Справа № 2а-2125/12/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Справа № 112702/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі м.Львова
Львівської обл. Державної податкової
служби на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
11.05.2012р. у адміністративній справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Львова Львівської обл. Державної
податкової служби про визнання рішення
протиправним, зобов'язання видати
свідоцтво про сплату єдиного податку, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.03.2012р. позивач Фізична
особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправним рішення відповідача
Державної податкової інспекції /ДПІ/ у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської обл. Державної податкової
служби про відмову у реєстрації його як
платника єдиного податку з 01.01.2012р.;
зобов'язати податковий орган
зареєструвати його платником єдиного
податку з 01.01.2012р. та видати свідоцтво
про сплату єдиного податку (а.с.3-5).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012р.
заявлений позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Шевченківському районі м.Львова,
викладене у листі № 2091/17-111 від 27.01.2012р.,
про відмову ФОП ОСОБА_2 у видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку з
01.01.2012р.; зобов'язано податковий орган
видати ФОП ОСОБА_2 свідоцтво про сплату
єдиного податку з 01.01.2012р. та
зареєструвати останнього платником
єдиного податку з 01.01.2012р.; стягнуто з
державного бюджету на користь позивача
судовий збір у розмірі 32 грн. 19 коп.
(а.с.54-58).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржила
відповідач ДПІ у Шевченківському
районі м.Львова, яка покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні
заявленого позову (а.с.61-62).

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги покликається на те, що
відповідно до абз.4 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291
Податкового кодексу /ПК/ України
суб'єкти господарювання, які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення, не можуть
бути платниками єдиного податку.
Виходячи із змісту понять «дорогоцінні
метали» та «дорогоцінне каміння», які
визначені Законом України «Про
державне регулювання видобутку,
виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними», та обмежень, встановлених ПК
України, щодо неможливості переходу на
спрощену систему оподаткування осіб,
які займаються продажем дорогоцінних
металів та дорогоцінного каміння, та
виду господарської діяльності, якою
займається позивач - роздрібна
торгівля годинниками та ювелірними
виробами, цей вид діяльності підпадає
під дію ст.291 ПК України. Вказана стаття
не містить розмежувань по виду
діяльності, у ній немає покликання на
Національний класифікатор України,
затв. наказом Держспоживстандарту
України № 375 від 26.12.2005р.; останній також
має переважно статистичне призначення
та методологічні основи застосування.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
них доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 19.01.2012р.
позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із заявою про обрання
спрощеної системи оподаткування.

27.01.2012р. ДПІ у Шевченківському районі
м.Львова прийнято рішення про відмову у
видачі свідоцтва про сплату єдиного
податку, яке викладено в листі № 2091/17-111
від 27.01.2012р.; підставою для такого
рішення наведені приписи пп.291.5.1 п.291.5
ст.291 ПК України, згідно яких обраний
позивачем вид діяльності (роздрібна
торгівля годинниками та ювелірними
виробами - КВЕД 52.48.2) не підлягає
переведенню на спрощену систему
оподаткування (а.с.6).

Задовольняючи заявлений позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивач відповідає вимогам,
встановленим главою 1 розділу XIV ПК
України, та звернувся із заявою щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування, тому податковий орган
неправомірно прийняв рішення про
відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва про сплату
єдиного податку.

Наведені висновки суду першої
інстанції колегія суддів вважає
такими, що не відповідають нормам
чинного законодавства, з наступних
причин.

Приписами підпункту 4 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291
ПК України (в редакції, чинній до
01.07.2012р.) було передбачено, що не можуть
бути платниками єдиного податку
суб'єкти господарювання (юридичні
особи та фізичні особи-підприємці), які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення.

Правові основи і принципи державного
регулювання видобутку, виробництва,
використання, зберігання дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння та
контролю за операціями з ними
закріплені в Законі України «Про
державне регулювання видобутку,
виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними».

Пунктом 1 ст.1 наведеного Закону
визначено, що дорогоцінні метали - це
золото, срібло, платана і метали
платинової групи (паладій, іридій,
родій, осмій, рутеній) у будь-якому
вигляді та стані (сировина, сплави,
напівфабрикати, промислові продукти,
хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт
тощо).

Системний аналіз наведених норм дає
підстави для висновку про те, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснювали реалізацію ювелірних
виробів до 01.07.2012р. не могли
застосовувати спрощену систему
оподаткування.

Законом України № 4834-VІ від 24.05.2012р. «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо удосконалення деяких
податкових норм» внесено зміни,
зокрема до підпункту 4 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291
ПК України, а саме доповнено словами:
«(крім виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння)».

Метою наведених змін до ПК України є
удосконалення норм згідно з практикою
їх застосування, а також удосконалення
положень щодо спрощеної системи
оподаткування. Відповідно до чинної
редакції підпункту 4 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291
ПК України не можуть бути платниками
єдиного податку суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи-підприємці), які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення (крім
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння.

При цьому в силу вимог абзацу
четвертого пп.2 п.291.4 ст.291 ПК України
фізичні особи-підприємці, які
здійснюють діяльність з виробництва,
постачання, продажу (реалізації)
ювелірних та побутових виробів з
дорогоцінних металів, дорогоцінного
каміння, дорогоцінного каміння
органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп.

Пунктом 293.3 ст.293 цього Кодексу
встановлено, що для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють діяльність
з виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння, ставка
єдиного податку встановлюється у
розмірі, визначеному підпунктом 2
пп.293.3.1 (5 відсотків доходу - у разі
включення податку на додану вартість
до складу єдиного податку) або
підпунктом 2 пп.293.3.2 п.293.3 цієї статті (10
відсотків доходу - у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку).

Оцінюючи в сукупності вищенаведене,
колегія суддів приходить до
переконливого висновку про те, що
позивач на час звернення до
податкового органу із заявою від
19.01.2012р. про застосування спрощеної
системи оподаткування не відповідав
вимогам, встановленим главою 1 розділу
XIV ПК України, через що рішення
відповідача про відмову у видачі
суб'єкту господарювання свідоцтва про
сплату єдиного податку відповідає
вимогам закону.

Таким чином, враховуючи підтвердження
в судовому засіданні обставин, якими
контролюючий орган обґрунтував своє
рішення про відмову у переведенні на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, а також у видачі позивачу
свідоцтва про сплату єдиного податку,
заявлений позивачем позов є
безпідставним, через що задоволенню не
підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, через що постанова
суду підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову у
задоволенні заявленого позову, з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської обл. Державної податкової
служби задоволити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської обл. Державної податкової
служби про визнання рішення
протиправним, зобов'язання видати
свідоцтво про сплату єдиного податку, -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька