Справа № 2а-4263/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
Справа № 138395/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 9.12.2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про перерахунок та виплату
доплати до пенсії та додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про перерахунок та виплату
доплати до пенсії та додаткової пенсії.

Позивач посилався на те, що йому як
особі, яка віднесена до 3 категорії
осіб, постраждалих внаслідок аварії на
ЧАЕС, та яка проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення, відповідно до ст.ст. 39,51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», повинна проводитись
виплата доплати до пенсії у розмірі
двох мінімальних заробітних плат та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком. Однак, як вказує
позивач, відповідач такі виплати
проводив у значно меншому розмірі.

Позивач просив зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
доплати до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком починаючи за останні 6
місяців 2011 року відповідно до ст.ст. 39,
51, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 9.12.2011 року,
яка прийнята в порядку скороченого
провадження, позов задоволено
частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Маневицькому районі
Волинської області здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії в розмірі 25 %
мінімальної пенсії за віком за період з
1.01.2011 року по 22.07.2011 року відповідно до
ст.ст. 51, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову звернено до негайного
виконання в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та
відповідно до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України. Крім того,
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно цим Законом та не
може застосовуватись при призначенні
пенсії та доплат до неї передбаченої
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії, а тому
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок та виплату йому додаткової
пенсії та доплати до пенсії
відповідно до ст.ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 3
категорії.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (тут та
далі в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 3 призначається у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону
визначено, що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Згідно зі ст. 39 цього Закону, пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території зони
гарантованого добровільного
відселення, підвищуються на дві
мінімальні заробітні плати.

Згідно із пп. пп. 9, 13 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
частини першу та другу статті 39
замінено однією частиною такого змісту
«Громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України», а текст
статті 51 викладено у такій редакції:
«Особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Особам, віднесеним до
категорії 3, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 5
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірах, визначених ст. ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Тому, при визначенні розміру
оспорюваних виплат слід застосовувати
норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанов Кабінету
Міністрів України, на що посилається
апелянт.

Крім того, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19 червня 2011
року. Пунктом 7 ч.1 цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено п.4, яким установлено, що
у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51,
52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.
14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, нарахування та виплата за період
до 23 липня 2011 року особам, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а після 23 липня 2011 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся з позовом 19.03.2011 року.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції, позивач є працюючим
пенсіонером, тому позовні вимоги щодо
виплати відповідачем доплати до пенсії
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат відповідно до ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити лише в частині
перерахунку та виплати йому додаткової
пенсії за період з 1.01.2011 року по 22.07.2011
року включно.

Доводи апелянта про те, що ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
безпідставними, оскільки наявність
такої норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтею 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, суд першої інстанції
безпідставно звернув до негайного
виконання постанову у повному обсязі,
оскільки відповідно до припису п.1 ч.1
ст.256 КАС України, який є спеціальним
для виконання, постанови суду у
справах, зазначених у п.2 ч.1 ст.1832 КАС
України, негайно виконуються постанови
суду про присудження виплат пенсій,
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів - у
межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки судом першої інстанції
правильно вирішено спір по суті, але із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, то у
відповідності до ст. 201 КАС України,
оскаржену постанову слід змінити.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 201, ст.
205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 9.12.2011 року по
справі № 2а-4263/11 змінити.

На підставі п.1 ч.1 ст. 256 КАС України
допустити зазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
9.12.2011 року по справі №2а-4263/11 залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський