Справа № 753/4852/14-а(6а/753/170/14)
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа: № 753/4852/14-а(6а/753/170/14)

24 квітня 2014 року
2а-2177/10

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 28 березня 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Дарницькому районі м. Києва
про зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ

12 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Дарницького районного суду м. Києва із
заявою про зміну способу та порядку
виконання судового рішення.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 28 березня 2014 року заяву
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити її заяву.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 27 грудня 2010 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у Дарницькому
районі м. Києва та зобов'язано
відповідача зробити з 11 квітня 2010 рок
перерахунок і виплату пенсію у розмірі
8 мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
проведених виплат.

На виконання названого судового
рішення, Дарницьким районним судом м.
Києва видано виконавчий лист № 2а-2177/10
від 27.09.2011 року про зобов'язано
Управління провести ОСОБА_1
перерахунок і виплату пенсію у розмірі
8 мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком з 11 квітня 2010 рок, з
урахуванням проведених виплат.

У листі від 19.02.2014 року № 4084/10/Х-112
Управління зазначило про те, що
проведено перерахунок пенсії позивачу,
згідно із рішенням суду та сума до
виплат становить 59 294,98 грн. Проте,
безпосередньо виплата не здійснена.
Також відповідач зазначив, що виплата
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування Державного
бюджету України.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду, суд першої інстанції
дійшов висновку про відсутність
обставин, що роблять неможливим
виконання судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Стаття 124 Конституції України (254к/96-ВР)
передбачає таке: «...судові рішення
ухвалюються судами іменем України і
є обов'язковими до виконання на всій
території України».

Відповідно до ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Пунктом другим частини четвертої ст. 105
Кодексу адміністративного судочинства
України, передбачено, що
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту другого частини
другої ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
задоволення адміністративного позову,
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 самостійно обрала спосіб
захисту свого порушеного права,
звернувшись до суду з позовом про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату недоплачених сум пенсій.

Так, в своїй заяві про зміну способу та
порядку виконання судового рішення,
позивач фактично просить суд першої
інстанції змінити суть даного судового
рішення, що фактично є порушенням норм
процесуального права.

За таких обставин, скаржник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Частини першою ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує частина
першої ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
р. № 606-XIV, відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що у
даній правовій ситуації виконання
постанови суду першої інстанції
фактично є можливим, хоча й за певних
умов - наявності коштів.

Виходячи з наведеного, судова колегія
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
повним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, без порушенням
норм процесуального права, у зв'язку з
чим не підлягає скасуванню.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 199, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 28 березня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.