Справа № 805/3231/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Старосуд І.М.
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №805/3231/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги від
17.02.2014 № Ф 59/05-14-25-13-9 про сплату недоїмки
з єдиного внеску у розмірі 3 429,10
гривень, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги від 17.02.2014 № Ф
59/05-14-25-13-9 про сплату недоїмки з єдиного
внеску у розмірі 3 429,10 гривень.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги від
17.02.2014 № Ф 59/05-14-25-13-9 про сплату недоїмки
з єдиного внеску у розмірі 3 429,10 гривень
задоволено повністю.

З постановою суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно встановив
правовідносини між сторонами по
справі, застосував відповідні норми
матеріального та процесуального
права та виходив з наступного.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_2)
зареєстрована Виконавчим комітетом
Костянтинівської міської ради
Донецької області в якості фізичної
особи-підприємця 17.03.2009, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця Серії НОМЕР_1 (арк.
справи 9), випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії ААВ № 4273279 (арк.
справи 10).

ФОП ОСОБА_2 знаходиться на спрощеній
системі оподаткування обліку та
звітності за ставкою 5%, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку Серії НОМЕР_2, виданого
Костянтинівської об'єднаною державною
податковою інспекцією Донецької
області ДПС 19.05.2012 (арк. справи 11).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію
за віком.

Зазначена обставина підтверджується
пенсійним посвідченням ОСОБА_2 Серії
НОМЕР_3, вид пенсії - за віком, термін дії
- довічно (арк. справи 12).

Відповідач - Костянтинівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі за текстом -
Костянтинівська ОДПІ) є суб'єктом
владних повноважень - органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
пунктом 41.1 статті 41 Податкового
кодексу України, зокрема, забезпечує
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску.

Відповідно до статті 19-1 Податкового
кодексу України, контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
контролюють своєчасність подання
платниками податків та платниками
єдиного внеску передбаченої законом
звітності (декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, зборів,
платежів), своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати
податків, зборів, платежів; здійснюють
погашення податкового боргу, стягнення
своєчасно ненарахованих та/або
несплачених сум єдиного внеску та
інших платежів.

Статтею 307 Податкового кодексу України
передбачено, що податки і збори, не
зазначені у пункті 307.1 цієї статті,
сплачуються платником податку в
порядку і розмірах, установлених цим
Кодексом, а єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

17.02.2014 Костянтинівською ОДПІ прийнято
вимогу № Ф 59/05-14-25-13-9 про сплату
недоїмки з єдиного внеску у розмірі 3
429,10 гривень (арк. справи 14).

Відповідно до зазначеної вимоги
Костянтинівська ОДПІ зобов'язує
позивача сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску, штрафів та пені
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 3 429,10
гривень.

Вказану вимогу позивач отримала 28.02.2014,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (арк. справи 31), а до суду
звернулась 06.03.2014 (згідно з штампом
поштового відділення на конверті, в
якому позовна заява надійшла до суду),
тобто у строк, встановлений законом.

До спірної вимоги увійшли наступні
суми заборгованості:

- 1 016,40 гривень - заборгованість на
особовому рахунку станом на 01.10.2013
згідно баз, переданих на центральному
рівні від управління ПФУ в місті
Костянтинівка та Костянтинівському
районі Донецької області;

- 1 194,03 гривень - нарахування єдиного
внеску за III квартал, сума боргу
становить 1 120,43 гривень станом на 31.12.2013;

- 1 218,67 гривень - нарахування єдиного
внеску за IV квартал, сума боргу
становить 3 429,10 гривень станом на 01.02.2014.

З облікової картки платника податків
ОСОБА_2 вбачається, що у неї наявна
заборгованість з єдиного внеску у
розмірі 3 429,10 гривень (арк. справи 32).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою частини 3 статті 2 КАС України
також визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правовідносини, з приводу яких виник
спір регулюються Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ,
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
(далі за текстом - Закон № 2464-VI), єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі за текстом
- єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VI платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI
передбачено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються, зокрема, трудові пенсії
за віком, пенсії по інвалідності.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №
1788-ХІІ право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

З аналізу вищезазначених положень
свідчить, що пенсія, яка призначена на
пільгових умовах є різновидом пенсії
за віком.

Позивач є пенсіонером за віком, а той
факт, що йому призначено пенсію у
зв'язку з доглядом за дитиною -
інвалідом не доводить наявність в
нього обов'язку здійснювати сплату
єдиного внеску.

Між позивачем та відповідачем не було
укладено договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
тому позивач не є платником єдиного
внеску.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції дотримався норм
матеріального та процесуального
права під час вирішення справи, тобто
відсутні підстави для скасування або
зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь в
справі, та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська