Справа № 2а-13369/12/0170/8
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/800/18120/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги Заступника
прокурора АРК на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10 грудня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року у справі № 2а-13369/12/0170/8 за позовом
ОСОБА_1 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_1 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в АРК про відмову ОСОБА_1 в
реєстрації, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації щодо
реконструкції квартири АДРЕСА_1,
викладене в листі від 09.11.2012 року за №
7/1-8239/вих. Зобов'язано Інспекцію
Державного архітектурно-будівельного
контролю в АРК зареєструвати
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації з реконструкції квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів, Заступник прокурора АРК
звернувся до суду з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. Касаційна скарга
обґрунтована неправильним
застосуванням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Залізничної районної ради м.
Сімферополя АР Крим від 23.12.2008 року №629
«Про надання дозволу гр. ОСОБА_1
реконструкції квартири АДРЕСА_1 літер
«Б» дозволено гр. ОСОБА_1
реконструкцію квартири АДРЕСА_1
відповідно до робочого проекту
№0370-2008-РП на реконструкцію квартири
АДРЕСА_1, розробленого КАРМ
«Укрпроектреставрація» та зобов'язано
позивача отримати дозвіл в Інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим у відповідності до ст. 29 Закону
України «Про планування і забудову
територій» та після будівництва
пред'явити до здачі в експлуатацію.

На підставі рішення виконавчого
комітету Залізничної районної ради м.
Сімферополя АР Крим від 23.12.2008 року №
629 та Робочого проекту на реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 позивачем проведена
реконструкція вказаної квартири.

01.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК для реєстрації Декларації про
готовність об'єкту до експлуатації:
реконструкція квартири АДРЕСА_1.

Листом від 09.11.2012 року № 71-8239/вих
Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК повідомила позивача, що Декларація
оформлена з порушенням уставлених
вимог та Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК позбавлена можливості
зареєструвати надану Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації та
згідно п. 21 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року № 461, та повернула її на
доопрацювання з посиланням на 2 пункти:
1. п. 11-1 «Інформація про документ, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договір суперфіцію» не заповнений; 2.
Наказом Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК № 33-а від 31.05.2012 року скасована
реєстрація декларації про початок
виконання будівельних робіт № КР
2 від 06.10.2011 року (п. 10 Декларації).

Частиною 1 ст. 39 Закон України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону № 3038
прийняття рішення про реєстрацію
(відмову у реєстрації) декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
видачу (відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Згідно з ч. 6 ст.39 Закону №3038 орган
державного архітектурно-будівельного
контролю відмовляє у реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, якщо така декларація
подана чи оформлена з порушенням
встановлених вимог.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 461 від 13.04.2011 року затверджений
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

Пунктом 17 Порядку встановлено, що
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності». Декларація
приймається в дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію
декларації здійснює Інспекція за
місцезнаходженням об'єкта на
безоплатній основі. Замовник
відповідно до закону відповідає за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації (п.
19 Порядку).

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію (п. 20 Порядку).

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що дії відповідача не
узгоджуються з наведеними вимогами
законодавства та ущемляють права
позивача.

Колегія суддів вважає вірними такі
висновки судів з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 42 Земельного кодексу
України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні житлові
будинки, а також віднесені до них
будівлі, споруди, прибудинкові
території державної або комунальної
власності, надаються у постійне
користування підприємствам, установам
та організаціям, що здійснюють
управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками (частини 2,
3 ст. 42 ЗК України).

При цьому, нормами земельного
законодавства не передбачено
можливості передачі у власність
окремим співвласникам
багатоквартирних будинків земельної
ділянки (на якій розташований
багатоквартирний жилий будинок) або її
частини, у зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо
неправомірності дій відповідача, які
стосуються зобов'язання позивача
заповнити п. 11-1 декларації «Інформація
про документ, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, або договір суперфіцію».

Також, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Частиною 4 ст. 35 Закону № 3038 визначено,
що реєстрацію декларації про початок
виконання підготовчих робіт здійснює
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня отримання
декларації.

Згідно з ч. 6 ст. 35 Закону № 3038 орган
державного архітектурно-будівельного
контролю відмовляє у реєстрації
декларації про початок виконання
підготовчих робіт, якщо декларація
подана чи оформлена з порушенням
встановлених вимог.

Судами обґрунтовано зазначено, що
нормами Закону №3038 не визначені
підстави для анулювання (скасування)
реєстрації декларації про початок
виконання підготовчих робіт.

Відповідно до п. 3, п. 6 ч.1 ст. 1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» № 2806 від
06.09.2005 року документ дозвільного
характеру дозвіл - це висновок, рішення,
погодження, свідоцтво, інший документ,
який дозвільний орган зобов'язаний
видати суб'єкту господарювання у разі
надання йому права на провадження
певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності та/або без
наявності якого суб'єкт господарювання
не може проваджувати певні дії щодо
здійснення господарської діяльності
або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 7 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» № 2806 від
06.09.2005 р. в редакції на час виникнення
спірних правовідносин підставами для
анулювання документа дозвільного
характеру є: звернення суб'єкта
господарювання із заявою про
анулювання документа дозвільного
характеру; припинення юридичної особи
(злиття, приєднання, поділ,
перетворення або ліквідація);
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця;
встановлення факту надання в заяві та
документах, що додаються до неї,
недостовірної інформації.

Даний перелік є вичерпаним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 6 ч. 7 ст. ст. 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» № 2806 від
06.09.2005 р. анулювання документа
дозвільного характеру з підстав, не
встановлених законом, що регулює
відносини, пов'язані з одержанням
документа дозвільного характеру, є
підставою для визнання такого
документа дозвільного характеру
анульованим безпідставно.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено під час судового розгляду,
декларація про початок виконання
будівельних робіт подана позивачем
06.10.2011р. та зареєстрована відповідачем
06.10.2011р. за №КР .

Оскільки нормами діючого
законодавства не передбачено право
Інспекції скасовувати реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт, то колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
неправомірність посилань відповідача
на невірність заповнення позивачем п. 10
Декларації про готовність об'єкту до
експлуатації.

У зв'язку з викладеними нормами та
встановленими під час судового розгулу
справи обставинами, колегія суддів
дійшла думки, що висновки судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності спірних дій
відповідача та наявності підстав для
задоволення позовних вимог є вірними,
ґрунтуються на повному досліджені всіх
обставини справи, що мають значення для
її вирішення.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
АРК відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 10
грудня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року у справі № 2а-13369/12/0170/8 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: