Справа № 416/4504/13-а
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чуванова А.М.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №416/4504/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Лутугінському районі Луганської
області на постанову Лутугінського
районного суду Луганської області від
11 березня 2014 року в адміністративній
справі №416/4504/13-а за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Лутугінському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови в
здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням всіх складових заробітної
плати; зобов'язати відповідача
перерахувати пенсію позивача з
урахуванням 90% від суми заробітку з
11.11.2013 року з урахуванням складових
заробітної плати - матеріальної
допомоги на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових потреб, грошової
винагороди, індексації заробітної
плати.

Постановою Лутугінського районного
суду Луганської області від 11 березня
2014 року позов задоволено, визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку пенсії з врахуванням всіх
складових заробітної плати.

Зобов'язано відповідача здійснити з
01.11.2013 р. перерахунок призначеної
позивачу пенсії в розмірі 90% від суми
заробітку з урахуванням складових
заробітної плати - матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань, грошової
винагороди, індексації заробітної
плати, на які нараховані та фактично
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій апелянт з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову, ухвалити
нову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, а саме, Закону
України «Про державну службу». Апелянт
зазначає, що судом неправильно
застосовано положення ст.37 ЗУ «Про
державну службу», оскільки на час
подання позивачем заяви про
перерахунок розмір пенсії державних
службовців становить 80% від заробітної
плати.

Крім цього, відповідно до ст. 33 цього
Закону матеріальна допомога, грошова
винагорода та індексація не
відноситься до надбавок та доплат, які
включаються до заробітку для
перерахунку пенсії.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, розглядаючи справу в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачу ОСОБА_3

з 31.01.2011
року призначена пенсія державного
службовця в розмірі 90 заробітної плати.
Стаж державної роботи складав 24 роки 4
місяці 29 днів, загальний стаж - 37 років 0
місяців 21 днів. (.а.с.42)

11.11.2013 року позивач звернулася до
пенсійного органу з заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням всіх
складових заробітної плати. (а.с.14)

Позивачем для перерахунку пенсії
подана до пенсійного органу довідка
Лутугінського районного центру
зайнятості від 07.11.2013 року про складові
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії, в яку включені
нараховані та виплачені позивачу
матеріальна допомога, винагорода
державним службовцям, індексація
грошових доходів. На усі виплати,
включені у довідку, нараховувались
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок. (а.с.10-14)

Відповідач відмовив в перерахунку
пенсії ОСОБА_3 (а.с.15), а також зазначив
що перерахунок може проводитися ,
виходячи з 80% заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач фактично отримував
матеріальну допомогу, грошову
винагороду, а також грошову індексацію
доходів, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, тому
при визначення розміру пенсії вказані
виплати повинні братися до уваги. При
цьому розмір пенсії повинен становити
90% заробітної плати позивача, оскільки
саме в такому розмірі їй призначена
пенсія.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Стаття 1 Закону України «Про оплату
праці» визначає заробітну плату як
винагороду, обчислену, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати. Так,
заробітна плата включає:

основну заробітну плату, яка є
винагородою за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців;

додаткову заробітну плату, яка є
винагородою за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога,
грошова винагорода, індексація
заробітної плати входила до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача з відмови
у врахуванні суми матеріальної
допомоги, грошової винагороди,
індексації заробітної плати є
протиправними.

Колегія суддів вважає, що отримані
застрахованою особою суми виплат, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний
Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в
справі № 21-430а11.

Судова колегія не приймає доводи
апелянта, що на час подання позивачем
заяви законодавством визначено розмір
пенсії, виходячи з 80% заробітної плати,
з наступних підстав.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну
службу» в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу, на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Пенсія ОСОБА_3 призначена з 31.01.2011 року в
розмірі 90% від суми його заробітної
плати, тому саме з цього розміру
повинен виходити пенсійний орган,
здійснюючи позивачу перерахунок
пенсії з врахуванням всіх складових
заробітної плати, в тому числі
матеріальної допомоги, грошової
винагороди, індексації заробітної
плати.

Дійсно, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу»
викладена в редакції, відповідно до
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України "Про статус
народного депутата України", "Про
прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність",
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту "г"
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України "Про зайнятість населення",
пункту "в" частини другої статті 12
Закону України "Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему" і статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
у період до досягнення пенсійного віку,
встановленого частинами першою та
другою цієї статті, працюючим
пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

З огляду на наведене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального, процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду, не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Лутугінському районі Луганської
області на постанову Лутугінського
районного суду Луганської області від
11 березня 2014 року в адміністративній
справі №416/4504/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Лутугінського районного
суду Луганської області від 11 березня
2014 року в адміністративній справі
№416/4504/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач І.Д.Компанієць

Судді:
В.А. Шальєва

М.В.Бишов