Справа № К/9991/25566/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/25566/12

суддів Вищого адміністративного суду
України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Мойсюка М.І., Олексієнко М.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Оперативного воєнізованого
гірничорятувального загону на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 5 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2012 року у справі за позовом
Оперативного воєнізованого
гірничорятувального загону до
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Донецька про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а
н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просив зобов'язати
відповідача виключити з розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на підставі п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за період
з квітня 2011 року по серпень 2011 року на
загальну суму 45997 грн. 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
вказані пенсії 4 особам призначені до
набуття чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тому він не має їх
відшкодовувати відповідачу.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 5 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21
березня 2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Оперативний
воєнізований гірничорятувальний
загін, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що Оперативний
воєнізований гірничорятувальний загін
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Донецька як платник страхових
внесків до Пенсійного фонду України.

У оперативному воєнізованому
гірничорятувальному загоні працювали
особи, які були зайняті на роботах, що
дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до пункту
"а" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і яким
призначено пенсію на пільгових умовах
за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України..

Позивачем отримано від управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період з квітня по
серпень 2011 року по пенсіонерах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідно до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» позивач
зобов'язаний проводити оплату
фактичних витрат позивача на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах його працівникам за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками попередніх
судів виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Відповідно до 4 абзацу підп. 1 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20 % з
наступним збільшенням її щороку на 10 %
до 100-% розміру відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку цих пенсій
до набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

Отже, із набранням чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» особам, які були зайняті
на роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених Пенсійним
фондом України після 1 січня 2004 року
витрат на виплату і доставку
зазначених пенсій не пов'язаний з датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу.

Зазначений висновок узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною у постанові від 16
квітня 2013 року (справа № 21-12а13).

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо відмови у
задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судових рішень, порушення
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Оперативного
воєнізованого гірничорятувального
загону залишити без задоволення, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 5 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало М.І.
Мойсюк М.М. Олексієнко