Справа № 816/1106/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/1106/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Срібної Є.С.,

представника третьої особи - Панасенко
В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
міграційної служби України в
Полтавській області, треті особа, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, Приватне товариство
"Хассан Амир Хусейн", Вищий державний
навчальний заклад "Українська медична
стоматологічна академія" про визнання
не чинним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Приватне
товариство "Хассан Амир Хусейн" про
визнання нечинним та скасування
рішення відповідача від 14 жовтня 2013
року № 231 «Про скасування посвідки на
тимчасове проживання в Україні особі
без громадянства (виходець з Палестини)
ОСОБА_1» та зобов'язання відповідача
документувати позивача посвідкою на
тимчасове проживання, дійсною до 31
жовтня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що згідно договору №
25/м-2012 від 01.11.2012 із Вищим державним
навчальним закладом «Українська
медична стоматологічна академія»
навчався у магістратурі протягом
навчального 2012/2013 року, закінчивши
перший курс навчання. 28.07.2013 поїхав до
Палестини, де проживає родина, разом з
тим через складну військово-політичну
ситуацію на Сінайському півострові не
зміг прибути до Полтави 01.09.2013 для
продовження навчання. Приїхавши в
Україну 22.11.2013, дізнався про
відрахування з магістратури. Проте
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 13.03.2014, що набрало
законної сили 25.03.2014, скасовано наказ
ВДНЗ «Українська медична
стоматологічна академія» про
відрахування позивача та поновлено
його у навчанні в магістратурі
відповідно договору. За таких обставин
рішення відповідача від 14.10.2013 № 231 про
скасування позивачу посвідки на
тимчасове проживання в Україні, що
прийнято на підставі наказу про
відрахування позивача, є нечинним,
протиправним і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, просила відмовити у його
задоволенні.

У запереченнях посилалася на те, що
оскаржуване рішення прийнято
правомірно, відповідно до вимог пункту
19 Порядку оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.03.2012 № 251, на
підставі клопотання приймаючої
сторони ВДНЗ «Українська медична
стоматологічна академія» про
скасування посвідки, вмотивованого
тим, що наказом від 30.09.2013 № 245-і
позивача відраховано з академії, як
такого, що не приступив до занять.

Представник третьої особи Приватного
підприємства «Хассан Амир Хусейн» у
судове засідання не з'явився, про
наявність поважних причин неприбуття
не повідомив, клопотань про
відкладення не надав.

Ухвалою суду від 22.04.2014 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача,
залучено Вищий державний навчальний
заклад «Українська медична
стоматологічна академія» (надалі - ВДНЗ
«УМСА»).

У судовому засіданні представник
вказаної третьої особи при вирішенні
позовних вимог поклалася на розсуд
суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представників осіб, які беруть участь у
справі, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, виданий
29.09.2009 року із терміном дії до 28.09.2014,
прибув на територію України 22.10.2012 на
підставі одноразової візи типу «D» №
Y05281825 /а.с. 6-8/.

01.11.2012 року позивачем було укладено
договір № 25/м-012 про навчання
іноземного громадянина в магістратурі
із Вищим державним навчальним закладом
«Українська медична стоматологічна
академія», координатор набору ПП
«Хассан Амир Хуссейн» /а.с. 11-12/.

Наказом ВДНЗ «УМСА» від 05.11.2012 № 276-і
позивача зараховано до магістратури з
01.11.2012 на кафедру акушерства і
гінекології терміном навчання 2 роки (з
01.11.2012 по 31.10.2014) /а.с. 92/.

19.11.2012 на підставі пункту 12 статті 4
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
Управлінням Державної міграційної
служби в Полтавській області видано
позивачу посвідку на тимчасове
проживання в Україні серії НОМЕР_2,
дійсну до 31 жовтня 2014 року /а.с. 9/.

09.10.2013 до Управління ДМС в Полтавській
області надійшло повідомлення ВДНЗ
«УМСА» від 09.10.2013 за вих. № 20/2214 про те,
що згідно наказу від 30.09.2013 № 245-і
позивача відраховано з клінічної
ординатури як такого, що не приступив
до занять, а також клопотання про
скасування посвідки на тимчасове
проживання позивача серії НОМЕР_2 /а.с.
102-103/. До наведених документів додано
копію наказу від 30.09.2013 № 245-і /а.с. 104/.

Управлінням ДМС в Полтавській області
на підставі пп. 6 п. 19 постанови Кабінету
Міністрів України № 251 від 28.03.2012 та п.
3.12. Тимчасового порядку розгляду заяв
для оформлення посвідки на постійне
проживання та посвідки на тимчасове
проживання, затвердженого наказом МВС
України від 15.07.2013 № 681, прийнято
рішення № 231 від 14.10.2013 про скасування
посвідки на тимчасове проживання в
Україні особі без громадянства
(виходець з Палестини) ОСОБА_1» /а.с. 105/.

Копію вказаного рішення направлено
позивачу із супровідним листом за вих.
№ 03-14/11858 від 16.10.2013 /а.с. 69/. Згідно
пояснень представника відповідача
лист направлено простим поштовим
відправленням, а тому докази отримання
позивачем копії рішення відсутні.

Із вказаним рішенням позивач не згоден,
у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.03.2012 № 251
(надалі - Порядок), копія рішення про
відмову у видачі посвідки або
скасування посвідки на тимчасове
проживання видається територіальним
органом або підрозділом ДМС, який
прийняв таке рішення, іноземцеві та
особі без громадянства під розписку
або надсилається рекомендованим
листом таким особам і приймаючій
стороні не пізніше ніж протягом п'яти
днів з дня його прийняття. Іноземець та
особа без громадянства протягом місяця
з дня отримання копії рішення про
відмову у видачі посвідки або
скасування посвідки на тимчасове
проживання має право на його
оскарження шляхом звернення до ДМС або
суду. Оскарження такого рішення
зупиняє його виконання.

У судовому засіданні позивач і
представник позивача зазначили, що
копію рішення позивач отримав лише в
лютому - березні 2014 року, в ході
розгляду справи № 554/1396/14ц за позовом
ОСОБА_1 до ВДНЗ «УМСА» про поновлення у
вищому навчальному закладі.

Зважаючи на те, у відповідача відсутні
докази вручення позивачу копії рішення
№ 231 від 14.10.2013, суд бере до уваги
посилання позивача на дату отримання
копії вказаного рішення і вважає, що
строк звернення до суду позивачем не
пропущено.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню,
суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 12
статті 4 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI (в
редакції, яка діяла на час існування
спірних правовідносин) іноземці та
особи без громадянства, які прибули в
Україну з метою навчання та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважаються такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період навчання.

В силу приписів частини 1 статті 15
Закону в'їзд в Україну та виїзд з
України іноземців та осіб без
громадянства, які навчаються у
навчальних закладах України не менш як
протягом одного року, здійснюється за
паспортним документом та посвідкою на
тимчасове проживання.

Посвідкою на тимчасове проживання є
документ, що посвідчує особу іноземця
або особу без громадянства та
підтверджує законні підстави для
тимчасового проживання в Україні
(пункт 18 статті 1 Закону).

Механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання визначено
Порядком оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 28.03.2012 № 251
(надалі - Порядок).

Пунктом 10 Порядку встановлено, що
посвідка на тимчасове проживання у
випадку, передбаченому частиною
дванадцятою статті 4 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", видається на період
навчання, який зазначається в
документі, що підтверджує факт
навчання в Україні.

У разі коли протягом строку дії
посвідки на тимчасове проживання у
документах, зазначених у підпунктах 1 - 2
або 4 пункту 6 цього Порядку, змінилися
відомості, такі документи подаються
протягом 10 днів з моменту настання
таких змін до територіального органу
або підрозділу ДМС, який видав
посвідку.

Згідно підпунктів 2, 6 пункту 19 Порядку
посвідка на тимчасове проживання
скасовується територіальним органом
або підрозділом ДМС, який її видав, у
разі отримання вмотивованого
клопотання приймаючої сторони про
скасування посвідки (у тому числі в
разі звільнення іноземця та особи без
громадянства із займаної посади) або
припинення діяльності приймаючої
сторони - юридичної особи, в інших
випадках, передбачених законами.

Відповідно до пункту 20 Порядку у разі
прийняття рішення про скасування
посвідки вона підлягає вилученню та
знищенню. При цьому відмітка про видачу
посвідки в паспортному документі
іноземця або документі, що посвідчує
особу без громадянства, анулюється
(вкладний талон вилучається).

Як встановлено судом, Управлінням ДМС в
Полтавській області 09.10.2013 отримано
клопотання ВДНЗ «УМСА» про скасування
посвідки на тимчасове проживання
позивача серії НОМЕР_2, яке було
мотивоване тим, що згідно наказу від
30.09.2013 № 245-і позивача відраховано з
клінічної ординатури.

За таких обставин рішення № 231 від
14.10.2013 про скасування посвідки на
тимчасове проживання в Україні особі
без громадянства (виходець з Палестини)
ОСОБА_1» було прийнято відповідачем за
наявності передбаченої чинним
законодавством підстави.

Разом з тим, рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 13.03.2014, що
набрало законної сили 25.03.2014, скасовано
наказ ВДНЗ «Українська медична
стоматологічна академія» № 245-і від
30.09.2013 про відрахування позивача та
поновлено позивача у навчанні в
магістратурі в ДНЗ «Українська медична
стоматологічна академія» відповідно
договору № 25/м-2012 /а.с. 15-16/.

На виконання вказаного судового
рішення ректором ВДНЗ «УМСА» видано
наказ № 39-і від 01.04.2014, яким скасовано
наказ від 30.09.2013 № 245-і «Про
відрахування з магістратури»
громадянина Палестини ОСОБА_1 та
поновлено останнього в магістратурі на
кафедрі акушерства і гінекології на
умовах договору № 25м-2012 /а.с. 94/.

З огляду на викладене, підстава для
прийняття рішення № 231 від 14.10.2013
скасована в судовому порядку.

Відтак суд приходить до висновку, що
рішення № 231 від 14.10.2013 також підлягає
скасуванню, оскільки відпали підстави,
покладені в основу для його прийняття.
При цьому наявність цього рішення
створює перешкоди позивачу для
реалізації права на отримання освіти в
Україні, інших прав і свобод, які
гарантуються законодавством України
іноземцям та особам без громадянства,
які законно перебувають на її
території.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування оскаржуваного рішення
підлягають задоволенню. Що стосується
позовних вимог про визнання також
нечинним рішення № 231 від 14.10.2013, то вони
не підлягають задоволенню, оскільки
вказаний спосіб захисту не може
застосовуватися одночасно із
скасуванням оспорюваного рішення з
огляду на різні правові наслідки
вказаних способів захисту.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача
документувати позивача посвідкою на
тимчасове проживання в Україні,
дійсною до 31.10.2014, суд виходить з
наступного.

Як встановлено судом із пояснень
позивача, його представника,
матеріалів справи, посвідка на
тимчасове проживання в Україні не
вилучалася у позивача та на даний час в
ній або паспорті позивача не
проставлено будь-яких відміток про
анулювання її дії.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають,
оскільки належним та достатнім
способом захисту прав позивача є
скасування рішення № 231 від 14.10.2013.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 36 грн 54 коп.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 2, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
Приватне підприємство "Хассан Амир
Хусейн", Вищий державний навчальний
заклад "Українська медична
стоматологічна академія", про визнання
нечинним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління
державної міграційної служби України в
Полтавській області від 14 жовтня 2013
року за №231 "Про скасування посвідки на
тимчасове проживання в Україні особі
без громадянства (виходець із
Палестини) ОСОБА_1".

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
36 грн 54 коп. (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 05
травня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол