Справа № 245/706/14
Суддя: Дмитрієв О. Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі головуючого - судді Дмитрієва
О.Ф., при секретарі Вжещ Ю.О., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Челпанової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Старобешівському районі
Донецької області про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою, в якій зазначила, що з
06.12.2013 р. вона отримує пенсію за віком та
перебуває на обліку у Відповідача. При
обчисленні розміру призначеної їй
пенсії не було взято до уваги сплачену
їй допомогу на оздоровлення в сумі 4464,59
грн., індексацію заробітної плати в
сумі 14896,46 грн. та матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
потреб в сумі 3077,34 грн., з яких були
сплачені внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Звернувшись у січні 2014 року до
Відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії з врахуванням
вищевказаних виплат, отримала письмове
рішення №151580 від 10.02.2014 р. про відмову у
перерахунку з посиланням на те, що ці
виплати до складу заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії не
входять. Просила визнати дії
Відповідача незаконними, скасувати
рішення №151580 від 10.02.2014 р. та
зобов'язати Відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням вищезазначених сум
допомоги та оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати.

У судовому засіданні Позивач на
позовних вимогах наполягала з мотивів,
викладених у позовній заяві.

Представник Відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, подав
письмові заперечення, згідно яким, не
спростовуючи факту отримання вказаних
Позивачем доходів, посилаючись на
ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату
праці», не вважає ці виплати такими, що
відносяться до складу заробітної
плати, отже не вбачає підстав
враховувати їх при призначенні пенсії.

Дослідивши матеріали справи, почувши
пояснення сторін, суд приходить до
висновку про обґрунтованість та
законність вимог Позивача.

Згідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються, зокрема, суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески в

межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Згідно до ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Отже, отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати. Тож, отримані
Позивачем виплати, про які зазначено у
позові включаються до складу
заробітної плати, що враховується при
призначенні пенсії.

Посилання Відповідача на
невідповідність вимог Позивача
положенням Закону україни «Про оплату
праці» не спроможні, оскільки цей Закон
не є спеціальним Законом стосовно
спірних правовідносин.

Верховний Суд України у своїй
постанові від 20 лютого 2012 р. у справі №
21-430а11, сформував правовий висновок,
який, відповідно до ст. 244-2 КАС України,
є обов'язковим для суду у цій справі та
відповідно до якого, перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
- ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 р. №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та ст. 66 Закону
України від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення». Норми
Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII
«Про державну службу» та Закону
України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР
«Про оплату праці» щодо спірних
відносин є загальними (постанова
Верховного Суду України).

Отже позовні вимоги ґрунтуються на
законі та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачкою
підлягають стягненню на її користь з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 97, 100, 102, 128,
158-163, Кодексу адміністративного
судочинства України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Старобешівському районі Донецької
області щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Скасувати Рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Старобешівському районі Донецької
області від 10.02.2014 р. №151580 про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Старобешівському
районі Донецької області провести з
моменту призначення пенсії
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
з яких сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 понесені нею
витрати на сплату судового збору в сумі
73,08 гривень (сімдесят три гривні 8
копійок).

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови
(ч.2 ст. 186 КАСУ).

Суддя

О.Ф.Дмитрієв

23.04.2014