Справа № К-37265/10
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К-37265/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач), суддів:Заїки М.М.,
Стародуба О.П., при
секретарі:Борілло Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_5, а також
Погорелової О.Ю., - представника
відповідача, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження справу за позовом ОСОБА_5
до Одеської обласної ради, треті особи
на стороні відповідача без самостійних
вимог на предмет спору - Управління
Одеської обласної ради з майнових
відносин, ОСОБА_7, Загоруйко Юрій
Іванович, про скасування наказу про
оголошення догани, скасування
розпорядження голови Одеської
обласної ради про звільнення з посади
та поновлення на посаді, за касаційними
скаргами Одеської обласної ради та
Управління Одеської обласної ради з
майнових відносин на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2008 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з адміністративним позовом, у якому,
після уточнення у листопаді 2008 року
позовних вимог, просить суд:

- скасувати наказ начальника
Управління обласної ради з майнових
відносин (далі - Управління) «Про
оголошення догани головному
спеціалісту підвідділу орендних
відносин відділу орендних відносин та
приватизації ОСОБА_5» від 26 грудня 2007
року № 52-к;

- скасувати розпорядження голови
Одеської обласної ради «Про звільнення
ОСОБА_5 з посади головного спеціаліста
підвідділу орендних відносин відділу
орендних відносин та приватизації
Управління обласної ради з майнових
відносин» від 23 травня 2008 року за №
140/2008-КР;

- поновити його на посаді головного
спеціаліста підвідділу орендних
відносин відділу орендних відносин та
приватизації Управління;

- допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
його на посаді головного спеціаліста
підвідділу орендних відносин відділу
орендних відносин та приватизації
Управління.

ОСОБА_5 зазначає, що наказ від 26 грудня
2007 року № 52-к винесений начальником
Управління поза межами повноважень
останнього.

В обґрунтування вимоги про скасування
розпорядження голови Одеської
обласної ради від 23 травня 2008 року за №
140/2008-КР позивач вказує на
неправомірність свого звільнення з
посади за відсутності на таке підстав,
передбачених пунктом 4 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю

(далі - КЗпП) України.

Постановою Приморського районного
суду міста Одеси від 14 січня 2010 року в
позові ОСОБА_5 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про
скасування розпорядження голови
Одеської обласної ради від 23 травня 2008
року за № 140/2008-КР, суд першої інстанції
дійшов до висновку про правомірність
зазначеного розпорядження, винесеного
в межах місячного строку з дня
виявлення відсутності без поважних
причин на роботі більше трьох годин
протягом робочого дня, визнавши за
прогул відсутність позивача на
робочому місці 25 квітня 2008 року. При
цьому суд першої інстанції визнав, що
довідка від 25 квітня 2008 року, надана
позивачеві доцентом ОСОБА_9, в
розумінні положень Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 13
листопада 2001 року № 455 (далі -
Інструкція), не є документом, що
посвідчує тимчасову непрацездатність.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_5
задоволено частково. Постанову
Приморського районного суду міста
Одеси від 14 січня 2010 року скасовано та
прийнято по справі нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнено частково.
Визнано протиправним та скасовано
розпорядження голови Одеської
обласної ради від 23 травня 2008 року за №
140/2008-КР «Про звільнення ОСОБА_5 з посади
головного спеціаліста підвідділу
орендних відносин відділу орендних
відносин та приватизації Управління
обласної ради з майнових відносин».
Позивача ОСОБА_5 поновлено на посаді
головного спеціаліста підвідділу
орендних відносин відділу орендних
відносин та приватизації Управління
обласної ради з майнових відносин
Одеської обласної ради. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови скасування
розпорядження голови Одеської
обласної ради від 23 травня 2008 року за №
140/2008-КР апеляційний суд дійшов
висновку, що таке винесено без
достатніх на те підстав. Посилаючись на
наявність довідки доцента ОСОБА_9, суд
апеляційної інстанції визнав поважною
причину відсутності позивача 25 квітня
2008 року на робочому місці більше трьох
годин протягом робочого дня, вважаючи,
що він у вказаний день перебував у
закладі охорони здоров'я. При цьому
апеляційний суд відмітив, що наказ
Управління від 26 грудня 2007 року № 52-к не
може слугувати підставою для
звільнення позивача, оскільки ним до
ОСОБА_5 застосоване дисциплінарне
стягнення у вигляді догани, що
унеможливлює застосування двох
дисциплінарних стягнень (догани та
звільнення) за одне й теж порушення
трудової дисципліни.

Не погоджуючись із постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
Одеська обласна рада та Управління,
кожен окремо, звернулися до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
Приморського районного суду міста
Одеси від 14 січня 2010 року.

У касаційній скарзі представник
Одеської обласної ради, посилаючись на
лист Одеського державного медичного
університету, вказує, що ОСОБА_9 на
кафедрі факультетської терапії та у
зазначеному університеті не працює з
серпня 2005 року і тому не має права
видавати довідки на бланку кафедри
факультетської терапії з курсом
ендокринології. Довідку, видану ОСОБА_9
25 квітня 2008 року, як доцентом кафедри
факультетської терапії з курсом
ендокринології Одеського державного
медичного університету та лікарем,
вважає такою, що не може слугувати
підставою для визнання поважною
причину відсутності 25 квітня 2008 року
позивача на робочому місці більше
трьох годин протягом робочого дня.
Звертає увагу суду на систематичне
порушення позивачем ОСОБА_5 трудової
дисципліни (у 2007 та 2008 роках по 2
прогули).

У касаційній скарзі Єремиця О.М., -
начальник Управління, зазначає, що
звільнення позивача із займаної
посади, як вид дисциплінарного
стягнення, застосовано до ОСОБА_5 за
здійснення дисциплінарного проступку,
що виявилось у відсутності 25 квітня 2008
року його на робочому місці без
документу, який посвідчує тимчасову
непрацездатність. При накладенні цього
дисциплінарного стягнення (звільнення)
було враховано і те, що на момент його
застосування продовжувався строк дії
попереднього дисциплінарного
стягнення - догани.

Позивач ОСОБА_5 подав заперечення на
зазначені касаційні скарги, просить
такі залишити без задоволення, а
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг та заперечення
на них, правильність правової оцінки
обставин справи та застосування судом
норм матеріального і процесуального
права в межах касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

За приписами частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Оскільки постанова Одеського
апеляційного адміністративного
судувід 2 листопада 2010 року
оскаржується у частині задоволення
позову, в іншій частині це рішення не
оскаржується, колегія суддів перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду апеляційної інстанції лише в цій
частині.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно відповідати
вимогам законності і обґрунтованості.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Це випливає з конституційного
принципу законності. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, обґрунтованим вважається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для цієї
справи чи для вирішення певного
процесуального питання, висновки суду
про встановлені обставини є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються належними і
допустимими доказами.

На думку колегії суддів Вищого
адміністративного суду України,
рішення апеляційного суду в
оскаржуваній частині не можна вважати
таким, що відповідає вимогам
законності і обґрунтованості.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

З матеріалів справи вбачається, і це
правильно встановлено судами
попередніх інстанцій, що
розпорядженням відповідача від 30
травня 2005 року № 54/2005-КР позивач ОСОБА_5
з 23 травня 2005 року був призначений на
посаду головного спеціаліста
підвідділу орендних відносин відділу
орендних відносин та приватизації
Управління. Присягу посадової особи
місцевого самоврядування позивач
прийняв 1 липня 2003 року.

Наказом Управління від 26 грудня 2007 року
№ 52-к позивачеві ОСОБА_5 була оголошена
догана в зв'язку з порушенням ним
трудової дисципліни, що виразилось у
відсутності на робочому місці без
повідомлення керівництва 21 та 22
листопада 2007 року.

Приймаючи 2 листопада 2010 року
оскаржувану постанову, апеляційний суд
вірно погодився з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову в частині вимог
ОСОБА_5 про скасування наказу
Управління від 26 грудня 2007 року № 52-к.

Матеріалами справи встановлено, що 25
квітня 2008 року позивач ОСОБА_5 знову був
відсутній на робочому місці.

З довідки від 25 квітня 2008 року, наданої
ОСОБА_9, як доцентом кафедри
факультетської терапії з курсом
ендокринології Одеського державного
медичного університету та лікарем,
вбачається, що ОСОБА_5 в зазначений день
був ним оглянутий, йому поставлено
відповідний діагноз та рекомендовано
лікування.

25 квітня 2008 року начальником відділу
орендних відносин та приватизації
Управління Киршньовою О.В. була подана
доповідна записка на ім'я начальника
Управління Загоруйка Ю.І., в якій
зазначено, що позивач 21 квітня 2008 року
запізнився на роботу на 40 хвилин, від
написання

пояснення про цей випадок ОСОБА_5
відмовився. Також повідомляється про
невихід ОСОБА_5 на роботу 25 квітня 2008
року через погане самопочуття. У
зв'язку з неодноразовою відсутністю
позивача на робочому місці без
поважних причин, недбалим ставленням
до роботи, Киршньова О.В. просила
розглянути питання щодо його
звільнення з посади головного
спеціаліста підвідділу орендних
відносин відділу орендних відносин та
приватизації Управління.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_5 вийшов на роботу 28
квітня 2008 року, вимогу керівництва
надати письмові пояснення щодо причин
відсутності на робочому місці 25 квітня
2008 року проігнорував.

Оспорюваним розпорядженням голови
Одеської обласної ради від 23 травня 2008
року за № 140/2008-КР позивача ОСОБА_5
звільнено з цієї дати із займаної
посади за прогули без поважних причин
відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП
України. При видачі оспорюваного
розпорядження враховано наказ
Управління від 26 грудня 2007 року № 52-к і
доповідну записку начальника відділу
орендних відносин та приватизації
Управління Киршньової О.В. від 25 квітня
2008 року.

На думку колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, до
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції в частині відмови
скасування розпорядження голови
Одеської обласної ради від 23 травня 2008
року за № 140/2008-КР апеляційний суд
дійшов помилково, мотивуючи це
наступним.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 455 від 13 листопада 2001 року
була затверджена Інструкція, яка
визначає порядок і умови видачі,
продовження та обліку документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян, здійснення
контролю за правильністю їх видачі.

Відповідно до пункту 1.1 цієї Інструкції
тимчасова непрацездатність
працівників засвідчується листком
непрацездатності.

Згідно з пунктом 1.2 зазначеної
Інструкції видача інших документів про
тимчасову непрацездатність
забороняється, крім випадків,
обумовлених пунктами 1.14, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18,
2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Так, зокрема, пунктом 2.19 Інструкції
передбачено, що особам, які самостійно
звернулись по консультативну допомогу,
видається довідка довільної форми за
підписом лікуючого лікаря, засвідченим
печаткою лікувально-профілактичного
закладу, з обов'язковим зазначенням
часу проведеної консультації.

Як вбачається з довідки, виданої ОСОБА_9
25 квітня 2008 року, як доцентом кафедри
факультетської терапії з курсом
ендокринології Одеського державного
медичного університету та лікарем, у
вказаний день ОСОБА_5 звертався до
нього зі скаргою на стан здоров'я.
Беручи до уваги дану довідку при
скасуванні постанови суду першої
інстанції, апеляційний суд не звернув
увагу на те, що така не відповідає
вимогам пункту 2.19 згаданої Інструкції,
оскільки не засвідчена печаткою
лікувально-профілактичного закладу, в
ній не зазначено час проведеної
консультації і не вказано ім'я та по
батькові особи, якій її видано.
Приймаючи оскаржувану постанову суд
апеляційної інстанції без достатніх на
те підстав визнав, що наказ начальника
Управління від 26 грудня 2007 року № 52-к не
повинен враховуватися при звільненні
позивача 23 травня 2008 року, так як ним
вже накладено догану, а це унеможливлює
його застосування при винесенні
стягнення за порушення трудової
дисципліни 25 квітня 2008 року. В даному
випадку оспорюване розпорядження
голови Одеської обласної ради від 23
травня 2008 року за № 140/2008-КР
постановлене за вчинення ОСОБА_5 іншого
порушення - прогулу 25 квітня 2008 року,
при цьому правильно враховано, що на
момент його застосування
продовжувався строк дії попереднього
дисциплінарного стягнення від 26 грудня
2007 року - догани.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що постанова
Приморського районного суду міста
Одеси від 14 січня 2010 року прийнята
відповідно до вимог чинного
законодавства і скасована постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року помилково.

За правилами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Одеської обласної
рада та Управління Одеської обласної
ради з майнових відносин -
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Одеської обласної ради, треті особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог на предмет спору - Управління
Одеської обласної ради з майнових
відносин, ОСОБА_7, Загоруйко Юрій
Іванович, про скасування наказу про
оголошення догани, скасування
розпорядження голови Одеської
обласної ради про звільнення з посади
та поновлення на посаді - скасувати.

Постанову Приморського районного суду
міста Одеси від 14 січня 2010 року -
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.