Справа № К/9991/3197/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/3197/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного комітету
ветеринарної медицини України, голови
Державного комітету ветеринарної
медицини України Іванова Григорія
Борисовича, третя особа - начальник
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області Рядняної Людмили
Андріївни про визнання дій
протиправними, скасування наказу про
звільнення, скасування наказу в
частині оголошення догани, поновлення
на державній службі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою начальника
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області Рядняної Л.А. на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 серпня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 листопада 2010 року,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він працював на посаді начальника
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області, та йому було
присвоєно 7 ранг державного службовця.
Після призначення в березні 2007 року
Іванова Г.Б. на посаду голови
Державного комітету ветеринарної
медицини України почалася, на його
думку, систематична протиправна
діяльність з метою усунення позивача
із займаної посади. Внаслідок цієї
протиправної діяльності він, ОСОБА_1,
переніс тяжке захворювання (інфаркт
задньої стінки міокарду), наслідки
якого є непередбачуваними для його
життя та здоров'я в майбутньому.
Наказом голови Державного комітету
ветеринарної медицини України № 28-к
від 19 лютого 2008 року за результатами
проведеної перевірки використання
бюджетних коштів за 2007 рік, планування
бюджету на 2008 рік, усунення недоліків
по результатах перевірки, проведеної з
26 лютого 2007 року по 3 березня 2007 року, та
грубого порушення вимог статей 5, 10, 14
Закону України «Про державну службу»
ОСОБА_1 було звільнено з посади
начальника управління ветеринарної
медицини у Черкаській області -
головного державного інспектора
ветеринарної медицини Черкаської
області на підставі пункту 6 статті 30
Закону України «Про державну службу»
за порушення Присяги державного
службовця.

Вважає, що фактичні обставини його
звільнення не відповідають вимогам
пункту 6 статті 30 Закону України «Про
державну службу», тому що протягом
усього часу перебування на державній
службі він сумлінно виконував свої
службові обов'язки, дотримувався
Конституції України та інших законів
України, не порушував Присяги
державного службовця тощо, що
підтверджується численними
нагородами. Також наказом Державного
департаменту ветеринарної медицини
«Про підсумки роботи служби
ветеринарної медицини за 2005 рік та
завдання щодо вдосконалення роботи в
2006 році» від 16 березня 2006 року №22 була
відмічена позитивна робота управління
ветеринарної медицини в Черкаській
області, яку на той час очолював
позивач. Крім того, за неповних чотири
місяці від останнього заохочення
(почесна грамота, датована 26 жовтня 2007
року) до моменту звільнення позивач був
на роботі всього три дні: 19 січня 2008
року, 18 та 19 лютого 2008 року, а весь інший
час він знаходився на лікарняному та у
відпустці.

Просив визнати дії Державного комітету
ветеринарної медицини України та його
голови Іванова Г.Б. з підготовки до
звільнення та звільнення позивача з
посади начальника управління
ветеринарної медицини у Черкаській
області протиправними; скасувати наказ
голови Державного комітету
ветеринарної медицини України «Про
ОСОБА_1» від 19 лютого 2008 року № 28-к;
поновити ОСОБА_1 па посаді начальника
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області; скасувати наказ
голови Державного комітету
ветеринарної медицини України «Про
призначення ОСОБА_4» від 19 лютого 2008
року № 29-к; стягнути з Державного
комітету ветеринарної медицини
України на користь ОСОБА_1 середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу; стягнути з Державного
комітету ветеринарної медицини
України та його голови Іванова Г.Б. на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 1700 грн., судові витрати
в розмірі 20,40 грн., витрати на правову
допомогу адвоката у сумі 2500 грн.
солідарно. Під час розгляду справи
ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги,
просив також скасувати наказ голови
Державного департаменту ветеринарної
медицини «Про результати комплексної
перевірки державної служби
ветеринарної медицини в Черкаській
області» від 1 червня 2007 року № 55 в
частині оголошення догани ОСОБА_1,
зазначивши, що про цей наказ він
дізнався в судовому засіданні 26 травня
2008 року, тому не мав змоги оскаржити
його раніше.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2010
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ
голови Державного комітету
ветеринарної медицини України від 19
лютого 2008 року №28-к. Поновлено ОСОБА_1
на роботі в управлінні ветеринарної
медицини в Черкаській області на
посаді начальника управління
ветеринарної медицини у Черкаській
області - головного державного
інспектора ветеринарної медицини
Черкаської області з 19 лютого 2009 року.
Стягнуто з Державного комітету
ветеринарної медицини України на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 156185,40
грн, моральну шкоду в сумі 1700 грн та
витрат на правову допомогу в сумі 2500
грн. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2010 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог щодо
скасування наказу голови Державного
департаменту ветеринарної медицини
«Про результати комплексної перевірки
державної служби ветеринарної
медицини у Черкаській області» від 1
червня 2007 року №55 в частині оголошення
догани ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року апеляційну скаргу Державного
комітету ветеринарної медицини
України залишено без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2010
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку третьої
особи, судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, третя особа просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач перебував на
державній службі з 1990 року. Наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України №13-к від 1 серпня 2003
року ОСОБА_1 призначено начальником
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області - головним
державним інспектором ветеринарної
медицини Черкаської області з
присвоєнням восьмого рангу державного
службовця. За результатами дослідження
ефективності використання бюджетних
коштів на протиепізоотичні заходи за
2005-2007 роки, проведеного
контрольно-ревізійним управлінням у
Черкаській області в грудні 2007 року -
лютому 2008 року, було встановлено, що
через недостатній рівень внутрішнього
контролю за використанням державних
ресурсів в установах ветеринарної
служби Черкаської області допущено ряд
фінансових порушень, які призвели до
незаконних витрат на суму 49,14 тис.грн.
За висновками комплексної перевірки
роботи управління ветеринарної
медицини у Черкаській області,
проведеної в період з 26 лютого 2007 року
по 16 березня 2007 року, начальником цього
управління не організовано ефективної
системи внутрішнього фінансового
контролю за фінансовою та
господарською діяльністю щодо
проведення планування державною
бюджету, використання бюджетних
коштів. Наказом голови Державного
департаменту ветеринарної медицини
«Про результати комплексної перевірки
державної служби ветеринарної
медицини в Черкаській області» від 1
червня 2007 року № 55 ОСОБА_1 було
оголошено догану. Відповідно до акту
від 19 лютого 2008 року, складеного за
результатами наради щодо усунення
недоліків, виявлених в ході перевірки
використання бюджетних коштів за 2007
рік, планування бюджету на 2008 рік,
усунення недоліків роботи фінансових
служб після проведення комплексної
перевірки фінансово-господарської
діяльності, планування та використання
бюджетних коштів, яка була проведена за
участю голови Державного комітету
ветеринарної медицини України Іванова
Г.Б., його першого заступника Горжеєва
В.М. та заступника Жука О.В., а також
начальника управління ветеринарної
медицини у Черкаській області ОСОБА_1
та його першого заступника ОСОБА_4,
позивач відмовився давати пояснення
щодо виявлених порушень та причин
невиконання вказівок, наданих за
результатами перевірки, залишив
приміщення, де проходила нарада. Тобто
ОСОБА_1 продемонстрував неповагу до
керівництва Державного комітету
ветеринарної медицини України своєю
безтактністю та грубістю, знехтував
законними розпорядженнями голови
Державного комітету ветеринарної
медицини України, відмовився надавати
пояснення щодо виконання ним своїх
функціональних обов'язків, чим порушив
Присягу державного службовця та вимоги
статей 5, 10, 14 Закону України «Про
державну службу». Наказом голови
Державного комітету ветеринарної
медицини України № 28-к від 19 лютого 2008
року за результатами проведеної
перевірки використання бюджетних
коштів за 2007 рік, планування бюджету на
2008 рік, усунення недоліків по
результатах перевірки, проведеної з 26
лютого 2007 року по 3 березня 2007 року, та
грубого порушення вимог статей 5, 10, 14
Закону України «Про державну службу»
позивача було звільнено із займаної
посади на підставі пункту 6 статті 30
Закону України «Про державну службу»
за порушення Присяги державного
службовця.

Крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
Законом України «Про державну службу»
передбачено вичерпний перелік підстав
припинення державної служби, зокрема,
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 якого державна служба припиняється у
разі відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про державну службу» громадяни
України, які вперше зараховуються на
державну службу, приймають Присягу
такого змісту: «Повністю усвідомлюючи
свою високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки».

Обставини, які стали підставами для
звільнення працівника з роботи,
повинні бути чітко сформульовані у
наказі про звільнення чи доповідній
записці, висновку, акті службової
перевірки, на основі яких видано наказ
про звільнення. Якщо у наказі про
звільнення стверджується про грубе
порушення позивачем вимог статей 5
(етика поведінки державного службовця),
10 (основні обов'язки державних
службовців), 14 (особливості
дисциплінарної відповідальності
державних службовців) Закону України
«Про державну службу», то повинно бути
зазначено, у чому конкретно ці грубі
порушення полягають.

В ході судового розгляду справи, судом
першої інстанції встановлено, що в
наказі №28-к від 19 лютого 2008 року про
звільнення позивача з посади не
зазначено, якими саме діями ОСОБА_1
порушив Присягу державного службовця
та в яких саме його діях виявилось
грубе порушення статті 5, 10, 14 Закону
України «Про державну службу»,
відсутні пояснення позивача та
відсутні висновки службового
розслідування, які б могли підтвердити
наявність в діях позивача протиправних
дій щодо порушення присяги державного
службовця, та є підставою для його
звільнення.

Суд першої інстанції встановив, що
позивач не мав фактичної можливості
щодо усунення недоліків, виявлених
перевіркою, проведеною з 26 лютого 2007
року по 3 березня 2007 року,
за результатами перевірки
використання бюджетних коштів за 2007
рік, планування бюджету на 2008 рік,
оскільки у періоди з 26 червня 2007 року по
15 липня 2007 року, 1 вересня 2007 року по 18
вересня 2007 року, 19 вересня 2007 року по 12
жовтня 2007 року, 12 жовтня 2007 року по 26
листопада 2007 року, 26 листопада 2007 року
по 18 грудня 2007 року, 26 грудня 2007 року по
12 січня 2008 року, 21 січня 2008 року по 6
лютого 2008 року, 8 лютого 2008 року по 15
лютого 2008 року позивач знаходився на
лікарняному, що підтверджується
листками непрацездатності, наявними в
матеріалах справи.

Суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, прийшов до
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 у
період з 1 вересня 2007 року по 19 лютого 2008
року - день звільнення, не виконував
своїх посадових обов'язків, що
пов'язано з його непрацездатністю у
зв'язку із тяжким захворюванням -
інфарктом задньої стінки міокарду.
Доказами, наявними в матеріалах справи,
підтверджується перебування ОСОБА_1 на
роботі тільки три дні: 19 січня 2008 року, 18
та 19 лютого 2008 року, оскільки весь інший
час позивач перебував на стаціонарному
лікуванні, а з 22 вересня 2008 року по 21
жовтня 2008 року - у відпустці.

При цьому суди попередніх інстанцій
належним чином встановили обставини
справи, дали відповідну оцінку
дослідженим у судових засіданнях
доказам у справі, та прийшли до
обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача щодо
скасування наказу голови Державного
комітету ветеринарної медицини
України від 19 лютого 2008 року №28-к про
звільнення ОСОБА_1 із займаної посади
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу начальника
управління ветеринарної медицини у
Черкаській області Рядняної Людмили
Андріївни залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.