Справа № 826/13742/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_2 та Національного агентства
України з питань державної служби на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Національного агентства
України з питань державної служби про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просив:

- визнати протиправними дії
Національного агентства України з
питань державної служби щодо внесення
до акта службового розслідування
необґрунтованих та упереджених даних
щодо невиконання доручення
керівництва щодо ведення Бази даних
об'єктів внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України; не
доведення протягом 2012-2013 років
Положення про Управління внутрішнього
аудиту та відділу Управління під
підпис; вивчення під час проведення
внутрішнього аудиту стану
фінансово-господарської діяльності
ГУЮ у Закарпатській області питань, не
передбачених програмою аудиту;

- визнати протиправною бездіяльність
щодо не проведення повного та
об'єктивного службового розслідування
фактів протиправних дій окремих осіб
викладених у зверненні від 11 травня 2013
року;

- скасувати акт службового
розслідування від 12 червня 2013 року;

- стягнути компенсацію за втрачений
заробіток.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений в частині вимог про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не проведення повного та
об'єктивного службового розслідування
фактів, викладених у скарзі від 11
травня 2013 року щодо питань не доведення
усіх документів з питань діяльності
Управління внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України протягом
2012-2013 років, як працівнику підрозділу,
відносно проходження ним державної
служби.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач та відповідач подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати оскаржувану постанову.

Позивач просить винести нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі з посиланням на те, що службове
розслідування є неповним та
необ'єктивним.

Відповідач просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі з
тих підстав, що державні службовці
зобов'язані проявляти ініціативу та
творчість в роботі, в тому числі й у
вивченні документів з питань
діяльності підрозділу, в якому вони
працюють.

Під час судового засідання позивач
підтримав свою апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити з підстав,
викладених в ній. Також позивач
заперечував проти апеляційної скарги
відповідача та просив суд відмовити в
її задоволенні посилаючись на те, що
судом першої інстанції було винесене
законне і обґрунтоване рішення в
частині задоволення позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній. Також
представник відповідача заперечувала
проти апеляційної скарги позивача та
просила суд відмовити в її задоволенні
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було винесене законне і
обґрунтоване рішення в частині відмови
в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг та заперечення на
них, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Національного
агентства України з питань державної
служби - залишити без задоволення,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року скасувати в частині
та прийняти нове рішення про
задоволення позову в цій частині
виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що Національним
агентством України з питань державної
служби було проведено службове
розслідування за зверненням головного
спеціаліста відділу внутрішнього
аудиту діяльності апарату та
територіальних органів Управління
внутрішнього аудиту Міністерства
юстиції України ОСОБА_2 щодо зняття з
нього звинувачень та протиправних дій
окремих осіб Міністерства юстиції
України. За результатами такого
розслідування було складено акт від 12
червня 2013 року.

Позивач вважає, що до вказаного акту
було внесено недостовірні відомості, а
саме розслідування було проведено
неповно та не об'єктивно, у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що до
відома позивача не було доведено усіх
документів з питань діяльності
Управління внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України протягом
2012-2013 років, як працівнику підрозділу,
відносно проходження ним державної
служби.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом першої інстанції було
встановлено, що в ході службового
розслідування було лише вибірково
перевірено обставини щодо деяких
основних внутрішніх документів.

Питання, викладені у скарзі позивача
щодо введення в дію, розроблення та
доведення позивачу Порядку проведення
внутрішнього аудиту в системі
Міністерства юстиції України, Основних
завдань та функцій відділу
внутрішнього аудиту діяльності
апарату та територіальних органів
Управління внутрішнього аудиту,
Порядку проведення щорічних
внутрішніх оцінок якості внутрішнього
аудиту, Порядку формування справ
внутрішнього аудиту, їх зберігання,
використання, знищення та передачі,
Правил внутрішнього трудового
розпорядку Міністерства юстиції
України за 2011, 2012 і 2013 роки в ході
службового розслідування не
досліджені та в акті службового
розслідування не відображені.

Відповідач в апеляційній скарзі
вказаних обставин не заперечує. Доводи
Національного агентства України з
питань державної служби зводяться до
того, що законодавством не встановлено
обов'язку доведення безпосередньо
працівнику документів з питань
діяльності структурного підрозділу, в
якому він працює. Також відповідач
послався на те, що ОСОБА_2 не був
позбавлений можливості ознайомитися з
документами, що стосуються діяльності
Управління внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України.

Разом з тим, завданням Національного
агентства України з питань державної
служби було встановити під час
проведення службового розслідування
чи доведені такі нормативні акти до
відома позивача.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, зазначені обставини
відносно перелічених нормативних
актів досліджені не були.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає
законним і обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не проведення повного та
об'єктивного службового розслідування
фактів, викладених у скарзі від 11
травня 2013 року щодо питань не доведення
усіх документів з питань діяльності
Управління внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України протягом
2012-2013 років, як працівнику підрозділу,
відносно проходження ним державної
служби.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не спростовують висновки суду першої
інстанції щодо вказаного питання,
викладені в поставної суду від 14
листопада 2013 року, не можуть бути
підставою для її скасування.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні іншої частини позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що інші питання, зазначені в
зверненні ОСОБА_2 від 11 травня 2013 року,
були повно та об'єктивно висвітлені в
акті службового розслідування від 12
червня 2013 року.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Позивач стверджує, що Національне
агентство України з питань державної
служби внесло до акта службового
розслідування від 12 червня 2013 року
необґрунтовані та упереджені дані про
вивчення ним під час проведення
внутрішнього аудиту стану
фінансово-господарської діяльності
ГУЮ у Закарпатській області питань, не
передбачених програмою аудиту.

В акті службового розслідування не
зазначено на підставі яких документів
позивач встановив вказану обставину.

З матеріалів справи вбачається, що
допущення позивачем вказаного
порушення було встановлене на підставі
звернення начальника управління ДВС
ГУЮ у Закарпатській області Панової
Н.В. від 19 березня 2012 року щодо
упередженості ОСОБА_2 під час
проведення аудиту.

Разом з тим сама по собі наявність
звернення про упереджене проведення
внутрішнього аудиту не є доказом того,
що викладені в ньому обставини дійсно
мали місце.

У відповідності до глави 5 розділу IV
Стандарту внутрішнього аудиту,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 04 жовтня 2011 року №
1247 скарги на дії працівників
підрозділу внутрішнього аудиту, що
надходять до установи, розглядаються у
встановленому законодавством порядку.
Якщо за результатами розгляду скарги
установою встановлено факт
невідповідності офіційної
документації, складеної за
результатами внутрішнього аудиту,
дійсному стану справ та/або порушення
працівником підрозділу внутрішнього
аудиту законодавства, в тому числі цих
Стандартів, що вплинуло на
об'єктивність висновків, керівник
установи призначає повторний
внутрішній аудит. Повторний внутрішній
аудит проводиться працівниками
підрозділу внутрішнього аудиту, які не
брали участі в попередніх внутрішніх
аудитах, з тих самих питань.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції представник відповідача
підтвердила, що за результатами
розгляду звернення Панової Н.В. від 19
березня 2012 року повторний аудит ГУЮ у
Закарпатській області - не призначався
та не проводився.

З огляду на викладене колегія судді
погоджується з доводами позивача про
те, що відповідачем не проведено
повного та об'єктивного службового
розслідування щодо вивчення ОСОБА_2 під
час проведення внутрішнього аудиту
стану фінансово-господарської
діяльності Головного управління
юстиції у Закарпатській області
питань, не передбачених програмою
аудиту.

Позивач також вказує на те, що
Національне агентство України з питань
державної служби неправомірно внесло
до актів службового розслідування
необґрунтовані та упереджені дані щодо
невиконання доручення керівництва
щодо ведення Бази даних об'єктів
внутрішнього аудиту Міністерства
юстиції України.

ОСОБА_2 стверджував, що виконав
доручення керівництва щодо ведення
Бази даних об'єктів внутрішнього
аудиту Міністерства юстиції України,
однак дані були несанкціонованого
вилучені з його комп'ютера.

Як вбачається з акту службового
розслідування від 12 червня 2013 року
відповідачем на підставі довідки
відділу інформаційних технологій щодо
обстеження системного блоку,
закріпленого за ОСОБА_2, було
встановлено, що доступ до комп'ютера
здійснено санкціоновано за допомогою
облікового запису ОСОБА_2 Згідно
вказаної довідки при відновленні
файлів, видалених за останні декілька
місяців, Бази даних об'єктів
внутрішнього аудиту Міністерства
юстиції України виявлено не було.

Судом першої інстанції було зроблено
правильний висновок про те, що
проведення розслідування
несанкціонованого втручання в роботу
комп'ютера не належить до повноважень
Національного агентства України з
питань державної служби.

На думку колегії суддів під час
проведення службового розслідування
відповідачу необхідно було перевірити
зміст документів, складених на
підтвердження чи спростування доводів
позивача про несанкціоноване
втручання в роботу його комп'ютера та
становити, чи складені вони
уповноваженими на те, особи.

Як раніше зазначалося доводи ОСОБА_2
про несанкціоноване втручання в роботу
його комп'ютера були перевірені
працівником відділу інформаційних
технологій, тобто особою, яка володіє
знаннями, необхідними для перевірки
таких обставин.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що Національне агентство України з
питань державної служби під час
проведення службового розслідування
правомірно керувалося довідкою
відділу інформаційних технологій та
зробило правильний висновок про те, що
База даних об'єктів внутрішнього
аудиту Міністерства юстиції України не
була розроблена позивачем.

В адміністративному позові ОСОБА_2
посилається також на те, що йому було
необґрунтовано зменшено розмір премії
та доплати до заробітної плати.

Умови, порядок та розміри преміювання
працівників Управління внутрішнього
аудиту Міністерства юстиції України
визначаються відповідно до Положення
про преміювання працівників
центрального апарату Міністерства
юстиції України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 01
серпня 2011 року № 1929/5 (далі - Положення).

Відповідно до п. 3.1 Положення для
визначення розміру щомісячної премії
враховуються такі показники, як
ефективність і ініціативність в роботі
та виконання завдань, визначених
положення про структурні підрозділи,
своєчасне та якісне виконання доручень
керівника структурного підрозділу,
кількість повернутих для
доопрацювання документів, порушення
терміну виконання, порушення трудової
дисципліни, в тому числі запізнення на
роботу.

Згідно пп. «в» п. 2 постанови КМ України
від 09 березня 2006 року № 268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» керівнику
Міністерства юстиції надано право у
межах затвердженого фонду оплати праці
встановлювати надбавку за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи.

Відповідно до абз. 5 пп. «в» п. 2
постанови КМ України від 09 березня 2006
року № 268 у разі несвоєчасного
виконання завдань, погіршення якості
роботи і порушення трудової дисципліни
зазначена надбавка скасовується або
розмір її зменшується.

Як зазначено вище, позивач не виконав
доручення керівництва щодо ведення
Бази даних об'єктів внутрішнього
аудиту Міністерства юстиції України.

Наказом заступника Міністра юстиції
України від 12 квітня 2013 року № 416/к
ОСОБА_2 було оголошено догану.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що у даному випадку були
підстави, передбачені п. 3.1 Положення та
абз. 5 пп. «в» п. 2 постанови КМ України
від 09 березня 2006 року № 268 для зменшення
ОСОБА_2 розміру премії та доплати за
високі досягнення в роботі. Відповідно,
Національне агентство України з питань
державної служби занесло до акту
службового розслідування від 12 червня
2013 року об'єктивний висновок про
правомірне зменшення позову вказаних
додаткових видів грошового
забезпечення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
позивача лише частково спростовують
висновки суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову,
викладені в постанові від 13 листопада
2013 року, та є підставами для її
скасування в частині відмови в
задоволенні позовної вимоги про не
проведення повного та об'єктивного
службового розслідування щодо
вивчення ОСОБА_2 під час проведення
внутрішнього аудиту стану
фінансово-господарської діяльності
Головного управління юстиції у
Закарпатській області питань, не
передбачених програмою аудиту.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
проте у вищезазначеній частині рішення
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Національного агентства України з
питань державної служби - залишити без
задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року скасувати
в частині та прийняти нове рішення про
задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Національного агентства України з
питань державної служби - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року в
частині відмови в задоволенні позовної
вимоги ОСОБА_2 про не проведення
повного та об'єктивного службового
розслідування щодо вивчення ОСОБА_2 під
час проведення внутрішнього аудиту
стану фінансово-господарської
діяльності Головного управління
юстиції у Закарпатській області
питань, не передбачених програмою
аудиту - скасувати та прийняти в цій
частині нове рішення про задоволення
позову.

В іншій частині постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 30
квітня 2014 року.

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.