Справа № 804/2946/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
24 березня 2014 р. Справа № 804/2946/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Іста-Центр» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Іста-Центр»
до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з позовними
вимогами, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, про: -
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 4130,00 грн., яке
прийнято на підставі Акту від 18.10.2013р.
№1155/22-04/23073489 Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
В обґрунтування позову позивач
зазначає, що не погоджується з
висновками відповідача, викладеними в
Акті від 18.10.2013р. №1155/22-04/23073489 ДПІ про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за серпень 2013 року, щодо виявлених
порушень, оскільки даний акт перевірки
ґрунтується на висновках Акту
перевірки від 01.08.2013р. №217/22-1/23073489 та
винесених на його підставі податкових
повідомленнях-рішеннях, що були
оскаржені в судовому порядку, визнані
судом протиправними та скасовані. А
тому податкове повідомлення-рішення
підставі Акту перевірки від 18.10.2013р.
№1155/22-04/23073489, є безпідставним та таким,
що підлягає скасуванню.
Відповідачем подані заперечення проти
адміністративного позову, в яких
вказує, що під час проведення
камеральної перевірки податкової
звітності з ПДВ за серпень 2013 року
перевіряючим було встановлено
порушення позивачем п.200.1, п.200.2, п.200.3,
200.4 ст.200 Податкового кодексу України,
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, а саме: занижено суму
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті до
бюджету у розмірі 3304 грн., у зв'язку з
чим позивачу винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення. Крім
того зазначає, що дане порушення
відбулось повторно, у зв'язку з чим
позивачу було нараховано штрафну
санкцію у розмірі 826 грн. А отже позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають скасуванню.
Заслухавши представників сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
задовольняє адміністративний позов,
виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Приватне
акціонерне товариство «Іста-Центр»
зареєстроване 08.05.1998р. Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради, код юридичної особи за ЄДРПОУ -
23073489, що підтверджено Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії АА №541437,Ю копії яких містяться в
матеріалах справи.
Згідно із Довідкою про взяття на облік
платника податків від 31.07.2012р. №5055
позивач перебуває на обліку у
Лівобережній об'єднаній державній
податковій інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з 15.03.1995р..
Судом встановлено, що старшим
державним ревізором-інспектором
відділу камеральних перевірок
управління податкового аудиту на
підставі п.220.10 ст.200 Податкового
кодексу України, у порядку ст..76 розділу
ІІ Податкового кодексу України було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за серпень 2013р. від
результатами якої складено Акт від
18.10.2013р. №1155/2204/23073489.
При перевірці використано Акт
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства №217/22-1/23073489 від 01.08.2013, в
якому встановлено завищення суми по
рядку 24 податку на додану вартість
(залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду) за жовтень на суму 3304 грн.. За
результатами зазначеної перевірки
податковим органом винесено податкове
19.08.2013р. про зменшення від'ємного
значення суми ПДВ у розмірі 3304 грн..
Також в Акті перевірки від 18.10.2013р.
№1155/2204/23073489 про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість за серпень 2013 року,
щодо виявлених порушень зазначається,
що на підставі Акта №217/22-1/23073489 від
01.08.2013 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, за результатами якої
було винесено податкове
19.08.2013р. про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника, у виконання п.п.4.6.7
розділу V Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства Фінансів України від
25.11.2011р. № 1492 позивач повинен був
відобразити зі знаком «-» суму
зменшення залишку від'ємного значення
на підставі повідомлення-рішення «В4»
Згідно акта перевірки позивача
податковий орган робить висновок, що
якщо контролюючим органом зменшено
суми від'ємного значення податку на
додану вартість шляхом винесення
податкових повідомлень-рішень форми
«В4», дані суми можуть бути використані
підприємством у наступних податкових
періодах лише при наявності судового
рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до висновків зазначеного
Акту позивачем порушено п.200.1, п.200.2,
п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, внаслідок чого занижено суму
ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті
в бюджет за підсумками поточного
звітного періоду за серпень 2013 року у
розмірі 3304,00грн.

На підставі Акта перевірки від 18.10.2013р.
№1155/2204/23073489 податковим органом у
відношенні позивача винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» № від 30.10.2013р.., згідно якого
встановлено порушення п.200.1 п.200.2 п.200.3
п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України
у зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання Приватного
акціонерного товариства «Іста-Центр»
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 4130,00 грн., з яких за
основним платежем 3304 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 826 грн.

Не погоджуючись із винесеним
податковим повідомленням-рішенням
ПрАТ «Іста-Центр» подано до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області первинну
скаргу, за розглядом якої винесено
рішення від 27.12.2013р. №4865/10/04-36100809, яким
податкове повідомлення-рішення №
від 30.10.2013р. залишено без змін, а скаргу -
без задоволення.

ПрАТ «Іста-Центр» подано до
Міністерства доходів і зборів України
другу скаргу, за розглядом якої
винесено рішення від 07.02.2014р.
№2371/6/99-99-10-01-15, яким податкове
повідомлення-рішення № від
30.10.2013р. залишено без змін, а скаргу - без
задоволення.

Як встановлено судом згідно матеріалів
справи, ПрАТ «Іста-Центр» податкове
повідомлення-рішення від 19.08.2013р. №
про зменшення від'ємного
значення оскаржене у судовому порядку,
на підтвердження чого позивачем надано
копію постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.09.2013р., якою в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 19.08.2013р. про зменшення
від'ємного значення суми ПДВ у розмірі
3304 грн. позов задоволено.

Вказана постанова набрала законної
сили, відповідно до ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.12.2013р.,
якою постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.09.2013р. залишено без змін.

Порядок та умови формування
податкового кредиту регулюються
розділом V Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.198.3 ст.198 Кодексу
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а також придбанням
(будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних
інвестицій у необоротні капітальні
активи), у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Кодексу сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2. ст..200 зазначеного
кодексу при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При цьому, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж
статті).

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченої відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту "б" пункту 200.4
статті 200 Кодексу залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
кредиту.

Згідно із п.п. 14.1.18. п.14.1 ст.14 ПК України
бюджетне відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.39. п.14.1 ст.39 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.157. п.14.1 ст.14 ПКУ
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності;

У відповідності до п.56.1, п.56.18 ст.56 ПКУ
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Пунктом 2.2. Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 1236 від 28.11.2012р. передбачено, що у
випадках, зазначених у пункті 2.1 цього
розділу, відповідний структурний
підрозділ органу державної податкової
служби складає податкове
повідомлення-рішення: за формою згідно
з додатком 8 про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника (форма "В4").

Відповідно до п.4.4. визначеного порядку
у разі звернення платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення за
умови надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні-рішенні, структурний
підрозділ, який склав таке податкове
повідомлення-рішення, у день отримання
ухвали вносить відповідні дані до
реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому сума грошового зобов'язання в
той самий день виводиться з реєстру
податкових повідомлень-рішень та
обліковується в окремому реєстрі до
дня набрання рішенням суду законної
сили.

Після прийняття судом рішення по суті,
яке набрало законної сили, структурний
підрозділ, який склав податкове
повідомлення-рішення, що
оскаржувалося, в день отримання
відповідного рішення органом
державної податкової служби вносить
інформацію про таке рішення до
зазначеного в попередньому абзаці
окремого реєстру та підшиває копію
рішення до матеріалів перевірки або
безпосередньо до справи платника
податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі
оскарження платником податків рішення
суду в апеляційному порядку (за умови
прийняття апеляційної скарги
апеляційним адміністративним судом до
провадження).

У разі надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків після
закінчення граничного строку сплати
сума грошового зобов'язання,
нарахована в картці особового рахунка
платника податків, підлягає виведенню
з неї до окремого реєстру, де вона
міститься, до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

У відповідності до п.4.5 зазначеного
порядку після закінчення процедури
адміністративного оскарження та/або
судового оскарження та набрання
судовим рішенням законної сили суми
узгодженого грошового зобов'язання
та/або зменшення (збільшення) суми
бюджетного відшкодування, та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в автоматичному режимі
переносяться з реєстру податкових
повідомлень-рішень (окремого реєстру,
передбаченого пунктом 4.4 цього розділу)
до автоматизованої інформаційної
облікової системи органів державної
податкової служби. Одночасно
структурному підрозділу, що забезпечує
адміністрування облікових показників
та звітності, передаються паперові
виписки з реєстру податкових
повідомлень-рішень за день, до яких
включається інформація щодо сум
узгоджених грошових зобов'язань та
інших показників, які переносяться до
карток особових рахунків. Зазначені
виписки передаються окремо від кожного
структурного підрозділу, що складає
податкові повідомлення-рішення, за
підписом керівника такого
структурного підрозділу.

Відповідно до п.п.4.6.3 п.4.6 розділу V
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011р. №1492 якщо за результатами
поточного звітного (податкового)
періоду платником податку визначено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту (заповнено рядок 19
декларації), така сума: у декларації 0110
враховується у зменшення суми
податкового боргу за попередні звітні
(податкові) періоди з податку на додану
вартість, у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до
Кодексу (відображається у рядку 20.1
декларації), а решта зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

У відповідності до п.п.4.6.6. зазначеного
порядку залишок від'ємного значення
(для декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Підпунктом 4.6.7. п.4.6 розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. №1492
передбачено, що Рядок 21.3 передбачений
для відображення збільшення або
зменшення залишку від'ємного значення,
який (для декларації 0110 - після
бюджетного відшкодування) включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що Акт перевірки від
18.10.2013р. №1155/2204/23073489 про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за серпень
2013 року, щодо виявлених порушень
ґрунтується на Акті перевірки від
01.08.2013р. № 217/22-1/23073489, за результатами
якої було винесено податкове
повідомлення-рішення від 19.08.2013р. №
про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 3 304,00 грн.

Проте вказане рішення оскаржене ПрАТ
«Іста-Центр», та постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013р.
позовні вимоги в частині скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 19.08.2013р. про зменшення
від'ємного значення суми ПДВ у розмірі
3304 грн. задоволено. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.12.2013р.
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.09.2013р. залишено без змін.

Тобто рішення суду щодо оскарження
податкового повідомлення-рішення, на
підставі якого податковим органом
зроблено висновок про неправомірне
використання сум податку на додану
вартість та залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, станом на час
розгляду справи судом набрало
законної сили.

Відповідно до ч.1 ст..72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ст.255 КАС України передбачено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих осіб.

Також суд зазначає, як вбачається з
матеріалів справи та не заперечувалось
відповідачем у судовому засіданні, в
ході проведення перевірки позивача,
відповідачем будь-яких інших порушень
у формуванні спірної суми від'ємного
значення з ПДВ виявлено не було.

Таким чином, висновки податкового
органу, зроблені за результатами
перевірки, є помилковими, а її
результати не свідчать про вчинення
позивачем порушень податкового
законодавства, зазначених податковим
органом, та не можуть бути підставою
для винесення спірного податкового
повідомлення-рішення.

Виходячи з викладеного, оскільки
процедура оскарження податкового
повідомлення-рішення № від
19.08.2013р. про зменшення від'ємного
значення суми ПДВ у розмірі 3304 грн., з
урахуванням якого податковим органом
зроблено висновок про заниження
позивачем суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду
за серпень 2013 року у розмірі 3304,00 грн.,
та нараховано штрафні фінансові
санкції у розмірі 826,00 грн. за
повторність даного порушення
податкового законодавства, закінчена,
судове рішення набрало законної сили,
суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню, а оскаржуване податкове
повідомлення-рішення таким що
підлягає визнанню протиправним та
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Іста-Центр»
до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 30.10.2013р.
№.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 28.03.14р. Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
Н.В. Турлакова
В.С.Андреєв