Справа № 812/2664/14
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2664/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Гловуючого судді:
Ірметової О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Семціва О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вейла" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2014 року позивач - Луганське
обласне відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулось до
Луганського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вейла" про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідач
зареєстрований як платник збору на
обов'язкове державне соціальне
страхування, що має найману робочу силу
в Жовтневій міжрайонній виконавчий
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та повинен
нараховувати 1,4% суми фактичних витрат
на оплату праці найманих працівників
та 0,5%-1,0% від суми оплати праці найманих
працівників.

Згідно звіту ф4 ФСС з ТВП станом на
01.01.2005 за страхувальником рахується
непогашена частина заборгованості у
розмірі 95,54 грн. У зв'язку із чим позивач
просив стягнути з відповідача суму
заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву, якою
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив розглянути справу без
його участі.

Відповідач участь у судовому засіданні
свого представника не забезпечив, про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином.
Правом надання суду письмових
заперечень проти позову також не
скористався.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наявних у матеріалах
справи доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС
України, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених вимог з
огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Вейла"
зареєстроване управлінням державної
реєстрації та міського реєстру
Луганської міської ради 19.03.2003, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи (а.с.4).

Відповідача було взято на облік
Жовтневою міжрайонною виконавчою
дирекцією Луганського обласного
відділення ФСС з тимчасової втрати
працездатності за №48 у якості
платника страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності, що
підтверджується карткою
страхувальника (а.с.3).

Відповідачем було подано звіт про
нараховані внески, перерахування та
витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
форми Ф4-ФСС з ТВП за 2007 рік (а.с.10).

Згідно із зазначеним звітом Ф4-ФСС з ТВП
за 2004 рік, сформованим відповідачем,
заборгованість на кінець звітного
періоду складає 95,54 грн.

Згідно довідки Жовтневої міжрайонної
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності станом на 01.01.2005
відповідач має заборгованість зі
сплати страхових внесків у загальному
розмірі 95,54 грн., яка утворилася за ним
внаслідок несплати страхових внесків
нарахованих відповідно до звіту форми
Ф4-ФСС з ТВП за 2004 рік (а.с.6).

Законом України від 18.01.2008 № 2240-ІІІ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням "(в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) визначено
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Матеріальне забезпечення та
соціальні послуги, що надаються за цим
Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян, що
здійснюється Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням "(в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до положень статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням " (в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) роботодавець є
страхувальником для осіб, зазначених у
частині першій статті 6 цього Закону, а
це особи, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності та господарювання або у
фізичних осіб.

Згідно із частиною 3 статті 10 Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням "(в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) виконавча дирекція
Фонду є виконавчим органом правління
Фонду, який забезпечує виконання
рішень правління.

Виконавча дирекція є підзвітною
правлінню Фонду та здійснює діяльність
від імені Фонду в межах та в порядку,
визначених статутом Фонду та
положенням про виконавчу дирекцію
Фонду, що затверджується його
правлінням.

Статтею 22 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням "(в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
платниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, є страхувальники та
застраховані особи.

Страхувальники - юридичні та фізичні
особи набувають статусу платників
страхових внесків до Фонду з дня їх
реєстрації у виконавчих дирекціях
відділень Фонду.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 11.01.2001 № 2213 "Про розмір внесків на
деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування " (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) та підпунктів
3.1.1. та 3.1.2 пункту 3.1. розділу 3
Інструкції про порядок надходження,
обліку та витрачання коштів Фонду від
26.06.2001 затвердженої постановою
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 26.06.2001 № 16 розмір
страхових внесків у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
складає:

- для роботодавців - 1,4 відсотка суми
фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що включають
витрати на виплату основної та
додаткової заробітної плати, інші
заохочувальні і компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці" та
підлягають обкладанню податком з
доходів фізичних осіб;

- 0,5 відсотка - для найманих працівників,
заробітна плата яких нижча
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатної особи;

- 1,0 відсотка - для найманих працівників,
заробітна плата яких вища прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатної особи.

Законом України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням " (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
страхувальники-роботодавці сплачують
до Фонду різницю між нарахованими для
роботодавців і найманих працівників
страховими внесками та витратами,
пов'язаними з наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам відповідно до
цього Закону. Перерахування зазначених
сум шляхом безготівкових розрахунків
здійснюється
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період
(стаття 23 Закону).

Згідно з пунктом другим частини другої
статті 27 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) страхувальник
зобов'язаний нараховувати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Статтею 30 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
страхувальник-роботодавець несе
відповідальність за ухилення від
реєстрації як платника страхових
внесків, несвоєчасність сплати та
неповну сплату страхових внесків, у
тому числі страхових внесків, що
сплачують застраховані особи через
рахунки роботодавців, а також за
порушення порядку використання
страхових коштів.

Відповідно до статті 30 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"(в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) строк давності
щодо стягнення страхових внесків, пені
та фінансових санкцій, не
застосовується.

Не сплачені в строк страхові внески,
пеня і штраф стягуються в доход Фонду
із страхувальника у безспірному
порядку.

В порушення вищевказаних норм Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" відповідач не
сплатив страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість у розмірі 95,54 грн.

01.01.2011 набрав чинності Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
(далі -Закон № 2464).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464 встановлено, що
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Враховуючи те, що відповідач на час
судового розгляду справи в
добровільному порядку заборгованість
зі сплати страхових внесків у сумі 95,54
грн., яку він самостійно зазначив у
звіті за 2004 рік, не сплатив, позовні
вимоги визнаються судом
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають повному задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 17, 18, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луганського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вейла" про
стягнення заборгованості задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вейла" (код 32418985,
місцезнаходження: 91042, м. Луганськ, кв.
Волкова, буд. 20А, кв. 81) на користь
Виконавчої дирекції Луганського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності заборгованість
у сумі 95,54 грн. (дев'яносто п'ять гривень
54 копійок) та перерахувати на р/р
0001 в ГУ ДКСУ в Луганській області,
МФО 804013, .

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
О.В. Ірметова