Справа № 206/2310/14-а
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/2310/14-а
Провадження № 6-а/206/33/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р. Самарський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Кушнірчук Р.О.

при секретарі
Шаповал Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішення
суду про зміну способу та порядку
виконання постанови Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 квітня 2011 року по адміністративний
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

15 квітня 2014 року заявник звернувся до
суду з заявою про зміну способу та
порядку виконання постанови
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, повідомлялися належним
чином.

Суд дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про задоволення
заяви з наступних підстав.

14 квітня 2011 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська були
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії.

Вказаною постановою було визнано
незаконною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська, які полягають у
неповному нарахуванні та несплаті
ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»(у
редакції закону від 19.12.2006 р.) у розмірі
30 відсотків від мінімальної пенсії за
віком. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська провести нарахування
та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»(у
редакції закону від 19.12.2006 р.) у розмірі
30 відсотків від мінімальної пенсії за
віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»та з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ст. 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»з 24
жовтня 2010 року за виключенням сум, які
раніше були їй виплачені за ці періоди.

На підставі ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2013 року, постанова
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року
залишена без змін та вона набрала
законної сили.

18 лютого 2014 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська по даній
справі було видано виконавчий лист.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Цією ж статтею
встановлено, що державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Зазначене рішення, яке підлягає
виконанню є зобов'язального характеру,
за яким боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії, у зв'язку з чим
організація його виконання визначена
статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Такі обставини встановлені і
Європейським судом з прав людини,
зокрема у рішеннях Європейського суду
з прав людини «Войтенко проти України»
та «Ромашов проти України». визнано, що
виконання рішення, про стягнення
коштів з державної установи могло бути
здійснено лише за умови, якщо б такі
витрати були попередньо передбачені у
законі про державний бюджет. Причина
невиконання судового рішення про
стягнення коштів з державної установи
полягає саме у відсутності відповідних
законодавчих заходів, які б
забезпечували виконання цього рішення,
а не у бездіяльності органу державної
виконавчої служби.

Європейський суд наголошував, що
держава не може посилатись на
відсутність коштів як на виправдання
невиконання рішень національних судів,
винесених проти неї, її органів та
установ, а також підприємств, якими
вона володіє або які контролює, (див.,
серед багатьох інших, "Шмалько проти
України" (И 60750/00) (980_226), рішення від 20
липня 2004 року, пункт 44.)

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» № 4901-VI, який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Зазначеним Законом визначено порядок
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного органу.

Так, статтею 3 визначено, що виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною для
забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до листа Управління
пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська № 1335/09/26 від
11.03.2014 року, сума недоплачено грошової
допомоги ОСОБА_1, відповідно до
постанови Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011
року, складає 1733,73 гривень, а тому вона
підлягає стягненню з Управління, що
узгоджується з висновками, викладеними
у інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 846/12/13-13.

Керуючись ст.ст. 245-247, 252-253, 263 КАС
України, суд

ухвалив:

Подання Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області в особі
відділу примусового виконання рішення
суду про зміну способу та порядку
виконання постанови Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 квітня 2011 року - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011
року, на підставі якої видано
виконавчий лист від 18 лютого 2014 року
Самарським районним судом м.
Дніпропетровська, з «зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.
Дніпропетровська провести нарахування
та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»(у
редакції закону від 19.12.2006 р.) у розмірі
30 відсотків від мінімальної пенсії за
віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»та з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ст. 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»з 24
жовтня 2010 року за виключенням сум, які
раніше були їй виплачені за ці періоди",

на «Стягнути з Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі м.
Дніпропетровська за рахунок
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 кошти за здійсненим
перерахунком в сумі 1733,73 гривні.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Р.О. Кушнірчук