Справа № 824/1187/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2014р. м.
Київ К/800/63241/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09.09.2013р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Чернівецького міського центру
зайнятості про визнання дій
протиправними,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Чернівецького
міського центру зайнятості з вимогами
про визнання дій протиправними.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09.09.2013р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2013р.
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
09.09.2013р. залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідачем обґрунтовано відмовлено
у наданні статусу безробітного при
першій реєстрації через порушення
порядку набуття статусу безробітного
позивачем.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 05.03.2013р.
звернулась до відповідача за сприянням
у працевлаштуванні.

В день звернення позивачку
зареєстровано в центрі зайнятості в
статусі особи, що шукає роботу,
підібрано підходящу роботу (кухаря) та
надано направлення на роботу. Наступне
відвідування центру зайнятості
призначено на 12.03.2013р.

В центр зайнятості ОСОБА_2 з'явилась
15.04.2013р. та подала заяву про надання їй
статусу безробітної, оскільки за
попереднім направленням на підходящу
роботу від 05.03.2013р. вакансія кухаря була
зайнята, про що свідчить відмітка на
копії направлення. Чернівецьким
міським центром зайнятості видано
вдруге направлення на роботу на посаду
кухаря від 15.04.2013р. в інший заклад
громадського харчування.

У зв'язку з відмовою позивачки від
запропонованої 15.04.2013р. центром
зайнятості роботи відповідачем
прийнято рішення від 22.04.2013р. про
відмову у наданні позивачу статусу
безробітного.

Законом України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012р. визначено
основні правові гарантії держави щодо
захисту прав громадян на працю та
реалізації їхніх прав на соціальний
захист від безробіття.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону
передбачено, що статус безробітного
надається зазначеним у частині першій
цієї статті особам за їх особистою
заявою у разі відсутності підходящої
роботи з першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.

Порядок і строки прийняття рішення про
надання статусу безробітного
визначені Порядоком реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України №219 від
14.02.2007р., чинним на час звернення
позивача в центр зайнятості.

Згідно з абз. 3 п. 11 Порядку №219
передбачено, що за відсутності
підходящої роботи рішення про надання
громадянам статусу безробітних
приймається державною службою
зайнятості за їх особистою заявою з
восьмого дня після реєстрації у центрі
зайнятості за місцем проживання як
таких, що шукають роботу, і
оформляється наказом центру
зайнятості, номер і дата якого
зазначаються у картці. З наказом про
надання чи ненадання статусу
безробітного, визначення розміру і
строку виплати допомоги по безробіттю
чи припинення виплати такої допомоги
громадянин повинен ознайомитися та
поставити свій підпис в картці обліку
прийнятих рішень центру зайнятості.

Приписами п. 10 Порядку визначено
обов'язок для громадян, зареєстрованих
у державній службі, як таких, що шукають
роботу, і безробітних виконувати всі
рекомендації працівників центру
зайнятості, надані у письмовій формі,
та відвідувати його в установлений
строк.

Згідно з п. 12 Порядку №219 для одержання
статусу безробітного громадянин
особисто подає у день, що настає після
закінчення встановленого строку
пошуку підходящої роботи, до центру
зайнятості заяву із зазначенням у ній
інформації про те, що він не
зареєстрований як фізична особа -
підприємець та не займається видами
діяльності, що визначені ч. 3 ст. 1
Закону України «Про зайнятість
населення», і не отримує пенсію на
пільгових умовах.

Крім того, п. 20 зазначеного Порядку
встановлено, що громадяни,
зареєстровані як такі, що шукають
роботу та безробітні, знімаються з
обліку у разі неявки у визначений день
для надання статусу безробітного.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що не можуть бути визнані
поважними причини неявки у визначений
працівником державної служби
зайнятості день 12.03.2013р., оскільки
позивачу повідомлено про зайняття
вакантної посади 07.03.2013р., а за
твердженням позивачки, вона відбула
для супроводження дочки на
санаторно-курортне лікування в інше
місто лише 12.03.2013р.

Також, не можна віднести до поважних
причин, зважаючи на які позивачка не
відвідала у призначений час центр
зайнятості, санаторне лікування її
доньки, оскільки в абз. 2 п. 14 Порядку
№219 чітко визначено вичерпний перелік
поважних причин, що підтверджені
відповідними документами, якими є
хвороба громадянина, смерть членів
його сім'ї та родичів, догляд за хворою
дитиною віком до 14 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України зокрема органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
09.09.2013р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.11.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.