Справа № 812/98/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Островська
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року справа №812/98/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/98/14 за позовом ОСОБА_2 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області, Державної судової
адміністрації, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України про зобов'язання вчинити певні
дії,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області, у якому
позивач просив суд:

- зобов'язати територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області провести
з 1 квітня 2010 року по 16 вересня 2010 року
перерахунок та виплату розміру
заробітної плати позивача у
відповідності із ст. 44 Закону України
"Про статус суддів" та виплачувати її у
визначеному законом розмірі надалі - до
01.01.2011;

- зобов'язати Міністерство фінансів
України профінансувати вказані
витрати на виплату заборгованості із
заробітної плати 1 квітня 2010 року по 16
вересня 2010 року та на виплату самої
заробітної плати з 16 вересня 2010 року у
встановленому ст.44 Закону України "Про
статус суддів" розмірі.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/98/14 позов задоволений частково (т. 2,
а.с.107-112).

Визнано незаконною бездіяльність
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області щодо не проведення
перерахунку ОСОБА_2 з 01 квітня 2010 року
по 16 вересня 2010 року надбавки за
вислугу років у розмірі 10 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас.

Визнано незаконною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України щодо неприйняття заходів з
повного фінансування надбавки за
вислугу років у розмірі 10 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас з 01 квітня 2010 року
по 16 вересня 2010 року.

Зобов'язано Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області провести
перерахунок ОСОБА_2 з 01 квітня 2010 року
по 16 вересня 2010 року надбавки за
вислугу років у розмірі 10 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас.

В решті позовних вимог відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області
звернулось з апеляційною скаргою,
пославшись на незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі (т. 3, а.с.120-123).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді
судді Артемівського районного суду м.
Луганська з 01 квітня 2010 року (том 1 арк.
справи 13).

Оглядом довідки про доходи позивача за
2010 рік (том 1 арк. справи 37) встановлено,
що заробітна плата ОСОБА_2 розрахована
з посадового окладу, розмір якого
становить 2490,00 грн.

З довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області
вбачається, що розмір посадового
окладу судді встановлено виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
332,00 грн. і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати
перерахунок не провадився згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1243 від 21.12.2005 (том 1 арк. справи 14).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
виходив з того, що постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 травня 2008 року (справа №2/147),
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2009 року (справа № 22-а-26751/08),
в адміністративній справі за позовом
особи до Кабінету Міністрів України,
треті особи - Конституційний суд
України, Верховний суд України, Вищий
адміністративний суд України, Вищий
господарський суд України, про
визнання незаконними та скасування
актів, визнані незаконними постанова
Кабінету Міністрів України від 21
грудня 2005 року № 1243 "Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів" в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддів; пункт 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 2005 року № 1310 "Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року № 865" та
пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про
оплату праці та щомісячного грошового
утримання суддів".

Проте, суд першої інстанції
обґрунтовано звернув увагу на те, що
постановою Вищого адміністративного
суду України від 13 квітня 2011 року по
адміністративний справі за позовом
ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України,
треті особи - Конституційний суд
України, Верховний суд України, Вищий
адміністративний суд України, Вищий
господарський суд України, про
визнання незаконними та скасування
пункту 41 постанови Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про
оплату праці суддів" задоволено
касаційну скаргу Кабінету Міністрів
України та скасовані постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 21 травня 2008 року і
ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 серпня 2009
року, та прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У постанові Вищого адміністративного
суду України від 13.04.2011р. (№ К-37929/09),
зазначено, що постановою Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 не
скасовуються і не змінюються, а
встановлюються надбавки та доплати за
виконання особливо важливої роботи, за
науковий ступінь, для вирішення
соціально-побутових питань, а також
визначено порядок преміювання тощо.

Посилання позивача в позовній заяві на
те, що їй неправомірно розрахований
посадовий оклад, виходячи з обмежень,
визначених у п. 4-1 постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року
"Про оплату праці суддів", яким
встановлено, що розміри посадових
окладів, передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332 грн. і в
подальшому при підвищенні мінімальної
заробітної плати їх перерахунок не
провадився, обґрунтовано судом першої
інстанції не прийнято до уваги.

Враховуючи, що встановлення незмінної
(розрахункової) величини для
обчислення розмірів посадових окладів
суддів постановою Кабінету Міністрів
України від 03 вересня 2005 року № 865 не
суперечить діючому законодавству,
зокрема Закону України "Про оплату
праці суддів", що встановлено
постановою Вищого адміністративного
суду України від 13 квітня 2011 року, у
зв'язку з чим жодний із відповідачів
при здійсненні своїх владних
управлінських функцій не порушив права
позивача, суд першої інстанції
правомірно відмови у задоволенні
позову ОСОБА_2 в частині нарахування та
виплати позивачу заробітної плати,
розрахованої з посадового окладу у
розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат.

Щодо іншої складової позовних вимог
позивача про перерахунок надбавки за
вислугу років відповідно до положень
ст. 44 Закону України "Про статус суддів"
в редакції, що діяла до 1 січня 2008 року
колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 44 Закону України "Про
статус суддів" було передбачено, що
суддям виплачується щомісячна
надбавка за вислугу років у розмірах:
при стажі роботи понад 3 роки -10
відсотків, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
- 30, понад 25 років - 40 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за кваліфікаційні
класи.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28 грудня 2007 року № 107-VІ змінено
порядок нарахування надбавки за
вислугу років та встановлено, що
вказана надбавка розраховується у тих
же відсотках, однак, не від загальної
суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за кваліфікаційні
класи, а від посадового окладу з
урахуванням доплати з кваліфікаційні
класи.

З довідки Територіального управління
державної судової адміністрації
України в Луганській області від 18.10.2010
№ 7116 (том 1 арк. справи 36) вбачається, що
ОСОБА_2 станом на 01.04.2010 і по теперішній
час отримує надбавку за вислугу років в
розмірі 10 відсотків від посадового
окладу з урахуванням надбавки за
кваліфікаційний клас, яка передбачена
при стажі роботи від 3 до 5 років, що з 22
травня 2008 року суперечить Закону
України "Про статус суддів".

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті заявлених вимог, суд
першої інстанції зобов'язуючи ТУ
Державної судової адміністрації
України в Луганській області провести
з 1 квітня 2010 року по 16 вересня 2010 року
перерахунок та виплату розміру
заробітної плати позивача у
відповідності із ст. 44 Закону України
"Про статус суддів" та виплачувати її у
визначеному законом розмірі надалі - до
01.01.2011; та Міністерство фінансів
України профінансувати вказані
витрати на виплату заборгованості із
заробітної плати, не врахував що
відновлення порушеного права у спірних
правовідносинах отримання грошового
забезпечення здійснює установа
(розпорядник бюджетних коштів) у штаті
якої перебуває суддя.

На момент вирішення спору за
положеннями Бюджетного кодексу
України, Закону Україгни «Про
судоустрій та статус суддів» всі суди є
розпорядниками бюджетних коштів, що
передбачені в додатках закону про
державний бюджет на відповідний рік.

Фінансування утримання судді
здійснюється шляхом формування
бюджетного запиту за відповідним
кошторисом. Відсутність у складі
відповідачів Артемівсського районного
суду м.Луганська обумовлює не
можливість відновити порушене право
позивача.

Не врахування вищенаведеного, надання
неналежної правової оцінки фактичним
обставинам справи, привело суд першої
інстанції до помилкового висновку про
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги, що є
наслідком скасування постанови з
прийняттям нової про відмову у
задоволенні вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Луганській
області - задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/98/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити
у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М.
Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар