Справа № 805/431/14
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №805/431/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А., секретар
судового засідання Турко І.Б., за участю
позивача ОСОБА_9 представника позивача
ОСОБА_10, представника відповідача
Кутько О.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Арбітражниого керуючого ОСОБА_9 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 805/431/14 за позовом
Арбітражниого керуючого ОСОБА_9 до
Міністерства юстиції України про
визнання недійсним та скасування п. 4
Наказу від 23.12.2013 року за № 2718/5,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Міністерства юстиції України про
визнання недійсним та скасування п. 4
Наказу "Про анулювання свідоцтв про
право на здійснення діяльності
арбітражних керуючих" від 23.12.2013 року за
№ 2718/5.

Позовні вимоги обґрунтовані
відсутність з його сторони порушень
встановлених актом перевірки, вказує
на здійснення ним виплат грошових
коштів працівникам, та на вірне
погашення вимог кредиторів згідно
черговості, ним жито всіх заходи щодо
звільнення робітників ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, вважає, що п. 4
наказу "Про анулювання свідоцтв про
право на здійснення діяльності
арбітражних керуючих" від 23.12.2013 року за
№ 2718/5, що прийнятий на підставі подання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) від
18.12.2013року за №10 та протоколу її
засідання від 11.12.2013 року за №7/12/2013
таким, що підлягає визнанню незаконним
та скасуванню.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 805/431/14 у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції
позивач не погодився, подав апеляційну
скаргу, вважаючи, що судом першої
інстанції неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права, виклавши аналогічну позицію
позовній заяві. Просить рішення суду
скасувати і прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, встановила наступне:

Позивачу, ОСОБА_9, Міністерством
юстиції України видано свідоцтво про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
від 23.07.2013 року за НОМЕР_2, згідно Наказу
Міністерства юстиції від 03.07.2013 року за
№ 1318/5 (а.с. 8).

Постановою Господарського суду
Донецької області від 25.10.2012 р. по
справі про банкрутство № 45/1376 ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" було
визнане банкрутом, відносно нього була
відкрита ліквідаційна процедура,
ліквідатором було призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_9 (а. с. 9-11).

На підставі колективної скарги
колишніх працівників ТОВ
"Ханженковський завод двигунів" від
26.02.2013 року № б/н (а.с. 76-78), Міністерством
юстиції України надано доручення від
12.08.2013 року за № 4928-0-413/13.2 на проведення
позапланової перевірки ОСОБА_9 під час
виконання повноважень ліквідатора ТОВ
"Ханженковський завод двигунів" (а.с. 82),
на підставі якого Головним управлінням
юстиції у Донецькій області проведено
перевірку Арбітражниого керуючого
ОСОБА_9 за результатами, якої складена
Довідка про результатами позапланової
виїзної перевірки арбітражного
керуючого від 28.10.2013 року за № 55 (а.с.19-27),
якою встановлено, що арбітражним
керуючим ОСОБА_9 під час виконання
повноважень ліквідатора по справі №
45/1376 про банкрутство ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" у
порушення: абзацу другого частини
першої статті 23 та абзацу шостого
частини першої статті 25 Закону № 2343 в
частині не вжиття заходів, щодо
завершення підприємницької діяльності
банкрута; абзацу десятого частини
першої статті 25 Закону № 2343 в частині
не вжиття заходів щодо звільнення
робітників ТОВ "Ханженковській завод
двигунів" ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8; частини другої статті 30 Закону
№ 2343 в частині не здійснення
оповіщення через засоби масової
інформації про порядок продажу майна
банкрута, склад, умови та строки
придбання майна, без погоджування з
комітетом кредиторів про порядок
продажу майна банкрута, склад, умови та
строки придбання майна, а саме запасних
частин; підпункту б) пункту першого
частини першої статті 31 та частини
восьмої статті 30 Закону № 2343 в частині
не спрямування суми в розмірі 9100,00грн.,
виплаченої в якості поточної
заробітної плати незвільненим
працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на задоволення вимог кредиторів
першої черги; частини 1, частини 2 статті
30 Закону № 2343, статті 94 Глави VII Кодексу
законів про працю України, статті 23
Закону України "Про оплату праці" від 24
березня 1995 року N 108/95-ВР із змінами та
доповненнями в частині здійснення
погашення вимог кредиторів не
грошовими коштами.

Арбітражним керуючим для спростування
висновків комісії, викладених у
довідці від 28 жовтня 2013 р. за № 55, надані
заперечення від 04.11.2013 року за № б/н, в
яких арбітражний керуючий ОСОБА_9
зазначив, що ним належним чином
забезпечено здійснення ліквідаційної
процедури по справі № 45/1376 про
банкрутство ТОВ "Ханженковській завод
двигунів" (а.с. 28-29).

Відповідно до пункту 6.3 Порядку
контролю орган контролю зобов'язаний
протягом двох робочих днів після
завершення строку на надання
арбітражним керуючим заперечень щодо
Довідки опрацювати надані арбітражним
керуючим пояснення, зауваження,
заперечення і документи та скласти акт
перевірки.

Комісією з проведення перевірки
складений Акт позапланової виїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого від 06.11.2013 № 57 (а.с. 32-37) за
результатами перевірки діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_9 під час
виконання ним повноважень ліквідатора
по справі № 45/1376 про банкрутство ТОВ
"Ханженковській завод двигунів"
встановлені наступні порушення, а саме:

абзацу другого частини першої статті 23
та абзацу шостого частини першої
статті 25 Закону № 2343 в частині не
вжиття заходів, щодо завершення
підприємницької діяльності банкрута;

абзацу десятого частини першої статті
25 Закону № 2343 в частині не вжиття
заходів щодо звільнення робітників ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8;

підпункту б) пункту першого частини
першої статті 31 та частини восьмої
статті 30 Закону № 2343 в частині не
спрямування суми в розмірі 9100,00грн.,
виплаченої в якості поточної
заробітної плати незвільненим
працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на задоволення вимог кредиторів
першої черги;

частини 1, частини 2 статті 31 Закону №
2343, статті 94 Глави VII Кодексу законів
про працю України, статті 23 Закону
України "Про оплату праці" від 24 березня
1995 року N 108/95-ВР із змінами та
доповненнями в частині здійснення
погашення вимог кредиторів не
грошовими коштами.

Згідно частини третьої підпункту 6.4.3
Порядку контролю у резолютивній
частині акта перевірки окремо
зазначаються порушення, щодо яких
органом контролю буде винесено
розпорядження про усунення порушень,
та порушення, щодо яких буде винесено
припис про недопущення повторних
порушень.

Актом позапланової перевірки від 06.11.2013
року за № 57 встановлено, що порушення є
такими, що не можливо усунути, у зв'язку
з чим вони підлягають включенню до
Припису про недопущення повторних
порушень.

Також, зазначеним актом встановлено, що
за результатами перевірки виявлено
грубе порушення, яке є підставою для
внесення державним органом з питань
банкрутства до Дисциплінарної комісії
подання щодо застосування до
арбітражного керуючого дисциплінарних
стягнень, а саме: п.п. б п.1 ч.1 ст. 31 та ч. 8
ст. 30 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в частині не
спрямування суми у розмірі 9100,00 грн.,
виплаченої в якості поточної
заробітної плати незвільненим
працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на задоволення вимог кредиторів
першої черги; ч. 1, 2 ст. 30 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 94 Глави 7 Кодексу законів про працю
України, ст. 23 Закону України "Про
оплату праці" в частині здійснення
погашення вимог кредиторів не
грошовими коштами; абз. 10 ч. 1 ст .25
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в частині не
вжиття заходів щодо звільнення
робітників ТОВ "Ханженковській завод
двигунів" ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається, що
Управлінням з питань банкрутства
винесено подання № 49 від 21.11.2013 року про
накладення на арбітражного керуючого
ОСОБА_9 дисциплінарного стягнення
(а.с.73).

Згідно витягу з протоколу засідання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) за №
07/12/13 від 11.12.2013 року комісією було
вирішено застосувати до арбітражного
керуючого ОСОБА_9 дисциплінарне
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
підставі подання за № 49 від 21.11.2013 року
(а.с.74-75).

Пунктом 4 Наказу Міністерства юстиції
України від 23.12.2013 року за № 2718/5 про
анулювання свідоцтв про право на
здійснення діяльності арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
виданих, зокрема, ОСОБА_9, відповідно до
п. 5 ч. 1 ст. 112 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
п.16 Порядку видачі свідоцтва про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 14.01.2013 року за №93/5 з
урахуванням протоколу Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) від 11.12.2013року
за №7/12/2013 року анульовано свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за НОМЕР_2 від 23.07.2013 року, видане ОСОБА_9
(а.с.31).

З матеріалів справи вбачається, що,
арбітражним керуючим видано наказ від
06.11.2012 року за № 3 про повідомлення
працівників ТОВ "Ханженковській завод
двигунів" про майбутнє звільнення на
протязі двох місяців (а.с. 117).

Робітники, зокрема, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 були ознайомлені з тим,
що будуть звільнені до 08.01.2013 року.

З акту перевірки вбачається, що під час
перевірки Головним управлінням
юстиції у Донецькій області були
досліджені письмове повідомлення від
07.11.2012року за № 487/10 працівника ОСОБА_8
про звільнення у зв'язку з банкрутством
підприємства до 08.01.2013 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_8 ознайомлено з
повідомленням особисто, письмове
повідомлення від 07.11.2012 року за № 486/10
працівника ОСОБА_6 про звільнення у
зв'язку з банкрутством підприємства до
08.01.2013 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_6 ознайомлено з повідомленням
особисто, письмове повідомлення від
07.11.2012 року за № 485/10 працівника ОСОБА_5
про звільнення у зв'язку з банкрутством
підприємства до 08.01.2013року, з якого
вбачається, що ОСОБА_5 було ознайомлено
з повідомленням особисто, письмове
повідомлення від 07.11.2012 року за № 489/10
працівника ОСОБА_7 про звільнення у
зв'язку з банкрутством підприємства до
08.01.2013року, з якого вбачається, що
ОСОБА_7 було ознайомлено з
повідомленням особисто.

На момент проведення перевірки ОСОБА_8
(сторож) звільнено не було, ОСОБА_6
(начальник ЖЄУ) звільнено не було,
ОСОБА_5 (бухгалтер ЖЄУ) звільнено не
було, ОСОБА_7 (начальник виробництва)
звільнено не було.

Колегія суддів не приймає доводів
апеляційної скарги, що працівники
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
здійснювали функції щодо забезпечення
збереження активів підприємства,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів в підтвердження даного факту, а
тому висновок суду першої інстанції,
щодо порушення позивачем приписів
абзацу десятого частини першої статті
25 Закону № 2343 в частині не вжиття
заходів щодо звільнення робітників ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Згідно відомостей щодо розподілу
заробітної плати ТОВ "Ханженковській
завод двигунів" арбітражним керуючим
було здійснено виплату заробітної
плати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за
період з листопада 2012 року по липень 2013
року на загальну суму 9100 грн., що не
заперечується сторонами по справі.

Згідно підпункту б) пункту першого
частини першої статті 31 Закону № 2343,
кошти, одержані від продажу майна
банкрута, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів, у порядку,
встановленому цією статтею: у першу
чергу задовольняються: вимоги щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати за три місяці роботи, що
передують порушенню справи про
банкрутство чи припиненню трудових
відносин у разі звільнення працівника
до порушення зазначеної справи,
грошової компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки
та додаткової відпустки працівникам,
які мають дітей, право на які виникло
протягом двох років, відпрацьованих до
порушення справи про банкрутство чи
припинення трудових відносин, інших
коштів, належних працівникам у зв'язку
з оплачуваною відсутністю на роботі
(оплата часу простою не з вини
працівника, гарантії на час виконання
державних або громадських
обов'язків, гарантії і компенсації
при службових відрядженнях, гарантії
для працівників, що направляються для
підвищення кваліфікації, гарантії для
донорів, гарантії для працівників, що
направляються на обстеження до
медичного закладу, соціальні виплати у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за рахунок коштів
підприємства тощо), право на які
виникло протягом трьох останніх
місяців до порушення справи про
банкрутство чи припинення трудових
відносин, а також вихідної допомоги,
належної працівникам у зв'язку з
припиненням трудових відносин, у тому
числі відшкодування кредиту,
отриманого на ці цілі: витрати Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб, що
пов'язані з набуттям ним прав кредитора
щодо банку, - у розмірі всієї суми
відшкодування за вкладами фізичних
осіб; вимоги кредиторів за договорами
страхування; витрати, пов'язані з
провадженням у справі про банкрутство
в господарському суді та роботою
ліквідаційної комісії, у тому числі:
витрати на оплату державного мита;
витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство; витрати на публікацію в
офіційних друкованих органах
інформації про порядок продажу майна
банкрута; витрати на публікацію в
засобах масової інформації про
поновлення провадження у справі про
банкрутство у зв'язку з визнанням
мирової угоди недійсною; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів; витрати на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) в порядку,
передбаченому статтею 27 цього Закону.

Згідно пункту другому частини першої
статті 31 Закону № 2343 у другу чергу
задовольняються вимоги, що виникли із
зобов'язань банкрута перед
працівниками підприємства-банкрута (за
винятком повернення внесків членів
трудового колективу до статутного
капіталу підприємства), крім вимог,
задоволених у першу чергу, зобов'язань,
що виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому Фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників).

Згідно з частиною другою статті 31
Закону № 2343 вимоги кожної наступної
черги задовольняються в міру
надходження на рахунок коштів від
продажу майна банкрута після повного
задоволення вимог попередньої черги.

Відповідно до частини третьої статті 31
Закону № 2343 у разі недостатності
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута, для повного задоволення всіх
вимог однієї черги вимоги
задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належить кожному кредиторові
однієї черги.

Колегія суддів не приймає посилання
апеляційної скарги, що виплата
поточної заробітної плати працівникам
ТОВ "Ханженковській завод двигунів"
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є
виплатою на видатки, що пов'язані з
проведенням ліквідаційної процедури
та збереженням майнових активів
підприємства, оскільки до установи
банку (ПАТ КБ "ПриватБанк") головним
бухгалтером підприємства було подано
відомості щодо розподілу заробітної
плати ТОВ "Ханженковській завод
двигунів" (а..с.139-147), в яких виплати
грошові кошти працівникам ТОВ
"Ханженковській завод двигунів"
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за період
з листопада 2012 року по липень 2013року
були виплачені з призначенням платежу
саме " заробітна плата".

Тобто, арбітражним керуючим не було
надано до перевірки та до судів першої
та апеляційної інстанції, документів,
які підтверджують виплату грошових
коштів саме за здійснення заходів щодо
збереження майнових активів
підприємства працівникам ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а тому колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку про
порушення позивачем підпункту б)
пункту першого частини першої статті 31
та частини восьмої статті 30 Закону № 2343
в частині не спрямування суми в розмірі
9100,00 грн., виплаченої в якості поточної
заробітної плати не звільненим
працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, на задоволення вимог
кредиторів першої черги.

Щодо встановленого перевіркою
порушення позивачем частини 1, частини 2
статті 31 Закону № 2343, статті 94 Глави VII
Кодексу законів про працю України,
статті 23 Закону України "Про оплату
праці" від 24 березня 1995 року за N 108/95-ВР
із змінами та доповненнями в частині
здійснення погашення вимог кредиторів
не грошовими коштами, судами
встановлено, що позивачем було
здійснено погашення вимог кредиторів
першої черги (заборгованість за
заробітною платою колишнім
працівникам ТОВ "Ханженковській завод
двигунів") шляхом взаємозаліку, а саме:
заборгованість колишніх працівників
ТОВ "Ханженковській завод двигунів" за
договорами оренди житла (квартирна
плата) погашалася за рахунок
заборгованості із заробітної плати
перед колишніми працівниками ТОВ
"Ханженковській завод двигунів" за
період: в листопаді 2012 року по 10
працівникам на загальну суму 3121,30 грн.,
в грудні 2012 року по 15 працівникам на
загальну суму 2295,73 грн., в січні 2013 року
по 14 працівникам на загальну сум 1128,79
грн., в лютому 2013 року по 15 працівникам
на загальну суму 1453,79 грн., в березні 2013
року по 15 працівникам на загальну суму
1394,12 грн., в квітні 2013 року по 15
працівникам на загальну суму 1919,89 грн.,
в травні 2013року по 15 працівників на
загальну суму 2228,94 грн., в червні 2013 року
по 17 працівникам на загальну суму 2709,41
грн., в липні 2013 року по 23 працівниках на
загальну суму 3012,87грн., в серпні 2013 року
по 28 працівникам на загальну суму 5982,68
грн.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводів апеляційної скарги, приписи
ст. 24 Закону України "Про оплату праці",
оскільки згідно ч. 5 ст. 24 Закону України
"Про оплату праці" за особистою
письмовою згодою працівника виплата
заробітної плати може здійснюватися
через установи банків, поштовими
переказами на вказаний ними рахунок
(адресу) з обов'язковою оплатою цих
послуг за рахунок роботодавця.

При цьому, зазначена норма закону не
передбачає здійснення взаємозаліку в
рахунок погашення заробітної плати
працівників.

Виходячи з вищевикладеного, погашення
вимог кредиторів здійснюється
виключно грошовими коштами, як
наслідок не допускається здійснення
погашення вимог кредиторів іншими
засобами (шляхом взаємного заліку).

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, про порушення з боку
позивача частини 1, частини 2 статті 31
Закону № 2343, статті 94 Глави VII Кодексу
законів про працю України, статті 23
Закону України "Про оплату праці" від 24
березня 1995 року за N 108/95-ВР із змінами та
доповненнями в частині здійснення
погашення вимог кредиторів не
грошовими коштами.

Стосовно строків накладення на
позивача дисциплінарного стягнення, то
колегія суддів вважає, що воно
накладено на позивача в межах строків
визначених п.7.5 Порядку контролю
рішення щодо накладення
дисциплінарного стягнення

Відповідно до вимог ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що відповідачем факт вчинення
порушень, зазначених в акті перевірки
від 06.11.2013 року за № 57 доведений, а
вимоги позивача щодо визнання
недійсним та скасування п.4 Наказу
Міністерства юстиції України від 23.12.2013
року за № 2718/5 є такими, що не підлягають
задоволенню, а том у підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні, колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Арбітражниого
керуючого ОСОБА_9 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 805/431/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала суду складена
05.05.2014 року.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

О.П. Лях

О.А. Нікулін