Справа № 812/2202/14
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2202/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Чиркін С.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Лисичанську Луганської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» про стягнення
заборгованості по внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 7260,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» про стягнення
заборгованості по внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 7260,08 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» зареєстровано в управлінні
Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області як
платник внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. В
порушення п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 N1058-IV відповідач не сплачує
страхові внески, у зв'язку з чим за
період з 01.01.2004 по 31.01.2014 за відповідачем
утворилась заборгованість в розмірі
7260,08 грн., в тому числі: недоїмка - 3568,43
грн., штрафна санкція - 2563,99 грн., пеня -
1127,66 грн.

У зв'язку з несплатою у добровільному
порядку відповідачем суми недоїмки,
позивач просив стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» заборгованість по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 7260,08 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надав на адресу
суду клопотання про розгляд справи без
участі уповноваженого представника.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про час, дату та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Ухвалою суду від 30 квітня 2014 року
вирішено розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наявних у матеріалах
справи доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справа адміністративного суду
публічно-правовий спір у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

Пенсійний фонд України та його органи,
у розумінні пункту 7 частини першої
статті 3 КАС України, є суб'єктами
владних повноважень, а спори за участю
цих органів є публічно - правовими,
оскільки виникають за участю суб'єкта
владних повноважень, що реалізує у
спірних правовідносинах надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції, та відповідають
визначенню «адміністративної справи».

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року
№2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року
№2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Порядок сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування визначається Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 N1058-IV (далі - Закон N1058-IV).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.14 Закону N1058-IV
страхувальниками відповідно до цього
Закону є: роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії ( у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами).

Судом встановлено, що відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» зареєстровано в якості
юридичної особи 25.05.1993 та як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
відповідач зареєстрований в
управлінні Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 17
Закону №1058-IV відповідач повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Страхувальники згідно із частиною 6
статті 20 Закону №1058-IV зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону
№1058-IV страхові внески підлягають
сплаті незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності у платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями зі сплати
страхових внесків зобов'язань із
сплати податків, інших обов'язкових
платежів, передбачених законом, або
зобов'язань перед іншими кредиторами
зобов'язання із сплати страхових
внесків виконуються в першу чергу і
мають пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV:

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Частиною 2 ст.106 Закону №1058-IV
передбачено, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п.2, п.7 ч.9 ст.106 Закону
№1058-IV за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
За несплату, неповну або несвоєчасну
сплату авансових платежів із страхових
внесків, передбачених цим Законом, -
штраф у розмірі 50 відсотків сум
несплачених або своєчасно не сплачених
авансових платежів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 31.01.2014 за відповідачем
рахується заборгованість (недоїмка) зі
сплати страхових внесків, яка виникла
за період з 01.01.2004 по 01.06.2006 у розмірі
7260,08 грн., в тому числі: недоїмка по
страховим внескам - 3568,43 грн., штрафні
санкції - 2563,99 грн., пеня - 1127,66 грн.

Позивачем згідно вимог ч.3 ст.106 Закону
№1058-IV на адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» була надіслана вимога про
сплату боргу №Ю-217-21 від 01.02.2013 на суму
7260,08 грн., яка повернулась на адресу
пенсійного фонду без вручення (а.с. 5, 6).

Заборгованість по страховим внескам в
загальному розмірі 7260,08 грн.
підтверджується вимогою про сплату
боргу №Ю-217-21 від 01.02.2013 (а.с. 5), карткою
особового рахунку страхувальника (а.с.
8-12).

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки до теперішнього часу
відповідач заборгованість не сплатив,
а також враховуючи, що позовні вимоги
документально обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
відповідають чинному законодавству,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги управління Пенсійного фонду
України в м.Лисичанську Луганської
області про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» заборгованості по внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 7260,08 грн.,
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до Закону України від 08
липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір»
від сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» про стягнення
заборгованості по внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 7260,08 грн.,
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова фірма
«Фортуна» (і.к. 19072545) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 7260,08 грн. (сім тисяч двісті
шістдесят гривень 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
С.М. Чиркін