Справа № 443/2140/13а, 6а/443/9/13
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
Справа № 876/533/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишин Р.С.,

представника апелянта
Тимківа О.М.,

третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області на ухвалу Жидачівського
районного суду Львівської області від
15 листопада 2013 року про зміну способу і
порядку виконання постанови
Жидачівського районного суду
Львівської області від 25 липня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області про зобов'язання нарахувати
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу дітям війни,

встановив :

11.11.2013 року виконуючий обов'язки
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Жидачівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції
Львівської області звернувся до суду
із поданням про зміну способу
виконання постанови Жидачівського
районного суду Львівської області від
25 липня 2011 року у справі № 2а-1764/11.

Постановою Жидачівського районного
суду Львівської області від 25.07.2011 року
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України нарахувати та виплатити
на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, отриманої у період з 11.01.2011 року
по 22.07.2011 року, передбаченого ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням проведених
виплат.

Ухвалою від 15 листопада 2013 року вказане
подання задоволено, змінено спосіб і
порядок виконання судового рішення,
стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в Жидачівському районі
Львівської області на користь ОСОБА_2
1134,60 гривень нарахованої державної
соціальної допомоги.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Жидачівському районі
Львівської області подало на неї
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу та прийняти
нову про відмову у задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою Жидачівського районного
суду Львівської області від 25 липня 2011
року, яка набрала законної сили,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Жидачівському районі
Львівської області провести
нарахування і виплату підвищення до
пенсії ОСОБА_2 у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 11 січня 2011 року по 22 липня 2011
року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно з приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Виходячи з аналізу резолютивної
частини постанови Жидачівського
районного суду Львівської області від
25.07.2011 року та наведених правових норм,
апеляційний суд дійшов висновку, що
покладені на відповідача зобов'язання,
є обраним позивачем видом захисту його
порушених прав судом шляхом
задоволення його позовних вимог.

Відтак, на переконання апеляційного
суду, державний виконавець просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
розгляду адміністративного позову
ОСОБА_2

При цьому, у адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст. ст.198, 223 КАС
України).

Вказане свідчить про те, що суд першої
інстанції, задовольняючи заяву про
зміну способу виконання рішення, не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним позивачем видом захисту його
порушених прав, та способом виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, та змінив суть постанови суду
за відсутності на це процесуальних
повноважень.

При цьому апеляційний суд звертає
увагу на те, що «захист порушеного
права у судовому рішенні» та «спосіб
виконання судового рішення» за своїм
змістом не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, що видав виконавчий лист,
незалежно від того, суд якої інстанції
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Матеріали справи свідчать, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Таким
чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Відтак апеляційний суд дійшов
висновку, що суд першої інстанції,
задовольнивши заяву про зміну способу
виконання постанови суду, фактично
змінив суть постанови, а вирішення
питання про стягнення коштів, як
заборгованості з невиплаченої пенсії,
що нарахована у зв'язку із виконанням
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного процесуального питання судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254, 263
КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Жидачівському районі Львівської
області задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду
Львівської області від 15 листопада 2013
року у справі № 2а-1764/11 скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні заяви виконуючого
обов'язки заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Жидачівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу
виконання постанови Жидачівського
районного суду Львівської області від
25 липня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя
Л.П.Іщук

Судді
Т.В.Онишкевич

В.П. Сапіга