Справа № 826/4520/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2014 року 11:16 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Агафонової Ю.О., відповідача - Катамай
Г.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційна фірма
«Луганськвуглепереробка»до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії На підставі
частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 23 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
07 квітня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційна фірма
«Луганськвуглепереробка» (далі - ТОВ
«КФ «Луганськвуглепереробка», позивач)
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) про:
- визнання протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві по
проведенню документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «КФ
«Луганськвуглепереробка», за
результатами якої складено акт від 12
грудня 2013 року № 2285/26-59-22-07/35629663 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«КФ «Луганськвуглепереробка» (код за
податкового законодавства по податку
на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Опттехмаркет»
2013 року по 31 серпня 2013 року;
- зобов'язання Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві вилучити
з інформаційної бази даних «Податковий
блок», інформацію, внесену на підставі
акта від 12 грудня 2013 року №
2285/26-59-22-07/35629663 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
«Луганськвуглепереробка» (код за
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з ТОВ «Опттехмаркет» (код за ) за період з 01 серпня 2013 року по 31
- зобов'язання Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у місті Києві
відновити в інформаційній базі даних
«Податковий блок» дані податкової
звітності Товариства з обмеженою
відповідальністю «КФ
«Луганськвуглепереробка» шляхом
внесення показників, зазначених у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01 серпня 2013
року по 31 серпня 2013 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
контролюючий орган діяв всупереч
податковому законодавству, що
проявилось у безпідставному
призначенні документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «КФ
«Луганськвуглепереробка» та її
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
Контролюючий орган подав
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначає, що діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені податковим
законодавством, відповідні дії щодо
проведення перевірки ґрунтувалися на
В судовому засіданні
представник відповідача просив в
задоволенні позовних вимог відмовити в
сторонами документи і матеріали,
заслухавши пояснення їх представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційна фірма
«Луганськвуглепереробка» (код за
року Луганським міським управлінням
Місцезнаходження вказаного
Воровського, будинок 4.
ТОВ «КФ «Луганськвуглепереробка»
взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 11 січня 2008
року за № 7 та станом на момент
проведення перевірки перебувало на
обліку в ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві, 24 січня 2013 року
прийнято рішення щодо переходу до
Ленінської ОДПІ у м. Луганську ГУ
Міндоходів у Луганській області
(термін перебування на обліку в ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві до 05 січня 2014 року).
Згідно Свідоцтва від 29 травня 2012 року №
200048834 ТОВ «КФ «Луганськвуглепереробка»
є платником податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
До видів діяльності ТОВ «КФ
«Луганськвуглепереробка», відповідно
до КВЕД відносяться: 05.10 добування
кам'яного вугілля; 19.20 виробництво
продуктів нафто перероблення; 46.71
оптова торгівля твердим, рідким,
газоподібним паливом та подібними
продуктами; 46.72 оптова торгівля
металами та металевими рудами; 46.90
неспеціалізована оптова торгівля
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві видано наказ від 03
грудня 2013 року № 1420 «Про проведення
позапланової невиїзної документальної
«Луганськвуглепереробка» () з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого по
взаємовідносинах з ТОВ «Опттехмаркет»
На підставі вище вказаного наказу, в
період з 05 грудня 2013 року по 11 грудня 2013
року ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведено
документальну позапланову невиїзну
«Луганськвуглепереробка» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинам
за період з 01 серпня 2013 року по 31 серпня
В ході перевірки податковим органом
встановлено порушення наступних вимог,
- пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1 статті
198, пунктів 198.2, 198.3 та 198.6 статті 198
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та
доповненнями, в результаті чого
встановлено завищення ТОВ «КФ
«Луганськвуглепереробка» податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 01 серпня 2013 року по
31 серпня 2013 року на загальну суму 516 100, 00
грн. та завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість за період з
01 серпня 2013 року по 31 серпня 2013 року на
загальну суму 486 632,00 грн.
Незгода діями відповідача щодо
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки, обумовила
позивача звернутись до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Луганськвуглепереробка», виходячи з
Спірні правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються нормами
Конституції України, Податкового
кодексу України та іншими
нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Конституції
України (тут і далі по тексту
нормативно-правові акти наведені в
редакції, чинній в момент виникнення
спірних правовідносин) правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Приписами пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України)
визначено, що Податковий кодекс
України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1. статті 16 ПК
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний подавати на
належним чином оформлену письмову
вимогу контролюючих органів (у
випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.
Контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.
Інформація на запит контролюючого
органу надається Національним банком
України, іншими банками безоплатно у
порядку і обсягах, встановлених
Законом України "Про банки і банківську
Порядок отримання інформації
контролюючими органами за їх письмовим
запитом визначається Кабінетом
Міністрів України (пункт 73.3 статті 73 ПК
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 ПК України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
ПК України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України
передбачено, що документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки
(пункт 79.2 статті 79 ПК України).
Пунктом 85.2 статті 85 ПК України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
Як встановлено судом ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві було направлено позивачу 24
жовтня 2013 року (вих. № 5639/10/26-59-22-07)
письмовий запит про необхідність
надання письмових пояснень та їх
документальне підтвердження з питань
відносин з ТОВ «Опттехмаркет» (код
року по 31 серпня 2013 року та повідомлено,
що ненадання витребуваної інформації
буде розглядатися як підстава для
проведення позапланової виїзної
перевірки у відповідності до підпункту
78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
03 грудня 2013 року ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві видано
наказ № 1420 «Про проведення
позапланової невиїзної документальної
«Луганськвуглепереробка» () з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
на підставі пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК
05 грудня 2013 року відповідач повідомив
позивача (повідомлення № 215/10/26-59-22-07)
про проведення вище вказаної перевірки
ТОВ «КФ «Луганськвуглепереробка» та
вручив копію наказу від 03 грудня 2013
року № 1420 представнику за довіреністю.
За наслідками проведеної перевірки ТОВ
«КФ «Луганськвуглепереробка»,
відповідачем складено Акт від 12 грудня
2013 року № 2285/26-59-22-07/35629663.
З вказаного Акту вбачається, що
«Луганськвуглепереробка» була
фактично проведена службовими особами
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві у період з 05
грудня 2013 року по 11 грудня 2013 року.
З приводу встановлених під час
розгляду вказаної адміністративної
справи фактів суд зазначає наступне.
Так, згідно позиції Верховного Суду
України, висловленій в постанові від 24
грудня 2010 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.
Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.
Відтак, з огляду на наведене, позови
платників податків, спрямовані на
оскарження рішень (у тому числі наказів
про призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, до початку проведення
позапланової невиїзної перевірки,
виконав вимоги податкового
законодавства щодо повідомлення
позивача та вручення відповідного
наказу, провів перевірку, за
результатами якої склав акт.

Частиною 1 статті 6 КАС України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

В той же час, суд звертає увагу, що дії
по проведенню перевірки, дії щодо
формування висновків акту перевірки та
безпосередньо дії по складанню акту
перевірки є функціональними
обов'язками ДПІ, які самі по собі не
створюють для позивача будь-яких
негативних наслідків та не покладають
на позивача податкових обов'язків. Дії
відповідача в зв'язку із визначенням
висновків в акті перевірки та дії по
складанню акту не порушують та не
можуть порушувати прав позивача,
оскільки лише рішення, прийняте за
результатами перевірки створює для
платника податків правові наслідки у
вигляді, зокрема, виникнення обов'язку
сплатити певну суму податків.

Крім того, рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про визнання
протиправними дій відповідача, в тому
числі дій податкового органу щодо
проведення перевірки/звірки, складанню
акту перевірки/звірки, не буде мати
своїм правовим наслідком захист прав
позивача, адже таке право підлягає
захисту, зокрема, шляхом пред'явлення
позову про скасування рішення
контролюючого органу, яким визначено
суму податкових зобов'язань чи
штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому, висновки, викладені в акті
перевірки, який не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а також обставини,
які покладені в основу висновків акту,
оцінюються судом нарівні з іншими
доказами під час розгляду справи при
оскарженні відповідного податкового
повідомлення-рішення.

У сфері податкових правовідносин,
виникнення у платника податків
податкового обов'язку зумовлюються,
зокрема, винесенням за результатами
контролюючих заходів податкових
повідомлень-рішень, якими зменшується
(збільшується) суми грошового
зобов'язання платника податків,
бюджетного відшкодування, від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, інших рішень, якими
встановлюються факти наявності
податкових правопорушень та
застосовуються відповідні наслідки
(рішення про відмову у прийнятті
податкової декларації, анулювання
свідоцтва платника податку на додану
вартість, застосування
адміністративного арешту майна тощо).

Права та інтереси платника податків,
які, на його думку, порушені податковим
органом в наслідок прийняття таких
рішень, захищаються у спосіб їх
оскарження в адміністративному та/або
судовому порядку.

Таким чином визнання протиправними дії
щодо проведення позапланової
документальної виїзної перевірки, не
буде мати наслідком поновленням
порушених, на думку позивача, його
охоронюваних законом прав та
інтересів, оскільки така перевірка
реалізована.

Отже, в даному випадку позивачем обрано
неналежний спосіб захисту своїх права
та інтересів.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що інформація, що
збирається, використовується та
формується органами Міндоходів
України у зв'язку з обліком платників
податків, вноситься до відповідних
інформаційних баз даних.

Метою розробки автоматизованих
інформаційних систем є створення
єдиного програмно-технічного
комплексу для автоматизації процесу
реєстрації, обліку платників податків
на всіх рівнях структури органів
державної податкової служби, прийому
та обробки електронних звітних
податкових документів, формування
зведеної інформації про надходження
податкових платежів, нарахування
податкових зобов`язань та їх сплату у
розрізі окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих
систем є, зокрема, відомості стосовно
реєстраційних та облікових даних
платника податків, його банківських
рахунків, інформація, що надходить від
інших органів виконавчої влади, у тому
числі Пенсійного фонду України,
Державної казначейської служби
України, Державного комітету статистки
України, митних органів та органів
внутрішніх справ, податкових органів
центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних
системах обліковуються дані, що
створені або отримані податковим
органом у процесі поточної діяльності,
у тому числі інформація про
наявність/відсутність підприємства за
його місцезнаходженням, видачу або
анулювання свідоцтв про реєстрацію
платником податку на додану вартість,
направлення на адресу платника
відповідних запитів, надходження
відповідей на них, облік результатів
контрольно-перевірочної роботи за
окремими податками і зборами тощо.

Так, облік контрольно-перевірочної
роботи за додержанням платниками
податків податкового законодавства
здійснюється шляхом формування
відповідних даних в автоматизованих
системах «Аудит», «Податковий блок».

У свою чергу, з метою вдосконалення
контролю за правильністю формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість,
оперативне виявлення платників, що
підлягають документальній перевірці,
розроблено систему автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.

Об'єктом автоматизації є процес
співставлення даних податкової
звітності з податку на додану вартість,
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту, розрахунків
коригування сум податку контрагентів з
використанням інформації, викладеної в
актах/довідках перевірки платника
податку (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) у розрізі контрагентів,
донарахованих сум податкового
зобов`язання.

Система призначена для проведення
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на центральному рівні та
забезпечує доступ до результатів
співставлення підрозділам органів
державної податкової служби на
регіональному та районному рівні для
відпрацювання отриманих результатів
та використання їх для подальшої
контрольно-перевірочної роботи.

Таким чином, відображена у вказаних
системах податкова інформація
використовується контролюючим органом
виключно для власних функціональних
потреб та має на меті проведення
аналізу господарської діяльності
платника, правомірності формування ним
податкового зобов`язання та
податкового кредиту за операціями з
іншими суб`єктами господарювання.

Пунктом 74.1 статті 74 ПК України
встановлено, що податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Відтак, самі по собі дії відповідача
щодо внесення до автоматизованих
інформаційних баз податкового органу
відомостей про проведення податкової
кваліфікації операцій платника
податків та його контрагентів на
підставі акту перевірки, не впливає на
права позивача у сфері податкових
відносин, у зв`язку з чим вимоги
позивача про зобов`язання ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві вилучити з інформаційної бази
даних «Податковий блок», інформацію,
внесену на підставі акта від 12 грудня
2013 року № 2285/26-59-22-07/35629663 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«КФ «Луганськвуглепереробка» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з ТОВ «Опттехмаркет» (код за ) за період з 01 серпня 2013 року по 31
серпня 2013 року та відновити в
інформаційній базі даних «Податковий
блок» дані податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КФ
«Луганськвуглепереробка» шляхом
внесення показників, зазначених у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період з 01 серпня 2013
року по 31 серпня 2013 року, - задоволенню
не підлягають.

Оскільки, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про порушення його прав та
інтересів з боку відповідача щодо
внесення останнім відповідних
відомостей до зазначених баз даних,
суд, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У частині 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційна фірма
«Луганськвуглепереробка» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 28 квітня 2014 року.