Справа № 815/8547/13-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/8547/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Вовченко О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Градовського Ю.М.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Південної митниці Міндоходів на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Нєман» до Південної
митниці Міндоходів про скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови у
митному оформленні товарів,

В С Т А Н О В И Л А :

16.12.2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю «Нєман» звернулося з
адміністративним позовом до Південної
митниці Міндоходів, в якому просило
скасувати рішення митного посту
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів від 08.10.2013р. № 500060001/2013/610142/2
про коригування митної вартості
товарів, які ввозилися позивачем на
митну територію України згідно ВМД №
500060001/2013/044013, та скасувати оформлену
відповідачем картку відмови в
прийнятті митних декларацій, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 500060001/2013/00618
від 08.10.2013р. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що 07.10.2013р. позивачем
для митного оформлення до митного
поста «Одеса-порт» подано в порядку
електронного декларування ВМД, в яких
митна вартість товару - кухонного
приладдя визначена відповідно до ціни
зовнішньоекономічного контракту №
1-03/04, укладеного 03.07.2008р. з компанією «Oven
LLP». Позивачем також надана уніфікована
митна квитанція МД-1, картка обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами, морська накладна, міжнародна
автомобільна накладна, інвойс,
пакувальний лист, навантажувальний
документ, контракт та додатки до нього,
довідка про декларування валютних
цінностей, сертифікат відповідності,
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного та
радіологічного контролю, акт
зважування, акт фізичного огляду, лист
відправника. Рішення митного органу
про коригування вартості товару за
резервним методом та карта відмови є
незаконними та безпідставними,
оскільки висновки про наявність
розбіжностей в поданих для митного
оформлення документах не відповідає
фактичним обставинам.

Відповідач заперечував проти позову,
зазначаючи, що необхідність
коригування митної вартості товару
викликана наявністю розбіжностей у
документах, поданих декларантом, а саме
у пакувальному листі від 05.09.2013р.
відсутнє посилання на наданий до
митного оформлення рахунок-фактуру
(інвойс) від 05.09.2013р. № ZDT-3017. З метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, з
урахуванням інформації, яка наявні в
митному органі, між декларантом та
митним органом проведена усна
консультація, що підтверджується
змістом оскаржуваного рішення про
корегування вартості. В зв'язку із
неможливістю застосувати попередні
методи визначення митної вартості,
митним органом застосований резервний
метод.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 лютого
2014р. позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із
прийнятим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

В зв'язку із неявкою сторін, які
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи
наступні обставини.

03.06.2013 року позивачем - ТОВ «Нєман»
укладено з компанією «OVEN LLP»
Великобританія, контракт № 1-03/04 на
поставку промислових товарів, а також
інших товарів в асортименті, по
кількості та за цінами, вказаними в
інвойсах (рахунках постачальників), які
є невід'ємними частинами Контракту
(а.с.29-32). 06.09.2013 року між цими сторонами
укладено додаток №1 до контракту № 1-03/04
від 03.06.2013 року (а.с.33).

На виконання умов контракту №1-03/04
укладено ТОВ «Нєман» з компанією «OVEN
LLP» Великобританія на митну територію
України ввезено «набори кухонного
посуду з корозійностійкої
(нержавіючої) сталі», в зв'язку з чим
07.10.2013 року в 20.49 год., до митного посту
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів для митного оформлення ТОВ
«Нєман» подано електронну митну
декларацію №500060001/2013/044013 від 07.10.2013 року
(а.с.144-145), що підтверджено електронним
повідомленням митниці (а.с.43).

Позивач одночасно з митною декларацією
для підтвердження заявленої митної
вартості товару надав до Митного посту
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів: уніфіковану митну
квитанцію МД-1 №50006Е №0229697 від 07.10.2013
року, картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами №500/2012/0000102 від
23.09.2013 року, морську накладну APLU053167525
від 05.09.2013 року, міжнародну
автомобільну накладну № 189 від 07.10.2013
року, коносамент APLU053167525 від 05.09.2013 року,
рахунок-фактуру (інвойс) ZDT-3017 від 05.09.2013
року, пакувальний лист б/н від 05.09.2013
року, навантажувальний документ 9189 від
01.10.2013 року, контракт №1-03/04 від 03.06.2013
року, доповнення до контракту № 1 від
06.09.2013 року, довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України № 51 від 12.08.2013 року, сертифікат
відповідності UА1.177.0227999-12 від 13.12.2012
року, інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2761 від 05.09.2013 року, інформацію
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2761
від 05.09.2013 року, акт зважування №
від 07.10.2013 року, акт фізичного огляду
від 07.10.2013 року, лист відправника від
16.09.2013 року.

З інвойсу № ZDT-3017 від 05.09.2013 року (а.с.26),
вбачається, що позивачем та компанією
«OVEN LLP» погоджено на виконання
контракту № 1-03/04 поставку товару в
контейнері - APНU6732279 (набір посуду) в
кількості 12733,00 гк на 795 місць вартістю 2
дол. США на суму 25466,00 дол.

07.10.2013 року, декларанту, старшим
інспектором Папуга О.В., направлено
електронний лист (а.с. 43), в якому
стосовно митного оформлення МД від
07.10.2013р. №500060001/2013/044013 зазначено, що у
зв'язку зі спрацюванням профілю ризику
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками щодо можливого
заниження митної вартості, та у зв'язку
з тим, що у поданих документах
містяться розбіжності, а саме: у
поданому до митного оформлення
доповнення № 1 від 06.09.2013 до
зовнішньоекономічного контракту від
03.06.2013 № 1-03/04 відсутній підпис
резидента - сторона
зовнішньоекономічного контракту, а
також у пакувальному листі від 05.09.2013р.
б/н відсутнє посилання на поданий до
митного оформлення рахунок-фактуру
(інвойс) від 05.09.2013р. ZDT - 3017. З огляду на
вищевикладене, відповідно до п.3 ст.53 МК
України для підтвердження заявленої
митної вартості декларант або
уповноважена ним особа зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати
такі додаткові документи: виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти (прас-листи)
виробника товару, висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

В зв'язку із ненаданням позивачем
додаткових документів, 08.10.2013 року,
посадовою особою Митного посту
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів Папуга О.В., прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №500060001/2013/610142/2 за
резервним методом.

Також старшим інспектором Папуга О.В.,
винесено картку відмови в прийнятті
митної декларації №500060001/2013/044013 від
07.10.2013 року з причин порушення вимог ч.6
п.2 ст. 54 МКУ.

Не погодившись із визначеною
відповідачем митною вартістю товару,
позивач скористався наданим ч.7 ст.55 МК
України правом на звернення до митного
органу із заявою про випуск товарів, що
декларується, у вільний обіг на умовах
фінансової гарантії. 05.12.2013р. позивачем
подано нову митну декларацію №
500060001/2013/053891, в якій митна вартість
товарів визначена за резервним методом
(а.с.188-190).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, який здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів, не довів, що в
документах, наданих декларантом для
підтвердження митної вартості товару,
наявні недостовірні відомості,
розбіжності чи ознаки підробок, в
зв'язку з чим прийняв неправомірне
рішення про коригування митної
вартості.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатка до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15 лютого 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу
передбачається, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу передбачено, що митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Матеріали справи містять доповнення №
1 від 06.09.2013р. до зовнішньоекономічного
контракту від 03.06.2013р. № 1-03/04, яке
підписано сторонами контракту, в т.ч.
директором ТОВ «Нєман» Шашковим А.Є.
(а.с.33, 196).

Щодо відсутності у пакувальному листі
від 05.09.2013р. б/н посилання на поданий до
митного оформлення рахунок-фактуру
(інвойс) від 05.09.2013р. ZDT - 3017 судова
колегія погоджується з доводами суду
першої інстанції, що пакувальний лист,
це супровідний документ до вантажу, де
дається перелік усіх видів і сортів
товарів, що перебувають у кожному
товарному місці. Він необхідний, коли в
одній упаковці містяться різні за
асортиментом товари.

В ч.9 ст. 43 МК України
зазначено, що в пакувальних листах
містяться додаткові відомості про
країну походження товару.

Приписами чинного
законодавства не визначено, що в
пакувальному листі повинно бути
зазначено посилання на рахунок-фактуру
(інвойс), а також не визначено чіткий
перелік реквізитів, які повинні бути
зазначені в пакувальному листі.

Судом першої
інстанції досліджено пакувальний лист
б/н від 05.09.2013р., який виписаний OVEN LLP та
підписаний його представником, підпис
завірена печаткою OVEN LLP. В
пакувальному листі, зазначено: дата та
номер контракту №1-03/04 від 0306.2013 року;
найменування та адреса продавця -OVEN LLP;
найменування та адреса покупця - ТОВ
«Нєман»; назва та адреса відправника -
ROYALTY TRADING LIMITED; номер контейнера - APHU6732279;
умови постачання - CIF - Одеса, Україна;
країна походження - Китай; опис товарів
їх кількість та кількість місць.
Відомості, викладені у пакувальному
листі повністю узгоджуються із даними
інвойсу ZDT-3017 від 05.09.2013 року, морської
накладної, коносамента, акта про
зважування, акта про проведення
фізичного огляду товарів, листа
відправника, що свідчить про
належність пакувального листа до
вказаної партії товару.

Враховуючи викладене, а також те,
що у рішенні про коригування митної
вартості товарів №500060001/2013/610142/2
відповідачем не зазначено, які саме
показники пакувального листа та
інвойсу містять розбіжності чи
недостовірні відомості, вірними є
висновки суду першої інстанції, що
Південною митницею не надано доказів,
що в документах, поданих декларантом
для підтвердження митної вартості
товару, наявні недостовірні відомості,
розбіжності чи ознаки підробок, а
позивачем надані для митного
оформлення товару всі наявні
документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК
України.

Відтак, відсутні підстави для
витребування відповідачем від ТОВ
«Нєман» додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару,
а також підстави для відмови в
прийнятті митної декларації.

Згідно статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 Митного кодексу України
встановлено, що у разі якщо митна
вартість не може бути визначена за
основним методом, застосовуються
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Аналізуючи наведене в сукупності,
судова колегія приходить до висновку,
що оскільки позивачем подано Південній
митниці достатній пакет документів,
передбачений ст.53 МК України, на
підтвердження кількісних та вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за основним методом, відсутні підстави
для коригування митним органом митної
вартості товару.

Судова колегія звертає увагу на те, що
контроль за правильністю обчислення
декларантом митної вартості товару,
який належить до виключної компетенції
відповідача, полягає не в тому, щоб
скоригувати митну вартість товару в
бік збільшення, а визначити реальну
ціну товару, що ввозиться на територію
України.

За обставинами справи, митним органом
не взята до уваги вартість товару за
ціною договору, а розмитнення
відбулось з врахуванням скоригованої
вартості, яка відповідає рівню митної
вартості на аналогічні та подібні
товари. Митним органом не доведена
неможливість визначення митної
вартості товарів за основним методом.

Формально нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів,
які б викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару, в
ході судового розгляду не встановлено.

Оцінюючи викладені обставини в їх
сукупності, судова колегія приходить
до висновку, що митний орган без
достатніх підстав здійснив митне
оформлення товарів за резервним
методом обчислення митної вартості.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Південної митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.М.Градовський

Суддя:
А.Г.Федусик