Справа № 705/2020/14-а
Суддя: Резнік Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2020/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Умань

Уманський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді
Резнік Ю.В.

при секретарі
Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Умань справу за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Черкаській
області Державної інспекції України з
питань праці про скасування постанови
про притягнення особи до
адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області з позовом до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області Державної
інспекції України з питань праці про
скасування постанови про притягнення
особи до адміністративної
відповідальності. В позовній заяві він
вказує, що 25.03.2014 року він отримав
постанову про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу за порушення вимог ст.. 188 -6 КпАП
України. В позові він зазначає, що 25
березня 2014 року головним державним
інспектором праці Територіальної
державної інспекції праці у Черкаській
області Державної інспекції України з
питань праці Мараховською Людмилою
Іванівною був складений протокол про
адміністративне правопорушення №
23-06-11/17 про вчинення ОСОБА_1
правопорушення, яке передбачене ст. 188-6
КпАП України - невиконання умов
припису в повному обсязі до 23 березня
2014 року. Відповідно до постанови №
23-06-11/17-04 від 25 березня 2014 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні вказаного
адміністративного правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Позивач
вважає постанову № 23-06-11/17-04 від 25
березня 2014 року незаконною та такою, що
підлягає скасуванню. Тому в позовній
заяві він ставить питання про
скасування вказаної постанови та
закриття провадження у
адміністративній справі, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав і просив суд його
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на викладені в ньому
обставини.

Представник відповідача -
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Черкаській області
Державної інспекції України з питань
праці в судовому засіданні вказувала
на відсутність підстав для задоволення
позову про що чітко вказано в
заперечені на позов. В судовому
засіданні представник відповідача по
дорученню пояснила, що спочатку нею
була проведено первинна перевірки і
внесено припис ув зв»язку із
виявленням порушень, а при проведенні
повторної перевірки вона виявила, що
вимоги припису не виконані і тому нею
було відповідно складено протокол і
постанову за порушення вимог чинного
законодавства України про працю,
зокрема ст.. 115 Закону України «Про
оплату праці».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України - органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до вимог ст. 9
Конституції України та Закону України
"Про ратифікацію Конвенції" від 17.07.1997
року, Конвенція про захист прав людини
та основних свобод та протокол до неї,
є частиною національного
законодавства України. Вимогами ст. 6
ЄКПЛ та ст. 2- 4 Протоколу № 7 до
Конвенції, які застосовуються і при
розгляді справ про адміністративне
правопорушення, закріплено право особи
на справедливий суд, що включає в себе
право на доступ до матеріалів справи,
право на захист та юридичну допомогу,
право на надання доказів, проведення
експертизи та залучення свідків, право
бути повідомленим про час та місце
слухання справи та присутнім при
розгляді його справи судом. Та
основне те, що особа має право бути
негайно і детально проінформована
зрозумілою для нього мовою
компетентним органом державної влади
про характер та причини обвинувачення,
мати час і можливість, необхідні для
підготовки свого захисту та захищати
себе особисто чи використовувати
захисника.

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи.

Відповідно до ст.ст. 256, 283 ч. 2 КУпАП у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу
порушника; місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника; інші відомості,
необхідні для вирішення справи.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка вчинила
адміністративне правопорушення; при
наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. Постанова повинна
містити: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається
справа; опис обставин, установлених
при розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суду перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несправедливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

В статті 188-6 КУпАП передбачена
відповідальність за невиконання
законних вимог посадових осіб органів
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади з державного нагляду
за додержанням законодавства про
працю або створення перешкод для
діяльності цих органів.

Суд вислухавши пояснення позивача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що згідно постанови
головного державного інспектора
праці Територіальної державної
інспекції праці у Черкаській області
Державної інспекції України з питань
праці Мараховської Людмили Іванівни
про накладення адміністративного
стягнення № 23-06-11/17-04 від 25 березня 2014
року , ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення порушення, відповідальність
за яке передбачена ст.. 188-6 КпАП України.
В постанові вказано, що директор
Уманського комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго», не
забезпечив дотримання строків виплати
заробітної плати, що є невиконанням п.1
припису ( тексті постанови не вказано,
якого саме припису) та порушенням п.2.7.
колективного договору, ч.1 ст. 115 КЗпП
України та ст.. 24 Закону України «Про
оплату праці». У зв'язку з цим ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
статтею 188-6 КУпАП, та накладено штраф в
розмірі 850 грн.

Вказане правопорушення було
зафіксоване у протоколі № 23-06-11/17 про
адміністративне правопорушення від
25.03.2014 року.

Згідно ст. 14 КУпАП посадові особи
підлягають адміністративній
відповідальності за адміністративні
правопорушення, зв'язані з
недодержанням установлених правил у
сфері охорони порядку управління,
державного і громадського порядку,
природи, здоров'я населення та інших
правил, забезпечення виконання яких
входить до їх службових обов'язків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган
(посадова особа) при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення вирішує питання про
правильність складення протоколу та
інших матеріалів справи про
адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом підприємство не
має можливості самостійно
розпоряджатися своїми коштами і
вчасно проводити проплату заробітної
плати, оскільки, у зв»язку з наявністю
боргів, на підставі судових наказів
виданих господарським судом
Черкаської області у даний час
відкрито ряд виконавчих проваджень та
накладено арешти на всі рахунки та
майно підприємства. Тому у керівника
підприємства не має об»єктивної
можливості розпоряджатись коштами
самостійно, у зв»язку із чим по
причинах, які від нього не залежать
відбувається затримка у виплаті
заробітної плати працівникам
підприємства.

Жодних доказів щодо наявності
відповідних умов на підприємстві для
виплати заробітної плати -
відповідачем в постанові не зазначено.

Судом встановлено, що під час розгляду
справи про адміністративне
правопорушення відповідач не
встановив, що позивач не має
об»єктивної можливості проводити
проплату заробітної плати працівникам
підприємства, хоча позивач вказував на
це у своїх поясненнях.

Встановлено, що зміст постанови не
відповідає вимогам, передбаченим ст. 283
КУпАП, а саме обґрунтування вини
ґрунтується лише на суб'єктивних даних
відповідача, які є не об'єктивними, не
зазначено які саме дії (бездіяльність)
ОСОБА_1 призвели до адміністративного
правопорушення, суть
адміністративного правопорушення,
також в постанові не зазначено
пояснень свідків та інших відомостей
необхідних для вирішення питання.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляду
громадської організації, трудового
колективу, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

На підставі вищезазначеного, суд
приходить до висновку, що при винесенні
постанови про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
відповідачем не були з'ясовані та
враховані всі обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, що є порушенням ст.280 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що є підстави для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,17,19,50,69,70,71,72,104-107,
158,159,160-163 КАС України, суд -

П ОС Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити.

Постанову головного державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції праці у Черкаській
області Державної інспекції України з
питань праці Мараховської Людмили
Іванівни про накладення
адміністративного стягнення № 23-06-11/17-04
від 25 березня 2014 року про притягнення
ОСОБА_1, директора Уманського
«Уманьтеплокомуненерго», до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 грн., визнати
неправомірною та скасувати, а
провадження по справі закрити.

Постанова суду у справах з приводу
рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо притягнення
до адміністративної відповідальності
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.В. Резнік