Справа № 816/1042/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1042/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Носенко М.В.,

за участю представника позивача -
Марченко М. І.,

представника відповідача -
Кеда Ю. М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "Л-Фарма" до
Державної служби з лікарських засобів
у Київській області про визнання
незаконними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2014 року позивач Господарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Л-Фарма"
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
служби з лікарських засобів у
Київській області про визнання
незаконною бездіяльність Державної
служби з лікарських засобів у
Київській області по розгляду запитів
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "Л-Фарма" від 20.01.2014 за
вихідним № 7, від 28.01.2014 за вихідним № 17,
від 28.01.2014 за вихідним № 18; зобов'язання
Державної служби з лікарських засобів
у Київській області розглянути запити
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "Л-Фарма" від 20.01.2014 за
вихідним № 7, від 28.01.2014 за вихідним № 17,
від 28.01.2014 за вихідним № 18 та надати
інформацію за цими запитами.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що 20 січня 2014
року та 28 січня 2014 року звернувся до
відповідача з запитами про надання
публічної інформації, але відповідач
не розглянув інформаційні запити
позивача у порядку і терміни,
встановлені Законом України "Про
доступ до публічної інформації".

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просить суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні щодо позову
заперечив з огляду на його
необґрунтованість, просив у
задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

21 січня 2014 року позивач звернувся
до Державної служби з лікарських
засобів у Київській області з запитом
про надання публічної інформації № 7
від 20.01.2014 року (а.с.6-8).

19 лютого позивач звернувся до
Державної служби з лікарських засобів
у Київській області з запитами про
надання публічної інформації № 17 та 18
від 28.01.2014 року (а.с.11,12).

Як зазначає позивач у своєму
позові та його представник в судовому
засіданні відповідач не розглянув
інформаційні запити позивача у порядку
і терміни, встановлені Законом України
"Про доступ до публічної інформації"

Вирішуючи цю справу, суд виходить
з такого.

Статтею 1 Закону України "Про
інформацію" визначено, інформація це -
будь-які відомості та/або дані, які
можуть бути збережені на матеріальних
носіях або відображені в електронному
вигляді.

Відповідно до частини 1 статті 5
Закону України "Про інформацію" кожен
має право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 6
Закону України "Про інформацію" право
на інформацію може бути обмежене
законом в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку, з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Закон України "Про доступ до
публічної інформації" визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 цього
Закону публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Публічна інформація є відкритою,
крім випадків, встановлених законом.

Цей Закон гарантує кожній особі
право на доступ до публічної
інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 3 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" право на доступ
до публічної інформації гарантується:
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом.

За змістом викладених у
законодавстві норм можна виділити такі
ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації,
який отриманий або створений лише в
процесі виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути
публічною, якщо створена суб'єктом
владних повноважень не під час
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути
публічною, якщо створена не суб'єктом
владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної
інформації є те, щоб вона була
заздалегідь готовим, зафіксованим
продуктом, отриманим або створеним
суб'єктом владних повноважень у
процесі виконання своїх обов'язків.

Статтею 19 названого Закону
визначено вимоги до оформлення запитів
на інформацію, який подається у
письмовій формі та має містити:

- ім'я (найменування) запитувача,
поштову адресу або адресу електронної
пошти, а також номер засобу зв'язку,
якщо такий є;

- загальний опис інформації або
вид, назву, реквізити чи зміст
документа, щодо якого зроблено запит,
якщо запитувачу це відомо;

- підпис і дату за умови подання
запиту в письмовій формі.

Згідно вимог наказу Міністерству
юстиції України № 1434/5 від 26.05.2011 року "
Про затвердження форм для подання
запиту на отримання публічної
інформації" з метою виконання Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" та Указу Президента
України від 05.05.2011 N 547 "Питання
забезпечення органами виконавчої
влади доступу до публічної інформації"
затверджена форма для подання запиту
на отримання публічної інформації від
юридичної особи в письмовому вигляді,
відповідно до якої при подані запиту
для отримання публічної інформації,
заявник у шапці даного документу
повинен зазначити, що даний запит на
отримання публічної інформації.

Як вбачається з досліджених у
судовому засіданні запитів поданих
позивачем, останній не зазначив, що
дані запити подаються в порядку та
відповідно до вимог Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

У зв'язку з викладеним суд не бере
до уваги доводи позивача про
оформлення його запитів відповідно до
вимог Закону України "Про доступ до
публічної інформації".

Як зазначив представник
відповідача на виконання вимог Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" та Указу Президента
України від 5 травня 2011 року № 547
"Питання забезпечення органами
виконавчої влади доступу до публічної
інформації", реалізації громадянами
гарантованого державою права на доступ
до публічної інформації та відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 25 травня 2011 року № 583
"Питання виконання Закону України "Про
доступ до публічної інформації" в
Секретаріаті Кабінету Міністрів
України, центральних та місцевих
органах виконавчої влади
Держлікслужбою України прийнято наказ
від 31.10.2011 № 331 "Про організацію доступу
до публічної інформації у
Держлікслужбі України" , яким
затверджено "Порядок складання та
подання запитів на інформацію до
Держлікслужби України" та "Форми для
подання інформаційного запиту у
письмовому вигляді до Держлікслужби
України від фізичних, юридичних осіб та
об'єднань громадян" (далі - Форми).

Відповідно до п. 1.3 Порядку
визначено, що розпорядником публічної
інформації відповідно до Закону є
Держлікслужба України.

21 січня 2014 року Позивачем
було подано до Відповідача лист від
20.01.2014 р. за вих. №7. Після опрацювання
вищезазначеного листа з'ясовано, що:
розпорядником запитуваних офіційних
документів є Держлікслужба України;
інформація вказана в листі Позивача № 7
від 20.01.2014 у відповідності до ст. 9
Закону відноситься до внутрівідомчої
службової кореспонденції, тому є
інформацією з обмеженим доступом;
інформація вказана в листі Позивача № 7
від 20.01.2014 у відповідності до наказу
Дерлікслужби України від 13.02.2012 №89 не
відноситься до публічної інформації;
форма для подання інформаційного
запиту не відповідала встановленій та
оприлюдненій на сайті в листі
Держлікслужба України та Державної
служби з лікарських засобів у
Київській області; в порушення ст. 22
Закону в листі не надано гарантій
оплати фактичних витрат, пов'язаних з
копіюванням або друком.

В зв'язку з тим, що Державна служба
з лікарських засобів у Київській
області не володіє запитуваною
інформацією та відповідно до Закону
було направлено запит від 29.01.2014 №
225/01-09/14 до Держлікслужби України.
Держлікслужба України своїм листом від
19.02.3014 № 3415-1.3/2.0/17-14 надала відповідь на
лист Позивача.

19 лютого 2014 року Позивачем було
подані до Відповідача лист від 28.01.2014 р.
за вих. №17 та лист від 28.01.2014 р. за вих.
№18. Після опрацювання вищезазначених
листів з'ясовано, що: розпорядником
запитуваних офіційних документів є
Держлікслужба України тому важко
визначити "ті зразки лікарських
засобів" чи інші. Тим більше, що
Лабораторією з контролю якості
лікарських засобів та медичної
продукції за 2013 рік проведено аналізів
2 408 серій лікарських засобів за 17 987
показниками; частина інформації
вказана в листах Позивача № 17 та № 18
від 28.01.2014 у відповідності до ст. 9
Закону відноситься до внутрівідомчої
службової кореспонденції, тому є
інформацією з обмеженим доступом;
інформація вказана в в листах Позивача
№ 17 та № 18 від 28.01.2014 у відповідності до
наказу Дерлікслужби України від 13.02.2012
№89 не відноситься до публічної
інформації; форма для подання
інформаційного запиту не відповідала
встановленій та оприлюдненій на сайті
в листі Держлікслужба України та
Державної служби з лікарських засобів
у Київській області; в порушення ст. 22
Закону в листах не надано гарантій
оплати фактичних витрат, пов'язаних з
копіюванням або друком.

В зв'язку з тим, що Державна служба
з лікарських засобів у Київській
області не володіє запитуваною
інформацією та відповідно до Закону
листом від 04.03.2014 № 583/01-14/14 було
повідомлено Позивача, щодо
необхідності направлення запиту до
Держлікслужби України, як розпорядника
інформації.

За таких обставин суд
погоджується з відповідачем про
відсутність підстав для розгляду
інформаційних запитів позивача у
порядку, визначеному Законом України
"Про доступ до публічної інформації".

Наведеними в матеріалах справи
належними доказами спростовано доводи
позивача щодо порушення строків
надання відповіді на інформаційні
запити, оскільки відповідачем при
розгляді запитів позивача було вірно
застосовано строки передбачені
законом України "Про звернення
громадян", відповідно до якого
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов
до висновку, що відповідач відповідно
до вимог чинного законодавства
розглянув запити позивача, про що йому
у місячний строк надано відповіді, а
тому позовні його вимоги задоволенню
не підлягають.

Відповідно до положень статті 94 КАС
України, судові витрати не підлягають
стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "Л-Фарма" до Державної
служби з лікарських засобів у
Київській області про визнання
незаконними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
квітня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко