Справа № 826/20630/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Підприємства з іноземними
інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд»
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 22.10.2013, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 січня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, протягом періоду з 09.09.2013 р.
по 27.09.2013 р. на підставі Наказу від 05.09.2013
р. № 414, працівником Міжрегіонального
ГУ Міндоходів була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Підприємства «МакДональдз
Юкрейн Лтд» з питань дотримання вимог
чинного законодавства з повноти
обчислення та своєчасності внесення до
бюджету сум плати за землю за період з
01.01.2011 р. по 31.08.2013 р., за результатами
якої складений Акт від 03.10.2013 р. за №
1181/39-10/23744453.

В ході проведення вказаної перевірки
перевіряючим встановлено, що річний
розмір орендної плати за земельні
державної та комунальної власності в
Податкових деклараціях платника
податків є меншим за мінімальний
розмір такої плати, встановлений
нормами чинного законодавства України.

Починаючи з 01.01.2011 р. у відповідності до
норм ст. 274, п. 288.5 ст. 288 Податкового
кодексу України мінімальний розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності та грошову
оцінку яких встановлено, становить 3% їх
грошової оцінки.

Таким чином, за перевіряємий період
підприємство повинно було
нараховувати та сплачувати до бюджету
орендну плату саме в розмірі 3% від
грошової оцінки земельних ділянок, в
т.ч.:

- за земельну ділянку загальною площею
0,2630 га, що знаходиться в Дніпровському
районі міста Києва на просп. Юрія
Гагаріна, буд. 2-а., та нормативна
грошова оцінка якої становить 6 508 863, 50
грн.: за 2011 рік - 195 265, 91 грн., за 2012 рік - 195
265, 91 грн., за січень-серпень 2013 року - 130
177, 28 грн.;

- за земельну ділянку загальною площею
0,0521 га, яка знаходиться в Дніпровському
районі м. Києва на просп. Броварському,
27 (біля станції метро «Дарниця»), та
нормативна грошова оцінка якої
становить 1 852 806, 17 грн.: за 2011 рік - 55 584, 19
грн., за 2012 рік - 55 584, 19 грн., за
січень-серпень 2013 року - 37 056, 13 грн.

22.10.2013 року Міжрегіональне ГУ
Міндоходів на підставі вказаного Акта
документальної перевірки і згідно
розрахунку податкових зобов'язань та
штрафних (фінансових) санкцій прийняла
спірне податкове повідомлення-рішення
№ , яким згідно з підпунктом 54.3.2 п.
54.3.ст. 54 Податкового кодексу України та
відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу
за порушення вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України визначила
позивачу суму грошового зобов'язання
за платежем «орендна плата з юридичних
осіб» в розмір 268 271, 26 грн., в тому числі
222 977, 87 грн. - основного платежу, 45 293, 39
грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
податкового органу, позивач звернувся
із адміністративним позовом до суду, в
якому просив визнати нечинним та
скасувати наведене вище податкове
повідомлення-рішення.

В основу обґрунтування свого рішення
про задоволення позову, Окружний
адміністративний суд м. Києва
посилався на те, що органи державної
податкової служби як контролюючі
органи з питань правильності
визначення та сплати податків мають
право перевіряти правильність
визначення та сплати орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності лише на підставі
договорів оренди таких земельних
ділянок та не наділені правом вносити
зміни до умов договору, а отже, суд
погоджується з доводами Позивача, про
протиправне збільшення грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб, у зв'язку з чим
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст.. 83
Земельного кодексу України (далі по
тексту ЗК України) землі, які належать
на праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт «в» статті 12 ЗК).

Згідно із ст.. 2 Закону України «Про
плату за землю» використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати, що
визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України «Про
оренду землі» та є обов'язковим при
укладанні відповідних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього ж Закону
орендна плата - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до ст.. 13 Закону
України «Про плату за землю» є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

З аналізу ч. 4 ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» слідує, що річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів. Розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю»; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України «Про плату за землю».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про систему оподаткування», до
загальнодержавних платежів належать
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як плата за землю (земельний
податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності).

Статтею 21 Закону України «Про оренду
землі» та ст.. 8 Закону України «Про
плату за землю» передбачено внесення
змін у розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності.

Разом із тим, ст.. 30 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що зміна
умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

При цьому ст.. 654 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна договору
вчинюється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Вищезазначені положення законодавчих
актів знайшли своє відображення і в
умовах укладеного позивачем з
міськрадою договорі оренди.

Колегія суддів наголошує, що Київська
міська рада (як Орендодавець) не
зверталась до Позивача (як Орендаря) з
вимогою укласти додаткову угоду до
договору земельної ділянки, щодо
збільшення розміру орендної плати
(зміни істотної умови договорів оренди
земельних ділянок).

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
державна податкова інспекція наділена
повноваженнями зі здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою вносити зміни в
договори оренди землі відповідно до
статей 12, 80, 83 ЗК, ст.. 21, 30 Закону України
«Про оренду землі» наділена одна зі
сторін цих договорів, якою у справі, що
розглядається, є міська рада - орган
місцевого самоврядування, через яку
відповідною територіальною громадою
реалізовано право власності на
передані в оренду земельні ділянки, що
знаходяться у комунальній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства.

Таким чином, зміна розміру земельного
податку згідно із Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 03.06.2008 №309-УІ є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договорів оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичну зміну умов договорів
щодо розміру орендної палати, а відтак
і відповідного донарахування
податковим органом суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням.

Таке застосування норм матеріального
права відповідає практиці Верховного
Суду України викладеній в постанові
від 11.06.2013 за позовом ЗАТ «Кримвтормет»
до ДПІ у Балаклавському районі м.
Севастополя про скасування
податкового повідомлення-рішення.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29.04.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.