Справа № 804/4046/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Справа № 804/4046/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Державного підприємства "Лабораторія
великомасштабних гідравлічних і
геотехнічних досліджень" про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпродзержинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
із адміністративним позовом до
Державного підприємства «Лабораторія
великомасштабних гідравлічних і
геотехнічних досліджень», в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість по земельному податку в
сумі 50 278,99 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що у
відповідача існує узгоджене грошове
зобов'язання по земельному податку в
сумі 50 278,99 грн., яке до теперішнього
часу відповідачем не сплачено.

Від представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі представника позивача, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представника відповідача.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо не має перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату,час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, проаналізувавши чинне
законодавство, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Лабораторія
Великомасштабних гідравлічних і
геотехнічних досліджень»
зареєстроване як юридична особа 15.03.1996
р. та перебуває на обліку в
Дніпродзержинській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області як платник
податків.

07 лютого 2013 року податковим органом
була виставлена податкова вимога форми
«Ю» за № 40, згідно якої визначена сума
податкового боргу платника податків
за узгодженими грошовими
зобов'язаннями, яка становить 14 698,24 грн.
- за основним платежем. Зазначена
вимога була отримана головним
бухгалтером підприємства, про свідчить
особистий підпис на корінці податкової
вимоги.

17 лютого 2013 року відповідачем було
подано до податкового органу звітну
податкову декларацію з плати за
землю(земельний податок та/ або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2013 року,
якою відповідач самостійно визначив
розмір земельного податку. Земельний
податок на 2013 рік відповідач визначив у
розмірі 7658,06 грн. за кожен місяць, що за
рік становить 91896,70 грн.

15 лютого 2014 року відповідачем було
подано до податкового органу звітну
податкову декларацію з плати за
землю(земельний податок та/ або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2014 року,
якою відповідач самостійно визначив
розмір земельного податку. Земельний
податок на 2014 рік відповідач визначив у
розмірі 7658,06 грн. за кожен місяць, що за
рік становить 91896,70 грн.

В наслідок несплати узгодженої суми
податкових зобов'язань, з 30.08.2013 року у
Державного підприємства «Лабораторія
великомасштабних гідравлічних і
геотехнічних досліджень» виник
податковий борг по земельному податку
в сумі 50 278,99 грн.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, Конституцією України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Положеннями пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу) (пп.14.1.72
п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно із п.285.1 ст.285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій (п.286.2 ст.286 ПК України).

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.п.287.1, 287.3 ст.287
Податкового кодексу України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою. Податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України
визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Положеннями п.59.5 ст.59 ПК України
передбачено, що у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Відповідно до п 95.4 статті 95 Податкового
кодексу України, контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України

З урахуванням сукупності викладених
обставин, приймаючи до уваги, що сума
боргу відповідачем самостійно не
сплачена, враховуючи вимоги чинного
законодавства, суд доходить до
висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Державного підприємства «Лабораторія
великомасштабних гідравлічних і
геотехнічних досліджень» про
стягнення податкового боргу -
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Лабораторія великомасштабних
гідравлічних і геотехнічних
досліджень» , в
обслуговуючих банках кошти у сумі
50278,99 грн. податкового боргу земельного
податку з юридичних осіб (код 13050100,
одержувач : відділення Державного
казначейства в м. Дніпродзержинську,
, назва банку УДК у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
0013).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська