Справа № 361/2522/14-а
Суддя: Маценко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/2522/14-а
Провадження № 2-а/361/160/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Броварської міської
ради Київської області про спонукання
до розрахунку розмірів виплат згідно
із законодавством та до виплати
невиплачених сум

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом, в якому просить
визнати за ним право отримувати
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
а також зобов'язати Управління
соціального захисту населення в м.
Бровари припинити дії, що порушують
його права; зобов'язати відповідача
поновити його порушені права та
привести розмір щорічної допомоги на
оздоровлення, що належить виплатити
йому у відповідності до статті 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до 5
мінімальних заробітних плат;
зобов'язати відповідача сплатити йому
невиплачену суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірі 6090 грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, віднесений до І
категорії по ІІ групі інвалідності, що
настала через захворювання, внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
має соціальні гарантії згідно із
діючим законодавством України, а саме
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які стали інвалідами І
та ІІ груп внаслідок Чорнобильської
катастрофи у вигляді щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Листом від 21.03.21014 року № 01-12/1036
відповідач відмовився нарахувати та
виплати йому щорічну допомогу на
оздоровлення у відповідності до
поданої ним заяви від 17.03.2014 року,
посилаючись на норми Постанови КМУ № 562
від 12.07.2005 року.

Посилаючись на норми законодавства
вважає, що вихідним критерієм
розрахунку щорічної допомоги на
оздоровлення є мінімальна заробітна
плата, розмір якої на 2014 рік
встановлений 1218 грн., отже щорічна
допомога на оздоровлення за 2014 рік має
становити 6090 грн. З підстав
зобов'язання відповідача вчинити дії
по виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі передбаченому
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» змушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, дав пояснення аналогічні
фабулі позовної заяви.

Представник відповідача Фрунзе
Т.В. позовні вимоги не визнала,
пояснила, що щорічна допомога на
оздоровлення позивачу, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
нарахована і буде виплачена в сумі 120
грн. згідно із постановою КМУ від 12.07.2005
року № 562. Рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року
підтверджено право Кабінету Міністрів
України ,як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розмір
соціальних виплат, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету. Просить у
позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом ІІ групи
захворювання пов'язаного із роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
та віднесений до І категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
доданими до справи матеріалами, та має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

17.03.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про виплату
соціальної допомоги на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат на 2014 рік.

Листом від 21.03.2014 року Управління
соціального захисту населення
Броварської міської ради Київської
області позивачу повідомлено про
нарахування йому щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562 в сумі 120 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Стаття 62 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» визначає, що порядок
застосування цього Закону
визначається Кабінетом Міністрів
України, рішення якого, відповідно до
статті 117 Конституції України, є
обов'язкові для виконання.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з його
реалізацією, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005р. «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Кабінетом
Міністрів України установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, такий
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення: учасникам ліквідації
аварії на ЧАЕС 1 категорії - 120 гривень.

Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
передбачено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 95, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України та пункту 2 частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з положеннями статті 6, частини
другої статті 19, частини першої статті
117 Конституції України треба розуміти
так, що суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи викладене вказаним
рішенням Конституційного суду України
підтверджено право Кабінету Міністрів
України, як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розміру
соціальних виплат, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету.

Отже, зміна механізму нарахування
певних видів соціальних виплат та
допомоги є конституційно допустимою до
тих меж, за якими ставиться під сумнів
сама сутність змісту права на
соціальний захист.

Конституцією України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією України
межах і відповідно до законів України
та зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (частина друга статті 6, частина
друга статті 19); Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
здійснює визначені Конституцією та
законами України повноваження, видає
постанови і розпорядження в межах
своєї компетенції (частина третя
статті 113, пункт 10 статті 116, частина
перша статті 117).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість заявлених позивачем
вимог, а отже в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Броварської міської ради
Київської області про спонукання до
розрахунку розмірів виплат згідно із
законодавством та до виплати
невиплачених сум - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н. П. Маценко