектів або
невідповідності) і повертаються
протягом строку, визначеного
підпунктом «а» пункту 3 частини другої
статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано органу
доходів і зборів документи, які
підтверджують наявність у нього на
день подання органу доходів і зборів
митної декларації для митного
оформлення права на звільнення від
сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у
випадках, передбачених частиною 5 цієї
статті, здійснюється у тому самому
порядку, що і повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів за заявою платника податків
за умови, що така заява подається не
пізніше одного року з дня, наступного
за днем виникнення обставин, що тягнуть
за собою повернення сплачених сум
митних платежів.

На реалізацію наведених положень
Митного кодексу України, наказом
Міністерства фінансів України від
03.09.2013р. № 787, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25.09.2013р.
за № 1650/24182, затверджено
Порядок повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів (далі по тексту -
Порядок № 787).

Відповідно до пункту 3 названого
Порядку повернення помилково або
надміру зарахованих до бюджету
платежів у національній валюті
здійснюється органами Державної
казначейської служби України (далі -
органи Казначейства) з відповідних
бюджетних рахунків для зарахування
надходжень (далі - рахунки за
надходженнями), відкритих в органах
Казначейства відповідно до
законодавства, шляхом оформлення
розрахункових документів.

У той же час, згідно з пунктом 5 Порядку
№ 787 повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
подається до органу Казначейства за
формою, передбаченою
нормативно-правовими актами з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи за підписом керівника
установи (його заступника відповідно
до компетенції), скріпленим гербовою
печаткою (у разі наявності) або
печаткою із найменуванням та
ідентифікаційним кодом установи, з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування платника
(суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ
(для юридичної особи) або прізвище, ім'я,
по батькові фізичної особи,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків (ідентифікаційний
номер) або серія та номер паспорта (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання в установленому порядку
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та мають
відмітку у паспорті), сума платежу, що
підлягає поверненню, дата та номер
документа на переказ, який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

Подання в довільній формі подається
платником до органу Казначейства разом
з його заявою про повернення коштів з
бюджету та оригіналом або копією
документа на переказ, або паперовою
копією електронного розрахункового
документа, які підтверджують
перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету,
яка подається до відповідного органу
Казначейства, складається платником у
довільній формі з обов'язковим
зазначенням такої інформації: причини
повернення коштів з бюджету,
найменування платника (суб'єкта
господарювання), код за ЄДРПОУ (для
юридичної особи) або прізвище, ім'я, по
батькові фізичної особи, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків (ідентифікаційний номер) або
серія та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання в установленому порядку
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та мають
відмітку у паспорті), місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи та номер контактного
телефону, сума платежу, що підлягає
поверненню, спосіб перерахування
коштів з бюджету - у безготівковій
формі із зазначенням реквізитів
рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Крім того, на момент розгляду справи
судом, діє Порядок взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань, затверджений наказом
Міністерства доходів і зборів України,
Міністерства фінансів України від
30.12.2013р. № 882/1188, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 23.01.2014р.
за № 146/24923 (далі по тексту - Порядок №
882), який регламентує взаємовідносини
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України (далі - органи
Міндоходів) з місцевими фінансовими
органами та територіальними органами
Державної казначейської служби
України (далі - органи Казначейства) в
процесі повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань з метою належного
виконання положень статей 43, 102
Податкового кодексу України, частини
другої статті 45 та частини другої
статті 78 Бюджетного кодексу України.

Аналогічно приписам Порядку № 787,
згаданий Порядок № 882 також закріплює,
що повернення помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
випадках, передбачених законодавством,
здійснюється виключно на підставі
заяви платника податку (за винятком
повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом Міндоходів на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

У зв'язку з тим, що позивач не звертався
до відповідача-1 щодо повернення
надміру сплачених сум митних платежів,
у відповідності до вимог наведених
вище приписів чинних
нормативно-правових актів, а
відповідачем-1 не приймалось рішення
щодо повернення позивачу надмірно
сплачених сум митних платежів, суд
вважає позовні вимоги в цій частині
передчасними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Такі висновки суду узгоджуються з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі від 27
листопада 2013 року № К/800/45228/13 та
постанові від 08 квітня 2014 року №
К/800/66812/13 К/800/4267/14.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арістон Термо
Україна» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В.
Дегтярьова