Справа № 872/16811/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 рокусправа № 804/12871/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року в адміністративній справі №
804/12871/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського обласного центру
зайнятості про стягнення грошової
допомоги при виході на пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 жовтня 2013 року звернулася до
суду з позовом до Дніпропетровського
обласного центру зайнятості, в якому
просить:

- визнати незаконними дії
Дніпропетровського обласного центру
зайнятості з приводу невиплати ОСОБА_1
грошової допомоги державним
службовцям при виході на пенсію в
розмірі 10 місячних посадових окладів
згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу»;

- зобов'язати Дніпропетровській
обласний центр зайнятості присвоїти
ОСОБА_1 черговий ранг державного
службовця поза межами відповідної
категорії посад за сумлінну працю у
зв'язку з виходом на пенсію;

- стягнути з Дніпропетровського
обласного центру зайнятості на користь
ОСОБА_1 грошову допомогу державним
службовцям при виході на пенсію, що
передбачена статтею 37 Закону України
«Про державну службу»., у розмірі 11 470,00
грн. Позов обґрунтовано тим, що
позивач на момент його звільнення з
державної служби мав трудовий страж
більше 30 років, стаж державної служби
більше 10 років, досяг пенсійного віку з
урахуванням вимог ч.1 ст. 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» на момент його звільнення з
державної служби, а тому відповідач
повинен був виплатити грошову допомогу
у розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач на момент його звільнення з
державної служби не отримав права на
вихід на пенсію державного службовця,
яке передбачено ч.1 ст. 37 Закону України
"Про державну службу" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин), оскільки не досяг 56 років та 6
місяців. Крім того, суд першої
інстанції вказує на те, що присвоєння
державному службовцю, який
звільняється з державної служби у
зв'язку з виходом на пенсію, чергового
рангу поза межами відповідної
категорії посад є правом, а не
обов'язком керівника органу
виконавчої влади.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
для отримання державним службовцем
права на виплату йому грошової
допомоги в розмірі 10 місячних окладів,
передбаченої ст. 37 Закону України «Про
державну службу» закон передбачає
одночасно настання сукупності таких
юридичних фактів як вихід на пенсію та
наявність стажу державної служби не
менше 10 років, при цьому на день
звільнення позивача з займаної посади
її стаж державної служби дорівнював 11
років.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача який підтримав
доводи

апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Правомірність відмови відповідача у
виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в
розмірі 10 місячних окладів,
передбаченої ст. 37 Закону України «Про
державну службу» та присвоєнні
чергового рангу державного службовця є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, що 01.08.2013
року позивач був звільнений з посади
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Лівобережного районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська
за станом здоров'я на підставі наказу
відповідача від 25.07.2013 року № 75-ос.

Під час звільнення позивачу було
виплачено вихідну допомогу відповідно
до ст.44 КЗпП України, а також
компенсацію за невикористану
додаткову відпустку (а.с.15).

На час звільнення позивач мав стаж
державної служби 11 років, а також
загальний трудовий стаж 30 років що
підтверджується копією трудової
книжки позивача, копія якої
знаходиться у матеріалах справи
(а.с.9-11).

З 02.08.2013 року позивачу з урахуванням
положень ч.1 ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» призначено
пенсію за віком на підставі Закону
України «Про державну службу» (а.с.16).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституції та законами
України.

Пунктом 6 частини першої статті 92
Конституції України передбачено, що
основи соціального захисту, форми і
види пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами
України.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, законами
України "Про пенсійне забезпечення" від
5 листопада 1991 року № 1788-XII з наступними
змінами, "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV з наступними
змінами.

За змістом вказаних законів право на
пенсію за віком особа набуває не лише
після досягнення загальновизначеного
пенсійного віку чи пенсійного віку,
встановленого спеціальним
законодавством, а також у разі
дострокового виходу на пенсію за
певних обставин.

Так, у статті 21 Закону України «Про
державну службу» № 3723 (далі - Закон №
3723) передбачено випадки, коли пенсійний
вік для визначеного в ній кола осіб,
зокрема державних службовців, знижено
на півтора року порівняно із
загальновстановленим.

Пенсійні правовідносини певних
категорій осіб, у тому числі тих, які
мають статус державного службовця,
регулюються додатково також
спеціальними законами або окремими
положеннями вказаних законів.

Засади державної служби, умови, порядок
реалізації громадянами України права
на державну службу, а також права на
пенсійне забезпечення державних
службовців врегульовано
законодавством про державну службу.

Право на одержання пенсії державних
службовців мають чоловіки, які досягли
віку 62 роки, та жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - страховий стаж), у
тому числі стажу державної служби не
менш як 10 років, та які на час
досягнення зазначеного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менш як 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку (частина перша статті
37 Закону № 3723).

Державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів (частина тринадцята
статті 37 Закону № 3723).

Таким чином, грошова допомога в розмірі
10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині тринадцятій статті 37 Закону
№ 3723 не встановлено.

Грошова допомога, передбачена вказаним
законодавчим положенням, має разовий
характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті другому
частині першій статті 40 Кодексу, не
може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Таким чином суд апеляційної інстанції
зробив висновок, що державний
службовець у разі дострокового виходу
на пенсію державного службовця, за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років і страхового стажу, як і
інші державні службовці, які виходять
на пенсію з посад державних службовців
після досягнення віку, зазначеного в
частині першій статті 37 Закону № 3723,
має право на отримання грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Між тим, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
Конституційний Суд України рішенням
від 26.11.2013 року № 11-рп/2013 роз'яснив що, у
разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

Щодо вимог позивача в апеляційній
скарзі про задоволення позову в
частині зобов'язання відповідача
присвоїти позивачу черговий ранг
державного службовця поза межами
відповідної категорії посад за
сумлінну працю у зв'язку з її виходом на
пенсію, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 26 Закону України «Про
державну службу», за сумлінну працю
державному службовцю при виході на
пенсію може бути присвоєно черговий
ранг поза межами відповідної категорії
посад.

Положеннями п. 7 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Положення про ранги державних
службовців» від 19.06.1996 року № 658 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) передбачено, що за
сумлінну працю державному службовцю у
разі звільнення з державної служби у
зв'язку з виходом на пенсію може бути
присвоєно черговий ранг поза межами
відповідної категорії посад, якщо він
має найвищий ранг у такій категорії
посад.

Пунктом 4 вищевказаного Положення
встановлено що, неодмінною умовою
присвоєння державному службовцю, який
звільняється із державної служби у
зв'язку з виходом на пенсію, чергового
рангу поза межами відповідної
категорії посад, є позитивні
результати його роботи, а також
наявність подання безпосереднього
керівника цього державного службовця.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про
те, що присвоєння чергового рангу поза
межами відповідної категорії посад
державному службовцю, який
звільняється із державної служби у
зв'язку з виходом на пенсію можливо у
період перебування його на державній
службі, а не після виходу на пенсію.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що присвоєння
державному службовцю, який
звільняється з державної служби у
зв'язку з виходом на пенсію, чергового
рангу поза межами відповідної
категорії посад є правом, а не
обов'язком керівника органу
виконавчої влади.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, а тому
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198,
статтями 202, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року у справі № 804/12871/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Дніпропетровського обласного центру
зайнятості з приводу невиплати ОСОБА_1
грошової допомоги державного
службовця при виході на пенсію в
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Зобов'язати Дніпропетровський
обласний центр зайнятості нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову
допомогу державного службовця при
виході на пенсію в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу».

У задоволені позову в іншій частині
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови
виготовлений 11 квітня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко