Справа № К/9991/5362/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/5362/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
адміністрації України до Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафу за
касаційною скаргою Державної
податкової адміністрації України на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 травня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року Державна податкова
адміністрація України звернулась до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Іванченком Олександром Васильовичем 9
квітня 2010 року винесена
постанова про накладення штрафу за
невиконання рішення суду та законних
вимог державного виконавця по
примусовому виконанню виконавчого
листа Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 9 грудня 2009
року у справі №2а-4202/08 про поновлення
ОСОБА_3 на посаді заступника начальника
управління податкової міліції
начальника оперативного управління
Державної податкової адміністрації в
Кіровоградській області. Листом від 18
січня 2010 року Державна податкова
адміністрація України повернула
відповідачу постанову про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2009 року з метою виправлення допущених
помилок при її оформленні. Станом на
день подання позову до суду постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 25 грудня 2009 року з усуненням
допущених помилок на адресу позивача
не надходила. Крім того, постанова про
накладення штрафу та вимога державного
виконавця про виконання рішення суду
винесено одного дня 9 квітня 2010 року, що
позбавило права Державну податкову
адміністрацію України виконати
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2009 року про поновлення ОСОБА_3 на
посаді. Позивач також зазначив, що
ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2009 року виконавчий лист цього ж суду
від 11 вересня 2009 року у справі №2а-4202/08
визнано таким, що не підлягає виконанню
та видано новий виконавчий лист.
Зокрема ухвалою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2009 року залучено до справи у
якості другого відповідача Державну
податкову адміністрацію у
Кіровоградській області, проте судом
не було визначено в якій частині та на
кого з відповідачів покладено
виконання судового рішення. Крім того,
станом на 22 квітня 2010 року у
Дніпропетровському апеляційному
адміністративному суді розглядається
справа за апеляційними скаргами
Державної податкової адміністрації
України та Державної податкової
адміністрації у Кіровоградській
області на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2009 року та ухвалу цього ж суду
від 20 листопада 2009 року. Позивач просив
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Іванченко О.В. щодо винесення постанови
про накладення штрафу від 9 квітня 2010
року; скасувати постанову про
накладення штрафу від 9 квітня 2010 року.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2010 року відмовлено у
задоволенні позову Державної
податкової адміністрації України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації України
залишено без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 12 травня 2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Державної податкової адміністрації
України, судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2009 року ОСОБА_3 поновлено на посаді
заступника начальника управління
податкової міліції - начальника
оперативного управління податкової
міліції Державної податкової
адміністрації в Кіровоградській
області з 3 березня 2008 року. Додатковою
постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2009 року виконання судового
рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на
посаді допущено до негайного
виконання. Виконавчий лист у вказаній
справі виданий 9 грудня 2009 року. 25
грудня 2009 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та зобов'язано
Державну податкову адміністрацію
України виконати рішення суду негайно.
Листом від 18 січня 2010 року Державна
податкова адміністрація України
повернула постанову про відкриття
виконавчого провадження від 25 грудня
2009 року з посиланням на допущені
порушення при її оформленні.
Постановою державного виконавця від 9
квітня 2010 року накладено штраф на
Державну податкову адміністрацію
України та винесено вимогу №322/6 від 9
квітня 2010 року про виконання позивачем
судового рішення у п'ятиденний строк з
моменту отримання вимоги.

Частинами 1, 2 та 4 статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Статтею 25 цього Закону визначено
строки вчинення виконавчих дій,
зокрема, рішення про поновлення на
роботі, яке підлягає негайному
виконанню, державний виконавець має
виконати у двомісячний строк.

Відповідно до вимог статті 77 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно.

Відповідно до вказаного вище Закону
виконання рішення вважається
завершеним з моменту фактичного
допущення працівника до виконання
попередніх обов'язків на підставі
відповідного акту органу, що прийняв
незаконне рішення про звільнення або
переведення працівника.

Згідно частини 7 статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами начальнику відповідного
органу державної виконавчої служби або
до відповідного суду у 10-денний строк.

Повернення до Департаменту державної
виконавчої служби постанови про
відкриття виконавчого провадження із
помітками щодо її неналежного
оформлення законодавством не
передбачено.

Відповідно до частини 1 статті 87 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу.

На момент прийняття державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби Іванченко
О.В. постанови про накладення штрафу в
розмірі 340 грн Державна податкова
адміністрація України не вчиняла
будь-яких дій, направлених на виконання
виконавчого листа від 25 грудня 2009 року
та вимог державного виконавця.

Оскільки Державною податковою
адміністрацією України не надано
доказів поважності невиконання
судового рішення у встановлений
державним виконавцем строк, не
доведено протиправності вчинених
державним виконавцем дій, то суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про їх
правомірність та законність винесення
постанови про накладення на боржника
штрафу у розмірі 340 грн.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації України залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
травня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 січня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.