Справа № 658/590/14-а
Суддя: Подіновська Г. В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 658/590/14-а
(провадження № 2-а/658/44/2014)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м.Каховка

Каховський міськрайонний суд
Херсонської області у складі:

головуючого - судді Подіновької Г.В.,

при секретарі Уманець А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Скриник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Каховка Херсонської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Каховці
та Каховському районі Херсонської
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каховці та Каховському районі
Херсонської області про визнання
неправомірною відмову щодо
призначення пенсії державного
службовця та зобов'язання призначити
пенсію державного службовця на
підставі Закону України «Про державну
службу» з 04 листопада 2013 року.

В обґрунтування позову зазначається,
що ОСОБА_1 з 10 червня 2005 року отримувала
пенсію за віком згідно Закону України
«Про державну службу». З 01 березня 2012
року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». 04 листопада 2013 року
позивач звернулась до відповідача із
заявою про переведення її на пенсію
державного службовця у зв'язку із
змінами внесеними Законом України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо державної податкової
служби та у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи в Україні».
Проте, листом від 11 листопада 2013 року
Управлінням ПФУ в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області відмовлено в поновленні
виплати позивачу пенсії державного
службовця, у зв'язку з тим, що дія Закону
України від 05 липня 2012 року № 5083
поширюється лише на осіб, яким
призначається пенсія після 12 серпня 2012
року. ОСОБА_1 вважає таку відмову
неправомірною та просить зобов'язати
відповідача призначити їй пенсію
державного службовця, оскільки її стаж
повністю відповідає вимогам ст. 37
Закону України «Про державну службу».

В судовому засіданні позивач та її
представник на задоволенні позову
наполягали з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала, вважаючи дії Управління
з приводу відмови ОСОБА_1 у переведенні
на пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу»
правомірними та такими, що
відповідають діючому пенсійному
законодавству.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи сторін, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1
працювала на державній службі в період
з 31 січня 1977 року по 02 липня 1990 року на
посадах економіста та
ревізора-інспектора Каховського
райфінвідділу та в період з 02 липня 1990
року по 15 жовтня 1997 року - на посадах
податкового інспектора та старшого
податкового інспектора Державної
податкової інспекції по Каховському
району.

З 10 червня 2005 року ОСОБА_1 на підставі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» було призначено пенсію
державного службовця.

Однак, з 01 березня 2012 року позивача
переведено на пенсію за віком згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

04 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до Управління ПФУ в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області із заявою про відновлення
виплати пенсії державного службовця на
підставі Закону України від 05 липня 2012
рок № 5083 «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
державної податкової служби та у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи в Україні».

Листом від 11 листопада 2013 року
відповідачем відмовлено у задоволенні
заяви позивача. Обґрунтовуючи відмову
Управління ФПУ в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області зазначало, що дія Закону
України від 05 липня 2012 рок № 5083 «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо державної податкової
служби та у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи в Україні»
поширюється лише на осіб, які отримали
право на пенсію після 12 серпня 2012 року,
тобто після набрання законом чинності.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про державну службу»
та Законом України «Про державну
податкову службу в Україні» (чинного на
час призначення пенсії позивачу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну службу» державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Згідно ч. 2 ст. 9 названого Закону
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів прокуратури, судів,
дипломатичної служби, митного
контролю, служби безпеки, внутрішніх
справ та інших, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачено законами України.

Із наведеної норми вбачається, що
правове становище державних
службовців, які працюють в апараті
інших органів, може регулюватися
іншими спеціальними законами. При
цьому Закон України «Про державну
службу» застосовується до таких
службовців в частині, яка не
врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначав
статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності, був Закон України «Про
державну податкову службу в Україні»
(чинного на час виникнення у позивача
права на пенсію).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного
Закону Державна податкова
адміністрація України, якій за змістом
частин другої, третьої цієї статті
підпорядковані державні податкові
адміністрації в областях, а їм, у свою
чергу, - відповідні державні податкові
інспекції, є центральним органом
виконавчої влади.

Посадовою особою органу державної
податкової служби за правилами ч. 1 ст. 15
Закону може бути особа, яка має освіту
за фахом та відповідає кваліфікаційним
вимогам, установленим Державною
податковою адміністрацією України.
Посадові особи органів державної
податкової служби підлягають
атестації, після якої таким особам
присвоюються спеціальні звання
(частини п'ята, шоста статті 15 цього
Закону).

Зазначеною статтею Закону також
установлено умови, за яких особи не
можуть бути службовцями податкових
органів, які кореспондуються із
вимогами статей 5, 12 Закону України «Про
державну службу» щодо обмежень,
пов'язаних із прийняттям на державну
службу та її проходженням.

Статтею 6 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» визначено,
що видатки на утримання органів
державної податкової служби
визначаються Кабінетом Міністрів
України і фінансуються з державного
бюджету.

Таким чином, посадові особи державної
податкової служби, яким за наслідками
атестації присвоєно спеціальні звання,
займають посади в державних органах
щодо практичного виконання завдань і
функцій держави (зокрема у сфері
податкової політики), одержують
заробітну плату за рахунок державного
бюджету, а отже, перебувають на
державній службі та є державними
службовцями.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_1 працювала на державній службі в
період з 31 січня 1977 року по 02 липня 1990
року на посадах економіста та
ревізора-інспектора Каховського
райфінвідділу та в період з 02 липня 1990
року по 15 жовтня 1997 року - на посадах
податкового інспектора та старшого
податкового інспектора Державної
податкової інспекції по Каховському
району.

Управління ПФУ в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області заперечує можливість
зарахування періоду роботи ОСОБА_1 у
Державній податковій інспекції по
Каховському району з 02 липня 1990 року по
15 жовтня 1997 року до стажу державної
служби.

Законом України «Про державну
податкову службу в Україні» не
врегульовано питання пенсійного
забезпечення посадових осіб державної
податкової служби, яким присвоєно
спеціальні звання, тому при вирішенні
таких питань підлягають застосуванню
положення Закону України «Про державну
службу», зокрема стаття 37, за правилами
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Абзацами другим та третім пункту
другого Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 травня 1994 року № 283 (в редакції
чинній на час призначення пенсії
позивачу), передбачено, що до стажу
державної служби зараховується робота
(служба) на посадах керівних
працівників і спеціалістів в апараті
державної податкової та
контрольно-ревізійної служби, а також
на посадах суддів, слідчих, прокурорів,
інших службових осіб, яким присвоєно
персональні звання.

Виходячи з наведеного суд дійшов
висновку, що посадові особи державної
податкової служби, які прийняли
присягу державного службовця та, яким
присвоєно спеціальні звання, є
державними службовцями зі спеціальним
статусом, а тому період проходження
такої служби в податкових органах має
зараховуватися до стажу державної
служби, який дає право на пенсію
державного службовця відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
службу».

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем в період роботи на посадах
податкового інспектора та старшого
податкового інспектора Державної
податкової інспекції по Каховському
району прийнято присягу державного
службовця, і, крім того, позивачу у
вказаний період присвоєно персональне
звання «Інспектор податкової служби ІІ
рангу», що підтверджується записами у
трудовій книжці та не заперечується
відповідачем.

За таких даних, період роботи ОСОБА_1 з 02
липня 1990 року по 15 жовтня 1997 року на
певних посадах Державної податкової
інспекції по Каховському району
зараховується до стажу державної
служби, який дає право на пенсію
державного службовця відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
служу».

Обґрунтованість висновку щодо
необхідності зарахування періоду
роботи ОСОБА_1 на посадах податкового
інспектора та старшого податкового
інспектора Державної податкової
інспекції по Каховському району з 02
липня 1990 року по 15 жовтня 1997 року також
підтверджується позицією законодавця,
яким внесено зміни до ст. 344 Податкового
кодексу України, відповідно до яких
пенсійне забезпечення посадових осіб
контролюючих органів, крім діючих у них
підрозділів податкової міліції,
здійснюється в порядку та на умовах,
передбачених Законом України «Про
державну службу».

При цьому період роботи зазначених
осіб (у тому числі тих, яким присвоєні
спеціальні звання) у контролюючих
органах зараховується до стажу
державної служби та стажу роботи на
посадах, віднесених до категорій посад
державних службовців, що дає право на
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
незалежно від місця роботи на час
досягнення віку, передбаченого
зазначеним Законом (Закон України від 05
липня 2012 року № 5083).

З урахуванням всього вищевикладеного
та зазначених норм Закону України «Про
державну службу» і Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
відмова ПФУ в м. Каховці та Каховському
районі Херсонської області у
переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» є неправомірною, що, в
свою чергу, є підставою для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 17, 71, 160-163 КАС
України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каховці та Каховському районі
Херсонської області у переведенні
ОСОБА_1 на пенсію державного службовця.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Каховці та
Каховському районі Херсонської
області перевести ОСОБА_1 не пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 04 листопада 2013
року.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Каховський міськрайонний суд
Херсонської області. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

СуддяПодіновська Г. В.