Справа № 817/924/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/924/14

24 квітня 2014 року 12год. 50хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: не з"явився

відповідача: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватне акціонерне товариство
"Агроресурс" до Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Агроресурс" (далі -ПрАТ "Агроресурс")
звернулося в суд з позовом до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
20 листопада 2013 року №.

В огрунтування позовних вимог,
зазначено, що товариством правомірно
нараховані суми бюджетного
відщкодування з податку на додану
вартість, задекларованого на
розрахунковий рахунок (р23.1 декларації
з ПДВ) за серпень 2013 року на суму 4038
гривень. За липень 2013 року податковий
кредит ПрАТ « Агроресурс» по
операціях з придбання товарів ( робіт,
послуг) підтверджений виписаними
відповідно до вимог чинного
законодавства податковими
накладними особами, які зареєстровані
платниками такого податку. Придбані
товари та послуги використовувались в
господарській діяльності товариства в
оподатковуваних операціях, що
підтверджується долученими до справи
матеріалами.

Додаткового ваказано, що при розгляді
справи № 817/245/14 податкове
повідомлення - рішення № від 25
жовтня 2013 року, яким зменшено розмір
від"ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 4039 гривень
за липень 2013 року скасовано
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 лютого
2014 року. Ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
у справі № 817 /245/14 від 09 квітня 2013
року постанова Рівненського
окружного адміністративного суду від
26 лютого 2014 року залишена без змін.

Також посилаються на ст. 72 КАС України,
якою передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням у
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, подала заяву про
розгляд справи без її участі, просила
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, подав письмове
заперечення, відповідно до якого
позовні вимоги не визнав, просить в
задоволенні позову відмовити повністю
з підстав викладених в письмових
запереченнях.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено , що ПрАТ
«Агроресурс» перебуває на обліку ДПІ
у м. Рівному з 29.08.1997 року , є платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва від 16.10.2010 року. Фактичний
вид діяльності згідно КВЕД -28.22-
виробництво радіаторів та котлів
центрального опалення.

З 31.10.2013 р. по 06.11. 2013 року головним
державним ревізором інспектором
відділу контролю за декларування
податку на додану вартість
управління оподаткування та контролю
об"єктів і операцій ДПІ у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Жолобчук Т.В.
проведена позапланова виїздна
документальна перевірка Приватного
акціонерного товариства «Агроресурс»
з питань достовірності нарахування
від"ємного значення різниці між
сумою податкових зобов"язань та
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість задекларованого на
розрахунковий рахунок за серпень та
вересень 2013 року.

За результатами даної
документальної позапланової виїзної
перевірки складено акт №
116/17-16-15-01/24175498 від 11 листопада 2013
року та прийняте податкове
повідомлення - рішення № від 20
листопада 2013 року, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування ( у
тому числі заявленого в рахунок
зменшення податкових зобов"язань
наступних періодів ) з податку на
додану вартість у розмірі 4038
гривень за серпень 2013 року та
застосовано штрафну ( фінансову )
санкцію в сумі 2019 гривень.

Рішенням від 24 січня 2014 року за
№19/10//17-00-10-05-105/346 Головне управління
Міндоходів у Рівненській області
скаргу Приватного акціонерного
товариства « Агроресурс» на
податкове повідомлення-рішення №
від 20 листопада 2013 року
залишило без задоволення.

Рішенням від 21 березня 2014 року за
№5033/6/99-99-10-01-15 Міністерство доходів і
зборів України скаргу Приватного
акціонерного товариства «Агроресурс»
на податкове повідомлення-рішення
№ від 20 листопада 2013 року
залишило без задоволення.

В п.3.16 на сторінці 13 акта перевірки №
116/17-16-15-01/24175498 від 11 листопада 2013 року
зазначено , що за липень 2013 року - актом
перевірки від 14.10.2013 року №
43/17-16-15-01/24175498 встановлено , що ПрАТ «
Агроресурс» на порушення п.п.14.1.36
п.14.1.ст.14 та п.198.3, ст.198, п.200.3, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-УІ із змінами та
доповненнями , завищено податковий
кредит ( р.17 Декларації з ПДВ ) за липень
2013 року на суму 4039 гривень , що
призвело до завищення від"ємного
значення ( р.19 Декларації з ПДВ ) за
липень 2013 року на суму 4039 гривень.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (зі змінами та
доповненнями) бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі
активів та зобов"язань, власному
капіталі підприємства.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові
документи. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі
обов"язкові реквізити - назву
документа (форми), дату і місце
складання, назву підприємства, від
імені якого складено документ, зміст
та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення,
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Водночас відповідно до ст. 3
Господарського кодексу України під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного характеру
, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних та соціальних результатів
та з метою одержання прибутку є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Оскільки надання та отримання послуг є
за своєю суттю операціями з надання
послуг, а відповідно, включають певну
компенсацію понесених затрат
(матеріальних, разових, тощо), операції
з надання послуг підпадають під
визначення підприємницької
діяльності, а отже платник податку на
додану вартість - одержувач таких
послуг має право на податковий кредит.

Згідно з п.14.1. п.14.1. ст.14 Податкового
кодексу України (далі про тексту ПК)
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК встановлено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

В силу п.198.2 ст.198 ПК, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, законодавцем чітко
визначено, що належним чином оформлена
податкова накладна є достатньою
підставою для включення сум податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту по даті здійснення хоча б
однієї із першій подій (перерахування
коштів в оплату товарів або отримання
податкової накладної).

Підставою для відмови у праві на
податковий кредит та праві на
отримання бюджетного відшкодування
може слугувати лише встановлення в
ході судового розгляду факту
узгодженості дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов"язань. При цьому такі висновки
не можуть грунтуватися на припущеннях,
а можуть грунтуватися лише на
належних, достатніх, одержаних з
дотриманням закону доказах.

Згідно п.200.3 статті 200 ПК України при
від"ємному значенні суми ,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті , така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні (
податкові ) періоди ( у тому числі
розтроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного (
податкового ) періоду.

За приписами п.200.4 статті 200 ПК України ,
якщо в наступному податковому
періоді сума , розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті має від"ємне
значення , то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина від»ємного значення , яка
дорівнює сумі податку , фактично
сплаченій отримувачем товарів / послуг/
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів / послуг/
або до Державного бюджету України, а
разі отримання від неризидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобо"язання , включеного до
податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг.

б) залишок від"ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування
включається до складу сум , що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Згідно п.п 200.7,200.8,200,9 ст. 200 ПК України
платник податку , який має право на
отримання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення
суми бюджетного відшкодування , подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування , яка
відображається у податковій
декларації. До декларації додається
розрахунок суми бюджетного
відшкодування , а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів ( супутних послуг ) за
межі митної території України.

Виходячи із системного аналізу
наведених норм суд приходить до
висновку, що платник податків має право
на бюджетне відшкодування стосовно
тієї суми податку на додану вартість ,
яку він фактично сплатив
постачальникам товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді.

Отже, визначальною особливістю , яка
обумовлює право платника податку на
бюджетне відшкодування ПДВ в даному
випадку є фактична надмірна оплата
сум такого податку постачальникам
товарів ( послуг), які підтверджені
виписаними відповідно до вимог
чинного законодавства податковими
накладними особами , які зареєтровані
як платники такого податку, а
підставою є дані податкової
декларації за звітний податковий
період.

Обставини щодо правомірності
формування сум податкового кредиту та
сум бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість (у розмірах, що
обумовлені декларацією) підтверджені
видатковими та податковими
накладними на придбання товарів та
наданих послуг.

Положення законодавства, яке регулює
відшкодування податку на додану
вартість з державного бюджету, не
ставлять права платника з податку на
отримання відшкодування податку на
додану вартість у залежність від
наявності будь-яких обставин, крім
правомірності цього відшкодування та
відповідності даних податкової
декларації платника податку вимогам
податкового законодавства.

Підставою для отримання відшкодування
податку на додану вартість є дані
виключно податкової декларації за
звітний період. Відшкодування податку
на додану вартість при настанні
терміну проводиться згідно з рішенням
платника податку, яке відображене в
податковій декларації.

Таким чином, податковий орган не навів
будь-яких доказів щодо фіктивності
господарських операцій, за наслідками
яких було сформовано позивачем
податковий кредит та заявлено суму
бюджетного відшкодування, не надав
жодних даних, які би спростовували
реальність виконання операцій з
поставки товарів та наданих послуг.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини , встановлені судовим
рішенням у адміністративній,
цивільній або господарській справі ,
що набрало законної сили не
доказуються при розгляді інших справ
, у яких беруть участь ті самі особи
або особа , щодо якої встановлено ці
обставини.

На підставі висновків акта перевірки
від 14 жовтня 2013 року № 43/17-16-15-01/24175498
податковим органом прийнято
податкове повідомлення - рішення
№ від 25 жовтня 2013 року , яким
зменшено розмір від"ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 4039 гривень за липень 2013 року.

Податкове повідомлення - рішення №
від 25 жовтня 2013 року визнано
протиправним та скасовано
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 лютого
2014 року у справі № 817/245/14.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду по справі № 817
/245/14 від 09 квітня 2013 року постанова
Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 лютого
2014 року залишена без змін.

Згідно абзацу 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 4 Кодексу
податкове законодавство ґрунтується
на таких принципах, зокрема, рівність
усіх платників перед законом,
недопущення будь-яких проявів
податкової дискримінації -
забезпечення однакового підходу до
всіх платників податків незалежно від
соціальної, расової, національної,
релігійної приналежності, форми
власності юридичної особи,
громадянства фізичної особи, місця
походження капіталу.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов"язок щодо доказування
правомірності свого рішення , дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача , якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюється
прийняте відповідачем - суб'єктом
владних повноважень, за результатами
проведеної перевірки податкові
повідомлення-рішення, суд відповідно
до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє
чи прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, безсторонньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, пропорційно та своєчасно.

Матеріали справи свідчать, що спірне
податкове повідомлення-рішення не
відповідає вказаним критеріям
правомірності. Враховуючи сукупність
наведених обставин наряду із правовою
специфікою податкових
повідомлень-рішень, як актів органів
державної податкової служби України,
яка полягає у тому, що владний припис
таких правових актів індивідуальної
дії міститься безпосередньо в самому
податковому повідомленні-рішенні, а
мотиви його винесення, тобто обставини,
яким керувався суб'єкт владних
повноважень, - у відповідному акті
перевірки, на підставі якого і
приймався такий правовий акт
індивідуальної дії, суд прийшов до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 20 листопада
2013 року № є протиправним.

Вирішуючи питання щодо способу
задоволення позовних вимог, суд
зазначає, що враховуючи вимоги п.1 ч.2
ст.162 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень і про
скасування або визнання нечинним
рішення, та норми матеріального права,
що визначають порядок набрання та
втрати чинності лише стосовно
нормативно-правових актів, що
кореспондується з нормою ч.11 ст.171
Кодексу адміністративного судочинства
України, а позивачем фактично
оскаржується правовий актт
індивідуальної дії, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог в спосіб визнання податкового
повідомлення - рішення протиправним та
його скасування.

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС
України присуджується на користь
позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 20 листопада 2013 року , яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов"язань наступних
періодів) з податку на додану
вартість у розмірі 4038 гривень за
серпень 2013 року та застосовано
штрафну ( фінансову ) санкцію в сумі
2019 гривень.

Присудити на користь позивача Приватне
акціонерне товариство "Агроресурс" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.