Справа № 805/4274/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.
Справа №805/4274/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:15

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Загацької Т.В.,

при секретарі Аржанові К.С.

за участі:

представника позивача Арсентьєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул.50 Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області, звернувся з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції про визнання неправомірною
бездіяльності з виконання вимоги №Ф532
у, яка видана управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013
року управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1194,03 грн.,
зобов'язання вжити дієві заходи з
примусового виконання вимоги №Ф532 у,
яка видана управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013
року управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1194,03 грн.
шляхом направлення запитів до обліково
- реєстраційних установ, здійснення
виїзду за місцем здійснення
підприємницької діяльності, місцем
мешкання, направлення до суду подання
щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України, розгляду клопотання
управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області №15326/06 від 12.12.2013 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з виконання вимоги №Ф532 у,
яка видана управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та з виконання вимоги №Ф532у, яка
видана 05.08.2013 року управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 1194,03 грн.

Також позивач вказує на те, що в
порушення вимог ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
відповідачем не направлялись запити до
обліково - реєстраційних установ,
майновий стан боржника не встановлено,
не направлено до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України. Також
відповідачем не розглянуто клопотання
позивача про здійснення виконавчих дій
№15326/06 від 12.12.2013 року. Крім того,
постанова про зведене виконавче
провадження винесена відповідачем
06.09.2013 року, тобто строк здійснення
виконавчого провадження порушений.

На підставі вищезазначеного позивач
просив суд визнати неправомірною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції з
виконання вимоги №Ф532 у, яка видана
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області 07.05.2013 року про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1618,21 грн. та
вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013 року
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 1194,03 грн., зобов'язати відділ
державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції вжити дієві заходи з
примусового виконання вимоги №Ф532 у,
яка видана управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013
року управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1194,03 грн.
шляхом направлення запитів до обліково
- реєстраційних установ, здійснення
виїзду за місцем здійснення
підприємницької діяльності, місцем
мешкання, направлення до суду подання
щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України, розгляду клопотання
управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області №15326/06 від 12.12.2013 року.

До початку розгляду справи по суті
позивач надав заяву про уточнення
позовних вимог, згідно якої просив
визнати неправомірною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції з виконання вимоги №Ф532 у, яка
видана управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013
року управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1194,03 грн.,
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції вжити
заходи з примусового виконання вимоги
№Ф532 у, яка видана управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області 07.05.2013 року про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1618,21 грн. та
вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013 року
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 1194,03 грн., які передбачені ст.11,
ст. 32 Закону України «Про виконавче
провадження».

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
змісту позовних вимог, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх у
повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав заяву, згідно якої заперечував
проти задоволення позовних вимог,
просив відмовити в задоволенні позову
у повному обсязі та просив розглядати
справу без його участі. За таких
обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача та на
підставі наявних в ній доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області є органом виконавчої
влади, який в цих правовідносинах
здійснює повноваження, покладені на
нього п.12 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 384/2011.

Відповідно до ст.12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно з підпунктом 5 п. 4 Положення,
Пенсійний фонд України відповідно до
покладених на нього завдань:
організовує, координує та контролює
роботу головних управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи) щодо: зокрема,
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску; інших
платежів, призначенням (перерахунком) і
виплатою пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Тобто, з урахуванням приписів
вищезазначеної норми відповідачем у
даній адміністративній справі є саме
відділ державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
10.07.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції Жигун В.П. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №38895944 з примусового виконання
вимоги №Ф-532у, виданої управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області 07.05.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь УПФУ у Волноваському
районі заборгованості у розмірі 1618,21
грн.

06.09.2013 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції Чанглі М.М. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №39699055 з примусового виконання
вимоги №Ф-532у, виданої управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області 05.08.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь УПФУ у Волноваському
районі заборгованості у розмірі 1194,03
грн.

06.09.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції Переваловою А.О. винесено
постанову про зведене виконавче
провадження, згідно якої постановлено:
виконавчі провадження об'єднати у
зведене виконавче провадження та
присвоїти йому №5446/5 на суму 2812,24 грн.

12.12.2013 року управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області направлено
відповідачу клопотання про здійснення
виконавчих дій №15326/06, згідно якого
позивач просив здійснити вихід за
місцем здійснення підприємницької
діяльності боржника та вилучити
готівкові кошти відповідно до вимог п.3
ст. 52 Закону України «Про виконавче
провадження». Вказане клопотання
отримано відповідачем 17.12.2013 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції.

24 березня 2014 року позивачем був
складений протокол ознайомлення зі
станом реалізації виконавчого
провадження згідно статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження» у
відділі державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції, відповідно до якого
вбачаються факти не вжиття державним
виконавцем своєчасних заходів з
повного вчинення виконавчих дій та
порушення вимог чинного законодавства
при примусовому виконанні
вищевказаних виконавчих документів.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» №606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон №606) та Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999
року (далі-Інструкція).

Так, у відповідності до Закону №606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону №606, п. 2.1.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій від 15.12.1999 року № 74/5 державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 25 Закону № 606, у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст.27 Закону № 606 у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 52 Закону, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Згідно зі ст. 57 Закону, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як визначено в ст.32 Закону України "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що з
боку відповідача не було вчинено
достатніх та належних дій для
примусового виконання вищезазначених
виконавчих документів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону
№ 606, державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Як вже було зазначено вище, 24 березня
2014 року позивачем був складений
протокол ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження
згідно статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» у відділі
державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції, відповідно до якого
вбачаються факти не вжиття державним
виконавцем своєчасних заходів з
повного вчинення виконавчих дій та
порушення вимог чинного законодавства
при примусовому виконанні
вищевказаних виконавчих документів, а
саме: не здійснено вихід за місцем
здійснення підприємницької діяльності
та вилучення готівки, не здійснено
вихід за місцем мешкання боржника; не
направлено подання до суду щодо
обмеження боржника у виїзді з межі
України; майновий стан боржника не
встановлений, не направлено запити до
облікових установ для встановлення
майнового стану боржника та наявності
розрахункових рахунків; виконавчі дії
проводяться не в повному обсязі. 30.09.2013
року до начальника відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції
направлялась скарга щодо
бездіяльності державного виконавця,
відповідь не надійшла.

Тобто, відповідачем не було вчинено
достатніх виконавчих дій щодо
примусового виконання вищевказаних
виконавчих документів.

Отже, приймаючи до уваги час з якого
фактично відповідачем розпочато
примусове виконання, те, що
відповідачем не були в достатній мірі
вчинені дії направлені на примусове
виконання вищезазначених виконавчих
документів в передбаченому законом
обсязі, які б зумовили стягнення з
боржника належних до стягнення сум, суд
вважає бездіяльність з боку
відповідача неправомірною.

Відповідачем не було здійснено
необхідних заходів передбачених
Законом щодо своєчасного і повного
виконання вищевказаних виконавчих
документів, а також не було прийнято
відповідних заходів з їх примусового
виконання у встановлений Законом
строк.

У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає,
що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 41-42, 69-71, 79, 86, 87,
94, 122, 138, 143, 151-154, 158,160,162, 163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції з виконання вимоги №Ф532 у, яка
видана управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області 07.05.2013 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1618,21
грн. та вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013
року управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1194,03 грн.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції вжити
заходи з примусового виконання вимоги
№Ф532 у, яка видана управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області 07.05.2013 року про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 1618,21 грн. та
вимоги №Ф532 у, яка видана 05.08.2013 року
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 1194,03 грн., які передбачені ст. 11,
ст. 32 Закону України «Про виконавче
провадження».

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
та проголошені в судовому засіданні
22.04.2014 року, постанова в повному обсязі
буде виготовлена 25.04.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.