Справа № 761/382/14-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/382/14-а
Провадження №2-а/761/82/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.

при секретарі
Лазоришинець К.М., Касянчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернулась до Шевченківського
районного суду м.Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, в якому
просила: - визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва щодо
відмови у поновленні виплати їй пенсії
по інвалідності ІІІ групи, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою із
розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком з 01.07.2011 року; - зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
перерахувати та продовжувати
здійснювати Позивачці виплату пенсії
по інвалідності ІІІ групи із
розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком з 01.07.2011 року.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва (суддя Савицький О.А.) від
07.09.2012р. відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
до розгляду в судовому засіданні (а.с.15).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22.10.2012р. на підставі ст.
157 КАС України, провадження в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - закрито
(а.с.26).

Не погоджуючись з ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22.10.2012р. Позивачка подала
апеляційну скаргу до Київського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просила: - скасувати ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 22.10,2012р. з підстав порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання; - винести нове
рішення, яким визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва щодо
відмови у поновленні виплати Позивачці
пенсії по інвалідності ІІІ групи, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
із розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком з 01.07.2011р. незаконними; - винести
рішення, яким зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
перераховувати та продовжувати
здійснювати Позивачці виплату пенсії
по інвалідності ІІІ групи із
розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком з 01.07.2011р. (а.с.28-31).

12.11.2013р. через канцелярію Київського
апеляційного адміністративного суду
Позивачка подала пояснення до
апеляційної скарги (а.с.46-47). Відповідач
подав заперечення на апеляційну
скаргу, в яких просив відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання дій Відповідача
неправомірними, щодо проведення
перерахунку згідно чинного
законодавства (а.с.49-52).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013р.
було скасовано ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 22.10.2012р., а
справу направлено для продовження
розгляду до суду першої інстанції
(а.с.54-55).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 10.01.2014р. (суддя
Маліновська В.М.) призначено справу до
судового розгляду (а.с.59).

Свої позовні вимоги, Позивачка
обґрунтовує тим, що відповідно до
Постанови судді Шевченківського
районного суду м. Києва Малинникова О.Ф.
від 28.03.2011р. по справі № 2а-1307/11 визнані
дії Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва щодо не нарахування ОСОБА_1
пенсії у розмірі не нижче шести
мінімальних пенсій за віком з 01.09.2010.
незаконними, та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у
розмірі не нижче шести мінімальних
пенсій за віком з 01.09.2010р. Згідно Ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2011р.
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва залишено без змін.
Відповідно до заяви від 31.10.2011р. вх.. №
222/1 Позивачка звернулась до
Відповідача із проханням добровільно
виконати Постанову Шевченківського
районного суду м.Києва та з проханням
письмово повідомити про розмір пенсії
та суму заборгованості. 26.12.2011р. УПФУ в
Шевченківському районі м.Києва надало
відповідь за № Г-222/1/09, в якому
повідомило, що Постанова
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28.03.2011р. виконується добровільно та
знаходиться на стадії виконання.
Відповідно до Довідки № 2366 від 18.04.2012р.
УПФУ в Шевченківському районі м. Києва
визначено, що Позивачка отримує пенсію
як інвалід ЧАЕС ІІІ групи лише 1 885,50грн.
Згідно Довідки № 2367 від 18.04.2012р. УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва
визначено, що Позивачка з 01.01.2012р. по
31.04.2012р. отримує пенсію як інвалід ЧАЕС
ІІІ групи лише 1 885,50 грн. Відповідно до
Довідки № 2365 від 18.04.2012р. УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва
визначено, що Позивачка отримувала
пенсію як інвалід ЧАЕС ІІІ групи 4 366,50
грн., а з липня 2011 року пенсія
безпідставно зменшилась до розміру
лише 1 885,50 грн., що на думку Позивачки є
порушенням. Враховуючи вищевикладене,
Позивачка звернулась до Відповідача з
заявою від 30.05.2012р. про поновлення
виплати пенсії з 01.07.2011 року, тобто з
моменту її безпідставного зменшення.
Згідно Відповіді Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва від
27.06.2012р. за № Г-337/09 повідомило, що пенсія
у розмірі 1 885,50 грн. розрахована вірно
та виплачується відповідно до
законодавства. Позивачка зазначає, що
відмова Відповідача від перерахунку та
продовження впадати пенсії у
відповідному розмірі є незаконною,
оскільки відповідно до Постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.03.2011р. вона повинна
отримувати пенсію не нижче 4 584,00 грн., з
01.10.2011р. - не нижче 4 704,00 грн., з 01.12.2011р. -
не нижче 4 800,00 грн., з 01.01.2012р. - не нижче 4
932,00 грн., з 01.04.2012р. - не нижче 5 028,00 грн., з
01.07.2012р. - не нижче 5 064,00 грн.

Відповідач подав суду заперечення на
позов, в яких зазначив, позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1-ї категорії та отримує
пенсію по інвалідності (3-ї групи)
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
були внесені зміни до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме
текст ст. 50 Закону викладено в такій
редакції «особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі - інвалідам 3 групи - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність».
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10 пункт 39 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
був визнаний неконституційним. Проте
відповідного нормативно-правового
акту не було прийнято, однак Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р.
№ 530 були визначені мінімальні розміри
пенсій, розміри додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, та розмір
компенсації в разі втрати
годувальника: 1) для учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС у 1987 році по ІІІ групі інвалідності
- 870 грн. Відповідно до ч.3 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування» встановлено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, а
тому щодо пенсіонерів, яким пенсія
призначена за іншими спеціальними
законами, у тому числі і на підставі
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зазначений у ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» розмір мінімальної
пенсії за віком не застосовується.
Розмір пенсій, встановлений ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» був визначений виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
який для цієї категорії пенсіонерів
законодавчо встановлений не був, проте
згідно ч.4 ст. 54 цього Закону - у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком. Згідно
Закону України «Про підвищення
мінімального розміру пенсій» порядок
підвищення розміру пенсій не
застосовується до пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». 14.06.2011 року
було прийнято Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який вступив в дію 19.06.2011 року. В п. 7
даного Закону вказано, що в 2011 році
норми і положення ст.39,50,51,52,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Пенсійного фонду
України на 2011 рік. 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України було прийнято
Постанову № 745, яка вступила в дію 23.07.2011
року. В даній постанові передбачено, що
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: 1) тим, що належать до 1
категорії, інвалідам 3 групи - 15
відсотків. Даною Постановою також
установлено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижче: 1) для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році -
інвалідів ІІІ групи - 980 грн., 2) для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження - інвалідів ІІІ групи - 760
грн., 3) для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою - інвалідів ІІІ групи - 600
грн. Таким чином, розмір пенсії, яку
отримує позивач не був нижчим розміру,
встановленого діючим законодавством. А
вимога позивача про те, що базова
мінімальна пенсія за віком при
нарахування пенсії на підставі ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» повинна визначатись
згідно із Законом України «Про
Державний бюджет» в яких визначено не
розмір мінімальної пенсії за віком, а
відповідний рівень прожиткового
мінімуму суперечить законодавству, яке
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, а тому у задоволенні
позовних вимог слід відмовити (а.с.19-22).

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, в якій просить
справу розглядати у порядку письмового
провадження у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі (а.с. 63).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, в запереченнях на позов просив
слухати справу без представника
Відповідача.

У зв'язку з тим, що в матеріалах справи
наявне заява позивача про розгляд
справи за його відсутності, суд вважає
за можливе розглянути справу за
наявними в матеріалах справи доказами.

Вивчивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вважає, що позовна заява задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом. Зміст ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
не містить жодних застережень, які б
надавали можливість за тих чи інших
умов не виконувати судове рішення, яке
набрало законної сили. Зазначена норма
Закону має імперативний характер і
довільному та розширеному тлумаченню
не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС
України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого зокрема
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському
районні м.Києва, що підтверджується
довідкою УПФУ в Шевченківському районі
м. Києва від 18.04.2012р. № 2366 (а.с.8).

Позивач є особою, постраждалою
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
(1 категорії), що підтверджується
Вкладкою НОМЕР_1 до посвідчення
громадянки, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи від 19.02.2004р.
(а.с.14) зі встановленою інвалідністю ІІІ
групи, та має право на пільги і
компенсації, встановлені Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нарахування та виплата позивачу
основної та додаткової пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
здійснюється управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському
районні м.Києва.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 28.03.2011р. позов ОСОБА_1 до
УПФУ в Шевченківському районі м. Києва
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату пенсії, як особи що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, з 01.09.2010р. задоволено,
визнано дії УПФУ в Шевченківському
районі м. Києва щодо не нарахування
ОСОБА_1 пенсії, як особи постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
розмірі не нижче шести мінімальних
пенсій за віком з 01.09.2010р.
протиправними. Зобов'язано УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва
провести Позивачці перерахунок пенсії,
як особи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у розмірі
не нижче шести мінімальних пенсій за
віком, з 01.09.2010р. (а.с.4).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2011р.
вказана Постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 28.03.2011р.
залишено без змін (а.с.5).

31.10.2011р. Позивачка звернулась до
Відповідача з заявою Вх. № Г-222/1 від
31.10.2011р, в якій просила виконати рішення
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2011р.
(а.с.6).

Листом УПФУ в Шевченківському районі м.
Києва № Г-222/1-09 від 26.12.2011р. Позивачку
повідомлено, що постанова
Шевченківського районного суду м.
Києва виконується добровільно та
знаходиться на стадії виконання (а.с.7).

30.05.2012р. Позивачка звернулась до УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва з
заявою Вх. № Г337 від 30.05.2012р. в якій
зазначила, що відповідно до довідки від
18.04.2012р. № 2365 вона отримувала пенсію у
розмірі 4 366,50 грн., з липня 2011р. пенсія
була безпідставно зменшена та просила
перераховувати та виплачувати пенсію у
сумі не менше 4 366,50 грн. з 01.07.2011р. (а.с.10).

Листом УПФУ в Шевченківському районі м.
Києва від 27.06.2012р. № Г-337/09 Позивачу
повідомлено, що в липні 2011 року їй було
виплачено основний розмір пенсії в
сумі 1 094,60 грн. та додатково
перераховано пенсію за один місяць по
рішенню Шевченківського районного
суду м. Києва в сумі 3 400,31 грн.
Відповідно до Ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2011р. Позивачці було зроблено
перерахунок пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус
та соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком та
щомісячну додаткову пенсію, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.10.2010р. по
22.07.2011р. за виключенням виплат
здійснених управлінням за цей період.
Сума доплати до пенсії за період з
01.10.2010р. по 22.07.2011р. ( в розмірі 31683,87 грн.)
була включена у відомості для виплати
пенсій у лютому 2012р. Кошти в Державному
бюджеті враховані в розмірах,
передбачених постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р. № 745.
Бюджетні призначення на виплату
пенсій, визначених у інших розмірах,
ніж ті, що були встановлені постановою
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р.
№ 745, відсутні. Кабінетом Міністрів
України прийнята постанова від 23.11.2011р.
№ 1210 Про порядок підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, яка набрала чинності з
1.01.2012р. Бюджетні призначення на виплату
пенсій, визначених у інших розмірах,
ніж ті, що встановлені постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р.
№ 1210, відсутні. Отже, пенсія
розрахована та виплачується
відповідно до законодавства.
Заборгованість по даному виду
перерахунку буде виплачено за
наявності фінансування з Державного
бюджету (а.с.11-12).

Згідно Довідки УПФУ в Шевченківському
районі м. Києва № 2365 від 18.04.2012р. (а.с.13)
та № 2367 від 18.04.2012р. (а.с.9) ОСОБА_1
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи
інвалідам ІІІ групи: січень 2011 року - 4
366,50 грн., лютий 2011 року - 4 366,50 грн.,
березень 2011 року - 4 366,50 грн., квітень 2011
року - 4 368,60 грн., травень 2011 року - 4 368,60
грн., червень 2011 року - 4 368,60 грн., липень
2011 року - 3 418,08 грн., серпень 2011 - 1 094,60
грн., вересень 2011 року - 1 094,60 грн.,
жовтень 2011 року - 1 097,60 грн., листопад 2011
року - 1 097,60 грн., грудень 2011 року - 1 100,00
грн., січень 2012р. - 1 876,50 грн., лютий 2012
року - 1 849,50 грн., березень 2012 року - 1 849,50
грн., квітень 2012 року - 1 885,50 грн.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

При цьому частиною 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що до пенсії призначеної Позивачці на
підставі Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розмір мінімальної пенсії
за віком, визначений ч.3 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», не
застосовується.

Розмір пенсій, встановлений ч.4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» був визначений, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
який діє для цієї категорії
пенсіонерів законодавчо встановлений
не був.

Норми ст. 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щодо застосування
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
обмеження максимального розміру
пенсій, призначених за цим законом,
законодавцем на інші статті цього
Закону, у тому числі і на ч.4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
поширені не були.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної
плати.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року текст статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
викладено в такій редакції: "Особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року пункт 39 розділу
ІІ Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнанні
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Разом з цим, пунктом 7 Закону України №
3491-VI від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» доповнено
пункт 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», наступного змісту: « 4.
Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(796-12) (Відомості Верховної
Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з
наступними змінами), статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»(2195-15) (Відомості Верховної Ради
України, 2005 рік, № 4, ст. 94 з наступними
змінами), статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб»(2262-12) (Відомості Верховної Ради
України, 1992 рік, №29, ст. 399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
Даний закон набрав чинності 19 червня 2011
року і на даний час він
неконституційним не визнавався.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» порядок
обчислення пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

На виконання пункту 7 Закону України
від 14 червня 2011 року «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», згідно пп. 2 п.1
якої установлено, що особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: тим, що належать до
категорії 1, інвалідам 3 групи - 15
відсотків. Постанова набрала чинності
з 23.07.2011 року.

Вказаною Постановою Кабінету
Міністрів України № 745 від 06.07.2011.
визначено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче: 1) для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році:
інвалідів I групи - 1200 гривень;
інвалідів II групи - 1090 гривень;
інвалідів III групи - 980 гривень; 2) для
учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990
роках та осіб, евакуйованих у 1986 році
із зони відчуження: інвалідів I групи -
870 гривень; інвалідів II групи - 820
гривень; інвалідів III групи - 760 гривень;
3) для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: I групи - 710 гривень; II групи
- 655 гривень; III групи - 600 гривень;

Як зазначено вище, а також виходячи із
аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Таким чином, діючим законодавством не
передбачено розрахунок пенсії та
додаткової пенсії, передбаченої ст. 50
та ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у відповідності до
прожиткового мінімуму доходів
громадян.

Отже, при визначенні розміру пенсій
починаючи з 23.07.2011р. органи Пенсійного
фонду України почали керуватись
положеннями постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011р. №745.

Судом встановлено, що розмір пенсії,
який виплачувався Позивачці з липня
2011р. не був нижчий, ніж встановлено
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 745 від 06.07.2011 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Враховуючи викладене, оскільки Законом
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" від 14.06.2011 року який набув
чинності 19.06.2011 року., встановлено, що у
2011 році норми і положення статей 39, 50, 51,
52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік,
зокрема, постановою Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011р., яка набула
чинності 23.07.2011р., суд дійшов висновку,
що в задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 19,22,46,55,152 Конституції України,
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 №
10-рп/2008, ст.ст. 49,54,67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст.28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, Закону України «Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік», Постанови від 06
липня 2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», та керуючись
ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 121, 158-162 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя: