Справа № 813/8721/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
Справа № 876/15563/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 22.11.2013 р. про
відмову у відкритті провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до прокурора
Франківського району м.Львова радника
юстиції - Дутковського Адріана
Юрійовича, начальника Франківського РВ
ЛМУ УМВС України у Львівській області -
Горського Віталія Анатолійовича про
визнання протиправними дій,
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди та зобов'язання
вчинити дії,-

встановив:

19.11.2013 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до відповідачів -
прокурора Франківського району
м.Львова радника юстиції - Дутковського
Адріана Юрійовича, начальника
Франківського РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області - Горського Віталія
Анатолійовича про визнання дій
протиправними, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди та
зобов'язання вчинити дії щодо
розкриття злочину у кримінальному
провадженні від 10.01.2013 року, за
реєстровим № 0000092.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що у провадженні слідчого
відділу Франківського РВ ЛМУ УМВС
України у Львівській області за його
зверненням від 26.06.2012 року розпочато
досудове розслідування за реєстровим
№ 0000092, за ознаками вчинення
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Позивач не погоджується з рішеннями,
діями та бездіяльністю працівників
міліції та прокуратури під час
досудового розслідування, вважає їх
незаконними, такими що прийняті без
урахування усіх обставин справи,
упереджено та з порушенням норм
чинного законодавства.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 22.11.2013 р.
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Прокурора Франківського
району м. Львова радника юстиції
Дутковського Андрія Юрійовича,
Начальника Франківського РВ ЛМУ УМВС
України у Львівській області Горського
Віталія Анатолійовича про визнання дій
протиправними, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди та
зобов'язання вчинити дії. Роз'яснено
позивачу, що розгляд даного спору
віднесено до юрисдикції місцевого
загального суду в порядку
кримінального судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції керувався
правовими нормами ст.ст. 2,3,17,109 КАС
України, ст.306 КПК України та встановив,
що позовні вимоги за характером
спірних правовідносин є спором щодо
оскарження дій та бездіяльності
органів досудового розслідування та
прокуратури, пов'язані із винесенням
постанови про закриття кримінального
провадження і досудовим
розслідуванням у кримінальному
провадженні та відповідно незгоди
позивача із рішеннями, діями та
бездіяльністю відповідачів.

Суд виходив з того, що спірні відносини,
які виникли між позивачем, органом
досудового слідства та прокуратурою,
під час розгляду матеріалів досудового
розслідування, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань, за
ознаками складу відповідного злочину,
не є владними управлінськими, а
владними процесуальними функціями, і
повноваження цих органів та їх
посадових осіб щодо порядку їх
розгляду, а також порядок оскарження їх
дій, бездіяльності, регламентовані
Кримінальним процесуальним кодексом
України.

Відтак, позивачу за захистом свого
порушеного права, з урахуванням
спірних правовідносин, необхідно
звернутись в порядку кримінального
судочинства, що є підставою для відмови
у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з помилковим застосуванням
норм матеріального права, порушенням
норм процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1 зазначає, що громадяни
мають право на відшкодування шкоди
відповідно до положень Закону України
"Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду" за № 266/94-ВР 01.12.1994 р.
Питання про відшкодування моральної
шкоди за заявою громадянина
вирішується судом відповідно до
чинного законодавства. Умови й порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконним проведенням
у ході розслідування та неефективним
веденням слідства чи вчиненням інших
процесуальних дій, що обмежують права
громадян, вирішуються на підставі
чинного на той час законодавства.

Частина 2 ст. 19 Конституції України,
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Апелянт зазначає, що у своїй ухвалі
Львівський окружний адміністративний
суд, посилається на ч.1 ст.306 КПК України,
якою передбачено, що скарги на рішення,
дії чи бездіяльність слідчого чи
прокурора розглядаються слідчим
суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду. Апелянт
вказує на те, що він неодноразово
звертався із відповідними заявами. На
самі судові засідання жодного разу не
з'явились ні процесуальний прокурор, ні
слідчий.

Також судом не взято до уваги, долучені
ОСОБА_1 до адміністративного позову
заяви, скарги, клопотання задля
розкриття злочину, на які позивач не
отримав відповіді, а на деякі із них
отримав відповідь із протермінуванням
у декілька місяців.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

В силу ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Частина 2 ст.17 КАС України передбачає,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із
розпорядником публічної інформації
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності у частині доступу до
публічної інформації.

Варто врахувати, що згідно п.2 ч.3 ст.17
КАС України, юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи: що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Відповідно до ст.2 КПК України,
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Слід зазначити, що в силу ч.1 ст.306 КПК
України, скарги на рішення, дії чи
бездіяльність слідчого чи прокурора
розглядаються слідчим суддею
місцевого суду згідно з правилами
судового розгляду, передбаченими
статтями 318-380 цього Кодексу, з
урахуванням положень цієї глави.

Враховуючи наведені правові норми,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, із системного аналізу правових
норм ст.ст. 2,3,17 КАС України слідує, що
публічно-правовим спором за КАС
України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних управлінських функцій.

Надаючи правову оцінку матеріалам
справи, колегія суддів встановила, що
позовні вимоги ОСОБА_1 за характером
спірних правовідносин є спором щодо
оскарження дій та бездіяльності
органів досудового розслідування та
прокуратури, пов'язані із винесенням
постанови про закриття кримінального
провадження і досудовим
розслідуванням у кримінальному
провадженні та відповідно незгоди
позивача із рішеннями, діями та
бездіяльністю відповідачів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що спірні відносини,
які виникли між ОСОБА_1, органом
досудового слідства та прокуратурою,
під час розгляду матеріалів досудового
розслідування, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань, за
ознаками складу відповідного злочину,
не є владними управлінськими, а
владними процесуальними функціями, і
повноваження цих органів та їх
посадових осіб щодо порядку їх
розгляду, а також порядок оскарження їх
дій, бездіяльності, регламентовані
Кримінальним процесуальним кодексом
України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.6 ст.109 КАС України, у
разі відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи наведену правову норму, суд
першої інстанції відповідно до ч.6 ст.109
КАС України, роз'яснив ОСОБА_1, що
розгляд даного спору віднесено до
юрисдикції місцевого загального суду в
порядку кримінального судочинства.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
22.11.2013 р. про відмову у відкритті
провадження по справі № 813/8721/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 28.04.2014
року.