Справа № 2а-5861/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа № 58534/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського
районного суду Івано-Франківської
області від 01 липня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня,-

В С Т А Н
О В И В:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради
Івано-Франківської області про
стягнення недоплаченої суми разової
щорічної грошової допомоги як учаснику
бойових дій.

Позивач посилався на те, що він як
учасник бойових дій має право на
отримання разової щорічної допомоги до
5 травня у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком згідно з ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Однак, відповідач в 2011 році роках
виплатив таку допомогу в меншому
розмірі ніж передбачено чинним
законодавством.

Позивач просив зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради
Івано-Франківської області виплатити
на його користь разову щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік в розмірі
3 360 грн.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
01.07.2011 року, яка прийнята в порядку
скороченого провадження, в задоволенні
позову відмовлено.

Вказану постанову оскаржив ОСОБА_1,
подавши на неї апеляційну скаргу. При
цьому зазначає, що постанова суду
першої інстанції є незаконною та
необґрунтованою, оскільки судом не
з'ясовані всі обставини, що мають
значення для вирішення справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зокрема, судом
першої інстанції не враховано, що норми
Законів, якими обмежувалась дія ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» визнані неконституційними і
втратили свою чинність, тому у 2011 році
позивач мав право на отримання разової
щорічної допомоги до 5 травня у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Апелянт просить скасувати постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 01.07.2011
року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1
є учасником бойових дій відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач отримав допомогу до 5 травня в
належному розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
№ 341 від 4.04.2011 року «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», і
відповідач правомірно керувався
нормами, якими врегульовані спірні
правовідносини.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх помилковими з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 19.06.2003 р. N968-IV Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
доповнено ст. 171 відповідно до ч. 4 якої,
особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України, виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
видатки на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків. За цим конституційним
приписом у разі якщо застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата грошової допомоги для
учасників бойових дій, потребує
фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України, його
обсяги не можуть визначатися будь-яким
іншим законом, крім закону про
Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
права і свободи людини і громадянина,
закріплені Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2004 рік», Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
обмежувалась дія статей 12, 13, 14 та 15
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Рішеннями Конституційного Суду
України від 1.12.2004 N20-рп/2004, від 9.07.2007 року
N6-рп/2007 і від 22.05.2008 року N10-рп/2008
визнавались неконституційними
положення Законів України «Про
Державний бюджет України на 2004, 2007 і 2008
роки», якими зупинялись на ці роки дія
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Як видно з матеріалів справи, позивачу
одноразову щорічну грошову допомогу за
2011 рік як учаснику бойових дій
виплачено відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 341 від
4.04.2011 року «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» в розмірі
460 грн. (а.с.9).

Оскільки норми Законів, якими
обмежувалась дія ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» визнані
неконституційними і втратили свою
чинність, то у 2011 році ст. 12 цього Закону
діяла у редакції відповідно до якої,
щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо виплати щорічної разової
грошової допомоги як учаснику бойових
дій за 2011 рік є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

При нарахуванні та виплаті щорічної
одноразової грошової допомоги слід
виходити із розміру мінімальної пенсії
за віком встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої. мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Узагальнюючи викладене, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову з
наведених вище підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст.
205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С Т А Н О В
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
01.07.2011 року по справі № 2а-5861/11 скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Калуської
міської ради Івано-Франківської
області щодо ненарахування і невиплати
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня згідно ст.12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком встановленої ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за 2011 рік
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Калуської
міської ради Івано-Франківської
області нарахувати і виплатити ОСОБА_1
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня згідно ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком
встановленої ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за 2011 рік, з врахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

О.М. Довгополов