Справа № 813/348/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа №
2440/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Кузьмич
С.М.

судді
Запотічний І.І.

розглянувши у письмовому провадженні
в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
про передачу справи за підсудністю у
справі № 813/348/14 за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Львівській області про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся з позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії державного виконавця при винесенні
постанови від 20.12.2013 року ВП № 31264937 про
накладення штрафу в розмірі 1020,00 грн.
та скасувати постанову.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
передано на розгляд Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області адміністративну справу за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, відділу примусового
виконання рішень управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними
дій та скасування постанови.

Не погодившись із такою ухвалою
суду першої інстанції Головне
управління Пенсійного фонду України
у Львівській області подало
апеляційну скаргу. З посиланням на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм процесуального права
просить таку скасувати, направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої
апеляційної скарги зазначає, що даний
позов підлягає розгляду Львівським
окружним адміністративним судом.
Посилається на п. 6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 року № 3 та
зазначає, що постанова державного
виконавця про накладення штрафу не є
рішенням суду, у справах передбачених
п. 1.4 ч.1 ст. 18 КАС України, а є
самостійним рішенням державного
виконавця, який є посадовою особою та
його дії можуть бути оскаржені з
врахуванням вимог предметної
підсудності адміністративних справ.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів - це сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів , які провадяться на підставах,
в межах повноважень та у спосіб,
визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Пунктом 13 частини третьої статті
11 цього Закону передбачено, що
державний виконавець у процесу
здійснення виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Такі випадки передбачені,
зокрема статтею 75 цього Закону, яка
регулює загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії, або
утриматись від їх вчинення.

Саме у порядку цієї статті
здійснюється примусове виконання
рішень, ухвалених у справах,
передбачених пунктом 4 частини першої
статті 18 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини першої,
другої статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження», після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматись від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня
його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

Аналіз цих законодавчих
положень дозволяє дійти висновку, що
рішення про застосування штрафу
державний виконавець приймає у
процесі здійснення виконавчого
провадження, тобто під час
примусового виконання рішень суддів
та інших органів посадових осіб.

Пунктом 5 частини першої статті
18 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах передбачених
пунктами 1-4 частини першої цієї статті
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам.

Аналогічне положення містить
частина шоста статті 181 цього Кодексу.

Таким чином, справи про
оскарження постанов державного
виконавця про накладення штрафу за
невиконання рішень, ухвалених у
справах, що визначені у пункту 4
частини першої статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметно підсудні місцевим
загальним судам як адміністративним
судам, як справи з приводу рішень
державного виконавця щодо виконання
судових рішень, ухвалених цими судами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині що стосується посилання
позивача на п.6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 року № 3. Дані твердження
спростовуються п.9 вищевказаної
Постанови, в якій зазначено, що
визначаючи предметну підсудність
справ з приводу рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби, судам необхідно враховувати, що
за приписами пункту 5 частини першої
статті 18, частини шостої статті 181 КАС
України адміністративні справи з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист,
незалежно від статусу позивача у
виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законну ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, ухвала суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, ст.
ст.200, 205, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України
у Львівській області залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
05.02.2014 року про передачу справи за
підсудністю у справі № 813/348/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Кузьмич С.М.

Запотічний І.І.