Справа № 826/4532/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2014 року № 826/4532/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві про
визнання протиправним та скасування
постанови ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2013 року до Фастівського
міськрайонного суду Київської області
звернулось Головного управління
Пенсійного фонду України в Київській
області із позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного правління юстиції в м. Києві
про визнання протиправною та
скасування постанови про штрафу від 15
жовтня 2013 року у виконавчому
провадженні № 23102438.
Ухвалою Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року відкрито провадження у такій
справі, а ухвалою цього ж суду від 03
грудня 2013 року справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області №381/6189/13-а
(2а-/381/236/13) передано до Київського
окружного адміністративного суду.
Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року прийнято зазначену
адміністративну справу до провадження
та призначено до судового розгляду.
Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року адміністративну справу №810/609/14-а
за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області до Відділу примусового
виконання рішень управління держаної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві про
визнання протиправною та скасування
постанови передати на розгляд до
Окружного адміністративного суду
За результатом автоматичного
розподілу, адміністративній справі
присвоєно номер 826/4532/14 та передано на
розгляд судді Гарнику К.Ю.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 квітня 2014 року
адміністративну справу № 826/4532/14
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на 15
квітня 2014 року. При цьому, зобов'язано
відповідача надати завірені належним
чином копії матеріалів спірного
виконавчого провадження.
24 квітня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
надійшли витребувані судом матеріали.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів зазначає
Матеріали справи свідчать, що
постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління держаної
виконавчої служби Головного правління
юстиції в м. Києві від 03 листопада 2010
року відкрито виконавче провадження по
примусовому виконання виконавчого
листа Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 03 грудня 2009
року № 2а-3708/2006 про зобов'язання
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Київській області
перерахувати та виплатити до
призначеної пенсії підвищення, як
учаснику бойових дій на 150% мінімальної
пенсії за віком виходячи із
прожиткового мінімуму затвердженого
Законами України «Про прожитковий
мінімум» та про державний бюджет на
відповідний рік: ОСОБА_1 - з 01.01.2000 року;
з 01.01.2000 року по 31.12.2000 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 216 грн. 56 коп.,
Закон України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2000 рік» від
05.10.2000 року № 2025 - III, у сумі 324 грн. 84 коп.,
враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій;
з 01.01.2001 року по 31.12.2001 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 248 грн. 77 коп.,
Закон України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2001 рік», від
22.03.2001 року № 2330 - III, у сумі 373 грн. 16 коп.
враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій;
з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 268 грн., Закон
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2002 рік», від
15.11.2001 року №2780 - ІІІ, у сумі 402 грн.
враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій
з 01.01.2003 року по 31.12.2003 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 268 грн., Закон
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2003 рік», від
15.11.2001 року № 2780 - III, у сумі 402 грн.
враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій;
з 01.01.2004 року по 31.12.2004 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 284 грн. 69 коп.,
Закон України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2004 рік», від
11.05.2004 року № 1704 - IV, у сумі 427 грн. 04 коп.,
враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій;
з 01.01.2005 року по 31.12.2005 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 332 грн., Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік», від 23.12.2004 року № 2285;
IV, у сумі 498 грн., враховуючи раніше
виплачене підвищення як учаснику
з 01.01.2006 року по 31.03.2006 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 350 грн., Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік», від 20.12.2005 року №3235;
IV, у сумі 525 грн., враховуючи раніше
виплачене підвищення як учаснику
з 01.04.2006 року виходячи з прожиткового
мінімуму 359 грн., Закон України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»,
від 20.12.2005 року №3235 - IV, у сумі 538 грн. 50
коп. враховуючи раніше виплачене
підвищення як учаснику бойових дій.
зобов'язання Головного Управління
Пенсійного фонду України в Київській
області нараховувати та виплачувати у
подальшому підвищення до пенсії
виходячи із мінімальної пенсії за
віком, розрахованої, виходячи з розміру
поточного прожиткового мінімуму
затвердженого Законами України та
здійснювати перерахунок та виплату
раніше призначеної пенсії при
збільшенні розміру прожиткового
мінімуму як учаснику бойових дій на 150
відсотків мінімальної пенсії за віком
та нараховувати в подальшому
підвищення до пенсії виходячи із
мінімальної пенсії за віком
розрахованого з поточного
прожиткового мінімуму, затвердженого
Законами України - ОСОБА_1.
Вищезазначеною постановою встановлено
семиденний строк для добровільного
У подальшому, державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного правління юстиції в м. Києві
на адресу боржника 12 серпня 2013 року
направлено вимогу, якою зобов'язано
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Київській області виконати
рішення суду у строк до 21 серпня 2013
року.

Відповідно до постанови головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління держаної виконавчої служби
Головного правління юстиції в м. Києві
від 15 жовтня 2013 року ВП № 23102438 з
примусового виконання виконавчого
листа Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 03 грудня 2009
року № 2а-3708/2006 накладено на боржника
штраф у розмірі 680,00 грн.

23 жовтня 2013 року відповідачем винесено
постанову про накладення штрафу на
Головне управління Пенсійного фонду
України у Київській області у
подвійному розмірі в сумі 1360 грн.

Наразі, виконавче провадження № 23102438
закінчено, направлено подання до
Головного управління МВС України у
Київській області для вжиття
відповідних заходів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що спірна постанова є
необґрунтованою та прийнята без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а саме,
як стверджує позивач, перерахунок з 01
січня 2000 року підвищень до пенсії як
учаснику бойових дій здійснено
відповідно до вимог ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Суму
доплати 38154,42 грн. за період з 01 січня 2000
року по 01 жовтня 2006 року виплачено в
грудні 2012 року.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів, що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку регулюються
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Частиною 3 статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Твердження позивача про виконання
рішення суду в грудні 2012 року не
підтверджуються матеріалами справи,
оскільки підтверджуючих доказів суду
не надано.

При цьому, матеріали виконавчого
провадження № 23102438, також, не містять
листів Головного управління МВС
України у Київській області із
повідомленням про виконання рішення
суду.

Суд звертає увагу, що в даному випадку
обов'язок повідомлення про виконання
рішення суду покладено на Боржника за
виконавчим провадженням, оскільки інші
джерела інформації про виконання
виконавчих документів у державного
виконавця відсутні.

Позивачем не надано суду жодних
доказів повідомлення відповідача про
виконання рішення суду, при цьому,
докази виконання рішення суду взагалі
також відсутні в матеріалах справи,
хоча і витребувані судом.

При цьому, матеріали виконавчого
провадження не містять доказів
виконання рішення суду та проведення
відповідного перерахунку пенсії. Як
вже зазначалось, наразі виконавче
провадження № 23102438 закінчено,
направлено подання до Головного
управління МВС України у Київській
області для вжиття відповідних
заходів.

Відповідно до п. 6 Пленуму Вищого
адміністративного Суду України "Про
внесення змін до постанови Пленуму В
АСУ від 13.12.2010 № 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" від 21.05.2012 року № 5, судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії та рішення про поновлення на
роботі.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що державним виконавцем в
межах повноважень, правомірно було
винесено постанову про накладення
штрафу від 15 жовтня 2013 року ВП №
23102438.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведено правомірність винесення
оскаржуваної постанови з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Головного управління Пенсійного
фонду України у Київській області не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник