Справа № 2а-5268/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 11669/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Старунського Д.М.,

суддів
Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
29.04.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії,

В С Т А Н О
В И В :

23.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії.

Позивач посилався на те, що в 2009-2010
роках відповідач зобов'язаний був
здійснити перерахування пенсії, тобто
привести у відповідність з ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та рішеннями Конституційного
суду України розмір виплати йому
пенсії з врахуванням права на надбавку
як дитині війни.

Позивач просив зобов'язати відповідача
виплатити на його користь недоплачене
як дитині війни підвищення до пенсії
починаючи з 01.01.2009 року.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
29.04.2011 року, яка прийнята в порядку
скороченого провадження, позов
задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Калуш та Калуському
районі Івано-Франківської області
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії як дитині війни
починаючи з 23.09.2010 року по 29.04.2011 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області, подавши на
неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що постанова суду першої інстанції є
необґрунтована та винесена з
порушенням норм матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що
законодавством України не прийнято
жодного нормативного акту на виконання
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» про
підвищення розміру пенсій дітей війни,
не визначено, які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких
коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення
такого підвищення та його розмір.
Просить врахувати, що встановлений ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
враховуватися для перерахунків або
підвищень інших пенсій.

Апелянт просить скасувати постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 29.04.2011
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у повному обсязі
заявлених позовних вимог.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні
соціальні гарантії дитини війни, а тому
він має право на встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» підвищення до пенсії.
Відмова управління Пенсійного фонду
України в м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області у
проведенні перерахунку пенсії
позивача з врахуванням вимог ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є неправомірною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та є частково
правильними.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення даного
публічно-правового спору судом, мав
право на отримання підвищення
виплачуваної йому управлінням
Пенсійного фонду України в м. Калуш та
Калуському районі Івано-Франківської
області пенсій за віком.

Рішенням Конституційного суду №10-рп/2008
від 22.05.2008 року нова редакція ст.. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», відповідно до якої дітям
війни до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, визнана неконституційною, тому з
22.05.2008 року почала діяти колишня
редакція статті 6 Закону.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивач пропустив строк звернення до
суду, оскільки звернувся з позовом лише
23.03.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
в частині виплати підвищення до пенсії
як дитині війни в межах строку
звернення до суду, тобто починаючи з
23.09.2010 року по 29.04.2011 року.

Позовні вимоги, що подані з пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду, належить залишити без розгляду.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача в межах
строку звернення до суду у
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта в тій частині, що
законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для
підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», не заслуговують на увагу,
оскільки за чинним законодавством
України розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно ч.3 ст. 28 цього
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом 1 частини 1
цієї статті, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом.
Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність постанови суду першої
інстанції щодо незастосування до
спірних правовідносин наслідків
пропуску строку звернення до суду з
позовом, тому оскаржувану постанову
належить скасувати та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Калуш та
Калуському районі Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
29.04.2011 року по справі № 2а-5268/11 скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Калуш та
Калуському районі Івано-Франківської
області в частині відмови ОСОБА_1 в
нарахуванні та виплаті підвищення до
пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Калуш та Калуському
районі Івано-Франківської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
починаючи з 23.09.2010 року по 29.04.2011 року
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з урахуванням
виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії за період з 01.01.2009 року по 22.09.2010
року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Д.М. Старунський

Судді :
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей