Справа № 826/2746/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2014 року № 826/2746/14
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул. Великій
Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу
за позовом Державного підприємства
до Державної фінансової інспекції в м.
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
про визнання неправомірними дії,
Державне підприємство "Еко" звернулося
до суду з позовом про скасування вимоги
про усунення порушень виявлених
ревізією в частині стягнення з
Державного підприємства "Еко" до
Державного бюджету України коштів в
сумі 177 574,41 грн.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Цивільний
кодекс України, Господарський кодекс
України, закони України "Про оренду
державного та комунального майна", "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" та зазначає, що вимога
Державної фінансової інспекції в м.
Києві від 30 січня 2014 року № 26-09-14-14/1274 в
частині стягнення з Державного
підприємства "Еко" до Державного
бюджету України коштів в сумі 177 574,41
грн. є протиправною, оскільки договір
оренди нерухомого майна від 1 січня 2004
року № 11-10, укладений між Державним
підприємством "Еко" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток", є нікчемним, тобто
недійсність якого встановлена законом
в зв'язку з чим зобов'язання між
сторонами договору не виникають, тому
не має заборгованості перед Державним
бюджетом України, а всі раніше сплачені
кошти до бюджету по договору оренди
необхідно повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток". Також представник позивача
вказує про невідповідність визначеної
Державною фінансовою інспекцією в м.
Представники відповідача заперечили
по суті заявлених позовних вимог з
огляду на положення Конституції
України, законів України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні", "Про
оренду державного та комунального
майна", "Про Державний бюджет України на
2007 рік", Методики розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 4 жовтня
1995 року № 786, Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550, та зазначили, що
вимога Державної фінансової інспекції
в м. Києві в частині зобов'язання
Державне підприємство "Еко"
забезпечити перерахування коштів в
сумі 177 574,41 грн. до Державного бюджету
України є правомірною, оскільки за
період з 1 липня 2007 року по 1 листопада
2013 року Державне підприємство "Еко" на
підставі договору оренди нерухомого
майна від 1 січня 2004 року № 11-10,
укладеного між Державним
підприємством "Еко" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток", отримало 70% орендної плати
замість 30%, що призвело до
недоотримання Державним бюджетом
України грошових коштів у сумі 177 574,1
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, заперечень чи
пояснень по суті заявлених позовних
вимог не надав. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Державною фінансовою інспекцією в м.
Києві відповідно до ухвал Печерського
районного суду м. Києва від 7 листопада
2013 року та від 2 грудня 2013 року,
постанови старшого прокурора
прокуратури Печерського району м.
Києва від 31 жовтня 2013 року та на
підставі направлень на проведення
позапланової ревізії від 14 листопада
2013 року за №№ 3759, 3758, від 27 листопада 2013
року № 3926 та від 29 листопада 2013 року №
3957 проведена позапланова ревізія
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Еко" за період
з 18 березня 2003 року по 1 листопада 2013
За результатами ревізії складено акт
від 19 грудня 2013 року № 09-30/2758, яким
встановлено, що договір оренди
нерухомого майна від 1 січня 2004 року №
11-10, укладений між Державним
підприємством "Еко" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" не переглянуто у
відповідності до пункту 3 статті 118
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", внаслідок чого за
період з 1 липня 2007 року по 1 листопада
2013 року Державне підприємство "Еко" на
підставі договору отримало від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" 70%
орендної плати замість 30%, що призвело
до недоотримання Державним бюджетом
України грошових коштів у сумі 206 989,13
9 січня 2014 року Державним підприємством
"Еко" подані заперечення на акт ревізії
від 19 грудня 2013 року № 09-30/2758.
За результатами розгляду заперечень
Державного підприємства "Еко", Державна
фінансова інспекція в м. Києві склала
висновки щодо частково їх прийняття за
рахунок арифметичної помилки при
розрахунку сум недоотримання
Державним бюджетом від фактично
отриманої орендної плати, яка склала 310
755,21 грн. У висновках зазначено, що
Державним підприємством отримано 70%
орендної плати замість 30%, що призвело
до недоотримання Державним бюджетом
України грошових коштів у сумі 177 574,41
З метою усунення порушень
виявлених під час ревізії, Державною
фінансовою інспекцією в м. Києві
вручено виконуючому обов'язки
директора Державного підприємства
"Еко" вимогу про усунення виявлених
ревізією порушень від 30 січня 2014 року №
26-09-14-14/1274, якою зобов'язано забезпечити
перерахування коштів в сумі 177 574,41 грн.
до Державного бюджету України.
Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні " (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
2939-ХІІ) здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.
Згідно статті 2 Закону № 2939-ХІІ
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону
№ 2939-ХІІ встановлено, що орган
державного фінансового контролю
вживає в установленому порядку заходів
до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
Згідно пункту 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550,
фінансово-господарська діяльність
об'єкта контролю - це сукупність рішень,
дій та операцій, які об'єкт контролю
приймає та здійснює в частині
володіння, використання та
розпорядження фінансовими ресурсами,
необоротними та іншими активами.
Відповідно до статті 10 Закону № 2939-ХІІ
органу державного фінансового
контролю надається право:
- перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
Враховуючи наведене суд зазначає, що
відповідачем проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Еко" у
відповідності до норм чинного
законодавства та в межах своїх
повноважень пред'явлено позивачу
вимогу про усунення виявлених ревізією
порушень від 30 січня 2014 року №
Відносно вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві про
усунення виявлених ревізією порушень
від 30 січня 2014 року № 26-09-14-14/1274 щодо
зобов'язання Державне підприємство
"Еко" забезпечити перерахування коштів
в сумі 177 574,41 грн. до Державного бюджету
України, суд зазначає про наступне.
Як встановлено під час розгляду
справи, 1 січня 2004 року між Державним
підприємством "Еко", як орендодавцем, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток", як
орендарем, укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 11-10, за умовами
якого Державне підприємство "Еко"
передає, а Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно - нежитлове приміщення
площею 433,6 кв.м., яке розміщене за
адресою: м. Київ, бульвар Лесі України,
36/10, на першому поверсі тринадцяти
поверхового житлового будинку, що
знаходиться на балансі Державного
підприємства "Еко". Згідно пункту 3
договору, орендна плата
перераховується таким чином: 70%
орендної плати залишається на
розрахунковому рахунку орендодавця, 30%
орендної плати орендар перераховує до
Державного бюджету щомісячно не
пізніше 12 числа місяця наступного за
звітним місяцем. Дане співвідношення
може змінюватися зі зміною
законодавчих актів в період терміну
Відповідно до пункту 1 статті 5
Закону України від 10.04.1992 № 2269-ХІІ "Про
оренду державного та комунального
майна" (із змінами та доповненнями)
орендодавцями є Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва - щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до
статутного (складеного) капіталу
господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації),
що є державною власністю, крім майна, що
належить до майнового комплексу
Національної академії наук України та
галузевих академій наук, а також майна,
що належить вищим навчальним закладам
та/або науковим установам, що надається
в оренду науковим паркам та їхнім
Згідно пункту 17 Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 4 жовтня 1995 року
№ 786, у разі коли орендодавцем майна є
Фонд державного майна, його
регіональне відділення чи
представництво, орендна плата
спрямовується за нерухоме майно
державних підприємств, організацій - 70
відсотків орендної плати до державного
бюджету, 30 відсотків державному
підприємству, організації, на балансі
яких перебуває це майно.
Пунктом 3 статті 118 Закону України
від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" договори оренди
державного та комунального майна,
укладені до 1 січня 2007 року (крім
договорів на оренду державного та
комунального майна, укладених
бюджетними установами, Пенсійним
фондом України та його органами, а
також щодо цілісних майнових
комплексів), у шестимісячний термін
підлягають обов'язковому перегляду
відповідно до встановленої норми.
Разом з тим, як встановлено під
час проведення ревізії, договір оренди
нерухомого майна від 1 січня 2004 року №
11-10 не переглянуто у відповідності до
пункту 3 статті 118 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
внаслідок чого за період з 1 липня 2007
року по 1 листопада 2013 року Державне
підприємство "Еко" на підставі договору
отримало від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" 70%
орендної плати замість 30%, що призвело
до недоотримання Державним бюджетом
України грошових коштів.
Вказані обставини представником
позивача не заперечуються, проте
представник позивача вказує на
протиправність вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від 30
січня 2014 року № 26-09-14-14/1274 щодо
забезпечення перерахування Державним
підприємством "Еко" до Державного
бюджету України коштів з тих підстав,
що договір оренди нерухомого майна від
1 січня 2004 року № 11-10 є нікчемним, тобто
недійсність якого встановлена законом,
в зв'язку з чим зобов'язання між
сторонами договору не виникають, тому
не має заборгованості перед Державним
бюджетом України, а всі раніше сплачені
кошти до бюджету по договору оренди
необхідно повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду міста
Києва від 20 грудня 2011 року у справі 3/252
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" до
Державного підприємства "Еко" про
стягнення 87 635 грн., яке залишено без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 18
жовтня 2012 року позов задоволено
частково та стягнуто з Державного
підприємства "Еко" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" 86
752 грн. збитків.

Вказаним рішенням встановлено, що за
період з серпня 2009 року по червень 2010
року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
сплачено Державному підприємству "Еко"
орендну плату в загальному розмірі 86 752
грн., проте Державним підприємством
"Еко" з 12 серпня 2009 року по 15 червня 2010
року в орендованих позивачем
приміщеннях було відключено
електроенергію та в подальшому
відключено водопостачання, в зв'язку з
чим Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" не
мало можливості користуватися
приміщенням, а тому сплачені кошти по
орендній платі підлягають стягненню з
Державного підприємства "Еко" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 2 листопада 2012 року у справі
№ 5011-48/12068-2012 за позовом
Державного підприємства "Еко" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву про визнання
недійсним договору оренди та
виселення, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19 лютого 2013
року та постановою Вищого
господарського суду України від 14
травня 2013 року, позовні вимоги
Державного підприємства "Еко" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
задоволено частково, виселено
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" з
нежитлового приміщення площею 433,6 кв.м.,
яке розміщене за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому
поверсі 13-ти поверхового житлового
будинку та зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" повернути Державному
підприємству "Еко" нежитлове
приміщення, площею 433,6 кв.м., яке
розміщене за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому
поверсі 13-ти поверхового житлового
будинку по акту прийому-передачі.

Вказаним рішенням встановлено, що
договір від 1 січня 2004 року № 11-10 в
розумінні статей 640, 793, 794 Цивільного
кодексу України не укладений та
зазначено, що підстави для визнання
договору недійсним відсутні, оскільки
не можна визнати недійсним правочин,
який не вчинено. Також у рішенні
вказано про те, що судом встановлено
факт неукладеності договору, а
сторонами не подано доказів
користування державним майном на
законних підставах, а тому позовні
вимоги в частині виселення та
повернення майна по акту
прийому-передачі підлягають
задоволенню.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20 листопада 2012 року у справі
№ 5011-18/12784-2012 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" до
Державного підприємства "Еко" про
визнання договору дійсним, яке
залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19 лютого 2013
року та постановою Вищого
господарського суду України від 10
квітня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24 квітня 2013 року у справі
№ 910/4386/13 за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" до Державного підприємства
"Еко" про стягнення 386 085,80 грн. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
задоволено та стягнуто з Державного
підприємства "Еко" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток"
грошові кошти набуті без достатньої
правової підстави в сумі 386 085,80 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 5 березня 2014
року у справі № 910/4386/13 задоволено
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Еко" на рішення
Господарського суду міста Києва від 24
квітня 2013 року у справі № 910/4386/13,
скасовано рішення Господарського суду
міста Києва від 24 квітня 2013 року у
справі № 910/4386/13 та прийнято
нове судове рішення про відмову в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" до Державного підприємства
"Еко" про стягнення 386 085,80 грн.

Вказаним рішенням встановлено
необгрунтованість вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" щодо повернення Державним
підприємством "Еко" перерахованих
коштів в розмірі 386 085,80 грн. в рахунок
орендної плати та інших платежів
згідно договору оренди від 1 січня 2004
року за період з 2006 року по 2012 рік,
оскільки об'єкт оренди переданий у
користування Товариству з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток",
прийнятий ним без зауважень, сторонами
досягнута згода про розмір плати за
таке користування і погоджені інші
істотні умови договору, а тому сторони
взяли себе зобов'язання, яке в силу
статей 509, 526 Цивільного кодексу України
та статті 193 Господарського кодексу
України, є для них обов'язковим і від
якого жодна із сторін добровільно
відмовитися не може, відтак підстави
для застосування статей 1212 та 1213
Цивільного кодексу України відсутні.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no.
48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no.
22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007). Таким чином,
суд приймає до уваги позицію, наведені
у зазначених рішеннях господарських
судів.

Як вбачається з наведених рішень,
судами не встановлено недійсність
правочину (згідно частини третьої
статті 215 Цивільного кодексу України)
та його наслідки в частині повернення
одержаного за договором тощо, як це й
передбачено статтею 216 Цивільного
кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд застосовує
положення статті 204 Цивільного кодексу
України щодо презумпції правомірності
правочину.

З урахуванням наведеного суд зазначає
про необґрунтованість доводів
позивача відносно того, що всі раніше
сплачені кошти до бюджету по договору
оренди необхідно повернути Товариству
з обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток", оскільки постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 5 березня 2014
року у справі № 910/4386/13 встановлено
неправомірність вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" щодо повернення Державним
підприємством "Еко" перерахованих
коштів в розмірі 386 085,80 грн. в рахунок
орендної плати та інших платежів
згідно договору оренди від 1 січня 2004
року.

Відносно доводів позивача щодо
невідповідності обрахованої Державною
фінансовою інспекцією в м. Києві суми
коштів в розмірі 177 574,41 грн., яка
підлягає поверненню до Державного
бюджету України, суд зазначає про
наступне.

Як вбачається з акту ревізії з
урахуванням висновків на заперечення
до акту ревізії, інспекторами під час
проведення ревізії встановлено, що
згідно даних бухгалтерського обліку
Державного підприємства "Еко" по
субрахунку 361 "Розрахунки з
вітчизняними покупцями" за період з 1
липня 2007 року по 1 листопада 2013 року та
рахунків-фактур, Державним
підприємством "Еко" виставлено
рахунків Товариству з обмеженою
відповідальністю "Чарівний завиток" по
сплаті орендної плати (70%) в загальній
сумі 730 439 грн. (без ПДВ).

Згідно банківських виписок та даних
бухгалтерського обліку по субрахунку
361 "Розрахунки з вітчизняними
покупцями" за період з 1 липня 2007 року по
1 листопада 2013 року на рахунки
підприємства надійшли кошти по сплаті
орендної плати від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" в загальній сумі 310 755,21 грн.
(без ПДВ).

Станом на 1 листопада 2013 року за даними
бухгалтерського обліку підприємства
дебіторська заборгованість Товариства
з обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток" по сплаті орендної плати (70%)
склала 419 683,79 грн. (без ПДВ).

На підставі зазначених даних
відповідачем обраховано суму
недоотриманих Державним бюджетом
України грошових коштів у сумі 177 574,41
грн. (177 574,41 = 310 755,21/70%*40%).

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що Державною фінансовою інспекцією в
м. Києві здійснено перевірку та
обраховано кошти недоотримані
Державним бюджетом України на підставі
бухгалтерського обліку позивача.

При цьому, під час розгляду даної
адміністративної справи позивачем з
метою спростування інформації
викладеної в акті ревізії не надано
жодних доказів та не вказано розмір
коштів, з яким не погоджується Державне
підприємство "Еко".

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В контексті наведеного суд зазначає, що
під час розгляду справи позивач не
навів жодних обставин та доказів, які б
свідчили про невідповідність сум
визначених Державною фінансовою
інспекцією в м. Києві даним
бухгалтерського обліку позивача.

Відносно посилань позивача на
пропущення Державною фінансовою
інспекцією в м. Києві строку
позовної давності щодо стягнення з
Державного підприємства "Еко" коштів,
отриманих в рахунок орендної плати,
згідно договору оренди від 1 січня 2004
року, суд зазначає про наступне.

Як встановлено під час розгляду справи,
Державною фінансовою інспекцією в
м. Києві проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Еко" відповідно до ухвал Печерського
районного суду м. Києва від 7 листопада
2013 року та від 2 лютого 2013 року та
постанови старшого прокурора
прокуратури Печерського району м.
Києва від 31 жовтня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Прокуратури Печерського
району м. Києва від 31 жовтня 2013
року призначено у кримінальному
провадженні №
0000477 від 25 липня 2013 року
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Еко" за період з 18 лютого 2003 року по 1
листопада 2013 року, проведення якої
доручено інспекторам Державної
фінансової інспекції в м. Києві.

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 7 листопада 2013 року у
справі № 757/24474/13-к клопотання старшого
прокурора прокуратури Печерського
району м. Києва Ковальова Є.В.
про надання дозволу на проведення
позапланової виїзної ревізії
задоволено та надано дозвіл на
проведення позапланової виїзної
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Еко" за період
з 18 лютого 2003 року по 1 листопада 2013
року, доручивши її проведення
інспекторам Державної фінансової
інспекції в м. Києві у період з 18
листопада 2013 року протягом п'ятнадцяти
робочих днів.

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 2 грудня 2013 року у
справі № 757/26562/13-к продовжено на
п'ять робочих днів з 9 грудня 2013 року по
13 грудня 2013 року термін проведення
Державною фінансовою інспекцією в м.
Києві у кримінальному провадженні №
0000477 від 25 липня 2013 року
позапланової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Еко" за період роботи з 18 лютого 2003 року
по 1 листопада 2013 року.

Відповідно до статті 533 Кримінального
процесуального кодексу України вирок
або ухвала суду, які набрали законної
сили, обов'язкові для осіб, які беруть
участь у кримінальному провадженні, а
також для усіх фізичних та юридичних
осіб, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
службових осіб, і підлягають виконанню
на всій території України.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що Державною фінансовою інспекцією в
м. Києві проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Еко" за період з 18 березня 2003 року по 1
листопада 2013 року на виконання ухвали
слідчого судді, яка є обов'язковою для
виконання.

При цьому, нормами чинного
законодавства не встановлено обмежень
щодо періоду, за який фінансова
інспекція наділена повноваженнями
щодо проведення перевірок та у разі
встановлення порушень законодавства
вимагати усунення виявлених порушень.

Разом з тим суд зазначає, що на
спірні правовідносини не поширюється
строки позовної давності, визначені
Цивільним кодексом України та
Господарським кодексом України,
оскільки вказані норми регулюють
строки при дотриманні яких позивач
наділений правом звернутися до суду за
захистом свого порушено права, проте в
даному випадку Державна фінансова
інспекція в м. Києві звернулася до
Державного підприємства "Еко" з вимогою
щодо забезпечення перерахування
коштів в сумі 177 574,41 грн. до Державного
бюджету України, які фактично отримані
Державним підприємством "Еко" та не
вимагає звернення до суду з метою
стягнення вказаних коштів з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Чарівний
завиток".

З огляду на встановлені у суді
обставини суд приходить до висновку, що
правомірність вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві про
усунення виявлених ревізією порушень
від 30 січня 2014 року № 26-09-14-14/1274 щодо
зобов'язання позивача забезпечити
перерахування коштів в сумі 177 574,41 грн.
до Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Державного
підприємства "Еко" до Державної
фінансової інспекції в м. Києві про
визнання неправомірними дії відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева