Справа № 813/8675/13-а
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/8675/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд, в складі колегії суддів:
Головуючої - судді:
Судді
Судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідачів Курило С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів
і зборів України, Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправною бездіяльність,
стягнення середнього заробітку та
зобов'язання до вчинення дій, -
ОСОБА_1 звернулася до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Міністерства
доходів і зборів України, в якій
- визнати протиправною бездіяльність
Міністерства доходів і зборів України
щодо затримки у видачі при звільненні
- стягнути з Міністерства доходів і
заробітку за час вимушеного прогулу та
змінити дату звільнення з 29 липня 2013
року на 04 жовтня 2013 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що до 29.07.2013 року працювала на
посаді старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ
міжрегіонального управління
оперативного документування
Управління податкової міліції ДПС у
Львівській області. Згідно з наказом
Державної податкової служби № 0072-о/д
від 12.07.2013 року позивач звільнена з
посади та податкової міліції у запас
Збройних Сил України за пунктом 64
підпунктом «г» (через скорочення
штатів). Вказує на те, що всупереч
вимогам ст.47 Кодексу законів про працю
України, Міністерство доходів і зборів
України не видало їй належно
оформленої трудової книжки в день її
звільнення. Трудову книжку, продовжує
позивач, отримала - 04.10.2013 року. На думку
позивача, період з 29.07.2013 року по 04.10.2013
року вважається вимушеним прогулом. У
зв'язку з наведеним просить суд визнати
бездіяльність Міністерства доходів і
зборів України протиправною, стягнути
з відповідача середній заробіток за
та змінити дату її звільнення, а саме з
29.07.203 року на 04.10.2013 року.
В ході судового розгляду судом, до
участі у справі залучено
співвідповідача - Головне управління
Міндоходів у Львівській області.
Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали повністю, пояснення надали
аналогічні до викладеного у позовній
заяві. Просили позов задовольнити
Представник відповідачів у судовому
засіданні заперечила проти позовних
вимог у повному обсязі, просила
відмовити у задоволенні такого
повністю. В обґрунтування позиції
зазначила, що на відносини про
проходження служби в органах
внутрішніх справ не поширюються норми
Кодексу законів про працю України. На
думку відповідачів, питання щодо
звільнення/поновлення на службі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу регулюються
Положенням про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ УРСР.
Враховуючи те, що вказаним вище
Положенням не передбачено стягнення
середньої заробітної плати за час
затримки видачі трудової книжки,
вважає позовні вимоги безпідставними
та такими, що не підлягають до
Заслухавши доводи позивача,
представника позивача, заперечення
представника відповідачів, з'ясував
обставини, на які сторони покликаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, дослідив письмові докази,
якими такі обґрунтовуються, суд
встановив наступні фактичні обставини
справи та норми права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин.
У відповідності до наказу голови
Комісії з проведення реорганізації
Державної податкової служби України
Ігнатова А.П. № 0072-о/д від 12.07.2013 року «По
особовому складу» звільнено з посади
та податкової міліції: у запас Збройних
Сил України за пунктом 64 підпунктом «г»
(через скорочення штатів) майора
податкової міліції ОСОБА_1 (М-109854)
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ
міжрегіонального управління
оперативного документування
Управління податкової міліції ДПС у
Львівській області, 29 липня 2013 року.
Як встановлено судом та не
заперечувалось сторонами, при
звільненні трудова книжка позивачу не
Як видно з листа за підписом начальника
МВОД ОУ ГУ Міндоходів у Львівській
області адресованого ОСОБА_1 без номера
та дати (а.с. 9) трудова книжка НОМЕР_1
ОСОБА_1 надійшла на адресу МВОД ОУ ГУ
Міндоходів у Львівській області з УОД
ГОУ Міндоходів України - 04.10.2013 року.
ОСОБА_1 отримала трудову книжку серії
НОМЕР_1 - 04.10.2013 року, що підтверджується
її розпискою (а.с.10).
Відповідно до вимог статті 18 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ УРСР, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114.
Слід зазначити, що Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ не регулюються
питання щодо ведення трудової книжки
співпрацівникам міліції, видачі
трудової книжки при звільненні,
стягнення середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки.
Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 07.05.2002 року за № 8-рп/2002
(справа щодо підвідомчості актів про
призначення або звільнення посадових
осіб) при розгляді та вирішенні
конкретних справ, пов'язаних із спорами
щодо проходження публічної служби,
адміністративний суд, встановивши
відсутність у спеціальних
нормативно-правових актах положень,
якими врегульовано спірні
правовідносини, може застосувати норми
Кодексу Законів про працю України, у
якому визначені основні трудові права
Таким чином, трудове законодавство
підлягає застосуванню у випадках, якщо
нормами спеціального законодавства не
врегульовано спірних правовідносин.
Враховуючи те, що Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ не
регулюються питання ведення трудової
книжки, а також наслідки затримки
видачі трудової книжки та стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки, тому такі
правовідносини підлягають вирішенню у
відповідності до норм Кодексу Законів
У відповідності до ч.1 ст.47 Кодексу
законів про працю України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку.
Отже, вказана вище стаття, покладає на
власника прямий обов'язок в останній
день роботи (цей же день є днем
звільнення, він же зазначається в заяві
про звільнення і в трудовій книжці як
день звільнення) видати працівникові
належне оформлену трудову книжку.
Згідно з вимогами ст. 48 Кодексу законів
про працю України, трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника. Трудові книжки
ведуться на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, в установі,
організації або у фізичної особи понад
п'ять днів. Трудові книжки ведуться
також на позаштатних працівників при
умові, якщо вони підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню. Працівникам,
що стають на роботу вперше, трудова
книжка оформляється не пізніше п'яти
днів після прийняття на роботу. До
трудової книжки заносяться відомості
про роботу, заохочення та нагороди за
успіхи в роботі на підприємстві, в
установі, організації; відомості про
стягнення до неї не заносяться. Порядок
ведення трудових книжок визначається
Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2-4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №
301 «Про трудові книжки працівників»
передбачено, що при влаштуванні на
роботу працівники зобов'язані подавати
трудову книжку, оформлену в
установленому порядку. Без трудової
книжки приймаються на роботу тільки ті
особи, які працевлаштовуються вперше.
Трудові книжки зберігаються на
підприємствах, в установах і
організаціях як документи суворої
звітності, а при звільненні працівника
трудова книжка видається йому під
розписку в журналі обліку.
Відповідальність за організацію
ведення обліку, зберігання і видачу
трудових книжок покладається на
керівника підприємства, установи,
Таким чином, положеннями частини 1
статті 47 і частини 1 статті 48 Кодексу
законів про працю України визначено, що
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка видається та
оформляється відповідно до Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, і є основним документом,
що підтверджує трудову діяльність
громадян та служить для встановлення
загального, безпосереднього та
спеціального стажу. Тобто, це документ,
що підтверджує трудовий стаж, від
якого, в свою чергу, залежить розмір
пенсії за віком. Саме для цього
протягом усього трудового шляху
працівника до трудової книжки вносять
відомості про те, де, коли і скільки він
працював. Туди ж потрапляє інформація
про нагородження, заохочення, навчання
у професійних навчально-виховних та
вищих учбових закладах, службу у
збройних силах, про одержання допомоги
Абзацами 5, 6, 7 п.п. 4.1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників визначено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівнику його трудову книжку
в день звільнення з внесеним до неї
записом про звільнення.
Як видно з матеріалів справи, наказом
Державної податкової служби України
від 12.07.2013 року № 0072-о/д ОСОБА_1
звільнено з посади та податкової
міліції у запас Збройних Сил України за
пунктом 64 підпунктом «г» (через
скорочення штатів). Проте, в цей день
відповідач - Міністерство доходів і
зборів (згідно з розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013
року № 166-р є правонаступником
Державної податкової служби України)
не видав ОСОБА_1 її трудову книжку, що, в
свою чергу, стало перешкодою для
працевлаштування позивача. За
наведених обставин, на думку суду, з
боку відповідача Міністерства доходів
і зборів допущена бездіяльність, яка
полягає у затримці видачі трудової
книжки позивачу в день її звільнення,
оскільки в силу положень ст.47 Кодексу
законів про працю України, обов'язок
видачі трудової книжки при звільненні
працівника в день звільнення, лежить
саме на власнику або уповноваженому
З огляду на викладені обставини, суд
вважає позовну вимогу позивача про
визнання бездіяльності Міністерства
доходів і зборів України щодо невидачі
ОСОБА_1 трудової книжки в день її
звільнення - підставною та такою, що
підлягає до задоволення.
Окрім цього, п.п.4.1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників передбачено, що днем
звільнення при затримці видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу, вважається
день видачі трудової книжки. Про новий
день звільнення видається наказ і
вноситься запис до трудової книжки
працівника. Раніше внесений запис про
день звільнення визнається недійсним у
порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї
Як видно з трудової книжки ОСОБА_1 серії
НОМЕР_1, зокрема із запису № 4, 29.07.2013
року внесений запис: звільнена зі
служби в податковій міліції органів
Державної податкової служби на
підставі наказу ДПС України № 0072-о/д
від 12.07.2013 року. Проте, як зазначалось
вище, трудову книжку роботодавець
видав позивачу - 04.10.2013 року.
Отже, на думку суду днем звільнення
майора податкової міліції, старшого
оперуповноваженого з особливо
важливих справ міжрегіонального
управління оперативного
документування Управління податкової
міліції Державної податкової служби у
Львівській області ОСОБА_1 слід вважати
день видачі трудової книжки, а саме - 04
Щодо позовної вимоги про стягнення з
Міністерства доходів та зборів України
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та зміни дати звільнення, суд
зазначає, що така вимога є похідною від
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності щодо затримки видачі
трудової книжки. Окрім цього, суд
Як уже зазначалося вище, зокрема п.п.4.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, при
затримці видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
Частиною 4 статті 235 Кодексу законів про
працю України регламентовано, що у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
Таким чином, для застосування цієї
норми права необхідна наявність
обов'язкових двох умов - факту затримки
у видачі трудової книжки і вини
власника або уповноваженого ним органу
у видачі такої книжки.
Факт затримки у видачі Міністерством
доходів і зборів України у видачі
трудової книжки ОСОБА_1, на думку суду,
наявний з вини вказаного відповідача,
проте, позовна вимога щодо стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне. Позивач просить стягнути з
- середнього заробітку за час
вимушеного прогулу. Підставою для
обчислення вказаної суми позивач
посилається на довідку управління
фінансово-економічної роботи та
бухгалтерського обліку ГУ Міндоходів у
Львівській області від 09.10.2013 року №
07-14/225 «Про середньоденне грошове
забезпечення (для розрахунку виплат на
випадок безробіття)».
Разом з тим, суд, обчислюючи розмір
середньомісячної заробітної плати,
виходив з наступного. Відповідно до
пункту 8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100, середньоденна
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на кількість
відпрацьованих робочих днів. Як
вбачається з інформації про складові
грошового забезпечення, які
включаються до розрахунку
середньомісячного грошового
забезпечення ОСОБА_1 (а.с.106) у травні 2013
року ОСОБА_1 відпрацьовано 18 днів і
нараховано 5204,91 грн, у червні 2013 року
відпрацьовано 2 дні і нараховано 453,36
грн грошового забезпечення. Час
затримки видачі трудової книжки ОСОБА_1
складає 48 робочих днів (липень 2013 року -
2 дні, серпень 2013 року - 21 день, вересень
2013 року - 21 день, жовтень 2013 року - 4 дні).
Отже, виходячи з наведеного, середній
заробіток ОСОБА_1 за час затримки
За наведених обставин, суд вважає, що
вимога позивача про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки підлягає до
часткового задоволення, а саме на суму
Щодо посилань відповідачів на ті
обставини, що відносини про
проходження служби в органах
внутрішніх справ не є трудовими, а
питання щодо звільнення/поновлення на
службі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу регулюються
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ УРСР,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, суд
Як уже зазначалося вище, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Трудові книжки
ведуться на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, установах,
організаціях. Суд зазначає, що
законодавство України не ставить за
виключення працівників міліції,
оскільки таким також видається трудова
книжка, яка підтверджує стаж роботи
працівника. Порядок ведення трудових
книжок в Україні, визначений
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про трудові книжки працівників»,
порядок ведення трудових книжок
визначається Інструкцією про порядок
ведення трудових книжок працівників.
Отже, відповідачі не визнають позовні
вимоги позивача, оскільки такі не
регулюються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. Разом з тим,
така обставина порушує законні права
та інтереси колишнього працівника
органів внутрішніх справ, позбавляє
особу на подальше працевлаштування і
відповідно заробітку.
У Аналітичній довідці від 01.02.2009 року
про вивчення та узагальнення практики
розгляду адміністративними судами
спорів з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби, Вищий
адміністративний суд України зазначив,
що трудове законодавство підлягає
застосуванню у випадках, якщо нормами
спеціальних законів не врегульовано
спірних правовідносин або коли про це
йдеться у спеціальному законі.
Так, відповідно до ч. 1 статті 47 Кодексу
законів про працю України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку. За
таких обставин, доводи відповідачів з
приводу відсутності механізму
регулювання правовідносин, які
виникають між власником та працівником
з приводу затримки видачі трудової
книжки та стягнення середнього
заробітку за час такої затримки
нормами спеціального законодавства, не
є аргументовані та не є підставами для
невиконання покладених на відповідача
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
трудової книжки, не може бути
поставлена у залежність від
відсутності норм у спеціальному
Зважаючи на викладене вище, виходячи із
заявлених позовних вимог, на підставі
системного аналізу положень чинного
законодавства України, наявних у
матеріалах справи доказів, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.
У відповідності до норм ст. 94 КАС
України, судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
адміністративний позов задовольнити
Визнати протиправними дії
Міністерства доходів і зборів України
щодо затримки у видачі при звільненні
трудової книжки ОСОБА_1. Вважати днем
звільнення майора податкової міліції,
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ
міжрегіонального управління
оперативного документування
Управління податкової міліції
Державної податкової служби у
Львівській області ОСОБА_1 - 04 жовтня 2013
Стягнути з Міністерства доходів і
зборів України на користь ОСОБА_1
середній заробіток за період затримки
у видачі ОСОБА_1 трудової книжки в
сімдесят дев'ять) 68 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до частини 3
статті 160 цього Кодексу, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 05
травня 2014 року.

Головуючий - суддя
Мричко Н.І.

Суддя
Гулик А.Г.

Суддя
Москаль Р.М.