Справа № 823/139/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/139/14
Головуючий у 1-й інстанції: Орленко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного Фонду України в м.Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Смілі та Смілянському районі
Черкаської області про визнання
незаконним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року позовні вимоги Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Смілі та Смілянському районі
Черкаської області про визнання
незаконним та скасування рішення
задоволено повністю, визнано
незаконним та скасовано рішення
відповідача №1578 від 19 червня 2013 року
про застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного Фонду або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів неповного
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи, та
порушення судом норм матеріального
права та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Свої вимоги апелянт мотивує тим,
що підопічні інтернату не включені до
штатного розпису Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням, тобто не
мають трудових відносин із даною
установою та не отримують заробітну
плату за виконані роботи, тому
твердження про те, що установа повинна
нараховувати та сплачувати єдиний
соціальний внесок відповідно до ч.13 ст.8
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» у
розмірі 8,47% як для підприємств, установ
і організацій, в яких працюють
інваліди, є безпідставними та
незаконними.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 17 січня 2013 року по 06 лютого 2014
року відповідачем проведено планову
перевірку Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 27 березня 1997 року до 31 січня 2013
року, за результатами якої складено акт
перевірки №20 від 06 лютого 2013 року, в
якому встановлено порушення позивачем
п.1 ч.2 ст.6, ч.ч.5, 8 ст.8 та ч.2 ст.9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого донараховано єдиний внесок за
2011-2012 роки у розмірі 34,7% в сумі 21376,29 грн.,
за 2011-2012 роки у розмірі 2,6% у сумі 1601,66
грн.; зменшено єдиний внесок за 2011-2012
роки у розмірі 36,3% на суму 7136,90 грн., за
2011-2012 роки у розмірі 8,41% на суму 3526,48
грн., за 2011-2012 роки у розмірі 3,6% на суму
2217,71 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки, відповідачем винесеного
вимогу №Ю-178 від 06 лютого 2013 року про
сплату боргу з єдиного внеску на суму
10096,86 грн., на яку Смілянським
психоневрологічним інтернатом з
геріатричним відділенням подана заява
про узгодження цієї вимоги і яка
рішенням про результати її розгляду
від 19 лютого 2013 року №1794/05 залишена без
змін.

19 червня 2013 року відповідачем на
підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» прийнято
рішення №1578 про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску, згідно з
яким позивачу за несплату боргу з
єдиного внеску на суму 10096,86 грн.,
нараховано штрафні санкції у розмірі
5048,43 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
рішення відповідача про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску є
протиправним з огляду на існування
рішення суду, що набрало законної сили,
яким визнано неправомірність
донарахування позивачу єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10096,86
грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи, незалежно від форм власності,
виду діяльності, господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору або на інших
умовах, передбачених законодавством чи
за цивільно-правовими договорами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 вказаного Закону
базою для нарахування єдиного внеску є
сума нарахованої заробітної плати за
видами виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати і сума винагороди фізичним
особам за виконання робіт за
цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.ч.5, 13 ст.8 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» для платників,
вказаних у п.1 ст.4 вказаного Закону
єдиний внесок встановлюється в розмірі
34,7% винагороди за цивільно-правовими
договорами. Єдиний внесок для
підприємств, організацій, установ, на
яких працюють інваліди, встановлюється
в розмірі 8,41% бази нарахування єдиного
внеску для працюючих інвалідів.

У відповідності до ч.4 ст.25
вищезазначеного Закону (в редакції, що
була чинною на час спірних
правовідносин) територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення. У разі якщо згоди з органом
Пенсійного фонду не досягнуто, платник
єдиного внеску зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

Згідно п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» територіальний
орган Пенсійного фонду застосовує до
платника єдиного внеску штрафні
санкції, серед іншого, за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п.2.2 Положення про
Смілянський психоневрологіний
інтернат з геріатричним відділенням
мешканцям будинку-інтернату
забезпечується відповідно до
встановлених норм організація
працетерапіїї, культурно-масової
роботи та оздоровчо-спортивної роботи
з врахуванням стану здоров'я і віку тих,
хто проживає в інтернаті.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем використовується метод
трудотерапії - лікування різного роду
фізичних і психічних захворювань за
допомогою залучення хворих до певного
роду діяльності. Трудова діяльність
хворих (підопічних інтернату) є
лікуванно-трудовою та допомагає людині
ефективно відновитися.

В Смілянському психоневрологічному
інтернаті з геріатричним відділенням
знаходиться 79 підопічних (інвалідів),
які залучені до лікувально-трудової
діяльності, тобто до виконання певної
роботи (догляд за тваринами, прибирання
території, робота на підсобному
господарстві тощо), за виконання якої,
як засіб заохочення, застосовується
матеріальна нагорода у розмірі від 20 до
100 грн. в місяць. Підопічні Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням є інвалідами
І чи II групи та мешкають в інтернаті,
вони не є штатними працівниками, а
також вони не є стороною в
цивільно-правовому договорі.

Як вбачається з трудової угоди (наряду)
від 28 грудня 2012 року, Смілянський
психоневрологічний інтернат з
геріатричним відділенням в особі
директора Громового Ю.П. (замовник), з
однієї сторони, і підопічні інтернату
(виконавець), з іншої сторони, уклали
договір про виконання певних робіт:
догляд за тваринами, прибирання
території, розвантаження муки, цукру,
томатного соку. Вказаний договір
підписав відповідальний за підопічних
працівник (інструктор з трудотерапії) -
ОСОБА_4 Також, до договору приєднуються
наряди, акт прийнятих робіт та табель.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
вищевказані нормативні документи не
можна ототожнювати з цивільно-правовим
договором, оскільки в них немає підпису
кожного підопічного (виконавців), а
відповідальний за підопічних
працівник не є стороною в даному
договорі, бо він не отримує ніякого
доходу, а лише координує діяльність
підопічних під час виконання ними
певної роботи. Підопічні інтернату не
можуть бути стороною в договорі,
оскільки вони є інвалідами І чи II групи
психічного захворювання (дехто з них
визнаний судом недієздатним). Крім
того, відповідно до ст.66 ЦК України,
якщо над фізичною особою, яка перебуває
у навчальному закладі, закладі охорони
здоров'я або закладі соціального
захисту населення, не встановлено
опіку чи піклування або не призначено
опікуна чи піклувальника, опіку або
піклування над нею здійснює цей заклад,
тобто від імені підопічних інтернату
виступає опікуном Смілянський
психоневрологічний інтернат з
геріатричним відділенням в особі
директора.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
жодну угоду-наряд не можна визнати
трудовою в розумінні ст.21 КЗпП України,
оскільки одній з сторін не відомо про
її укладення, підопічні не надавали
ніяких доручень на її підписання від їх
імені, а також внаслідок
недієздатності вони взагалі не можуть
бути визнані стороною, також їм не
відомо про умови угоди, в тому числі і
щодо оплати їх праці, не визначений
порядок та строки виконання робіт.

Крім того, постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 вересня 2013 року у справі
№703/3721/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року та набрала законної сили, позов
Смілянського психоневрологічного
інтернату з геріатричним відділенням
до Управління Пенсійного Фонду України
в м.Смілі та Смілянському районі
Черкаської області задоволено, визнано
протиправними та скасовано вимогу про
сплату боргу №Ю-178 від 06 лютого 2013 року,
а також рішення про результати
розгляду заяви про узгодження вимоги
від 19 лютого 2013 року №1794/05, винесені
відповідачем щодо позивача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що оскільки
рішенням суду, що набрало законної
сили, встановлено неправомірність
донарахування позивачу єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10096,86
грн., тому рішення Управління
Пенсійного Фонду України в м.Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області від 19 червня 2013 року №1578 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску, згідно якого застосовано
штрафні санкції у розмірі 5048,43 грн. за
своєчасне ненарахування єдиного
внеску в розмірі 10096,86 грн., є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.