Справа № 823/1526/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Київ К/800/9148/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Держземагенства у Черкаському районі
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року

у справі № 823/1526/13-а

за позовом Акціонерного
сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка»

до Управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області

про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання вчинити
певні дії

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року Акціонерне
сільськогосподарське
риболовецько-промислове товариство
закритого типу «Вільшанка» звернулося
до Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області
про визнання бездіяльності незаконною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.05.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2014, позов задоволено частково.
Визнано незаконною діяльність
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області
Федосій Т.І. щодо відмови у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру та зобов'язано
Державного кадастрового реєстратора
управління Держземагемства у
Черкаському районі Черкаської області
внести відомості (зміни до них) до
Державного земельного кадастру, згідно
з наданими до заяви №3В2013
документами.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
Управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області
оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення названими судами
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу Акціонерне
сільськогосподарське
риболовецько-промислове товариство
закритого типу «Вільшанка» просило
залишити рішення судів попередніх
інстанцій без змін, а скаргу - без
задоволення

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 27.03.2013 акціонерне
сільськогосподарське
риболовецько-промислове товариство
закритого типу «Вільшанка» звернулося
до державного кадастрового
реєстратора управління
Держземагенства у Черкаському районі
Черкаської області Федосій Т.І., на
підставі Порядку ведення Державного
земельного кадастру, з заявою №
ЗВ2013 про внесення відомостей
(змін до них) до Державного земельного
порядку, а саме: визначення та
присвоєння кадастрового номера
земельної ділянки, позначеної як
ділянка 2, переданої у постійне
користування згідно Державного акту
постійного користування серії 1-ЧР
№001924 площею 1066,6453 га. та надало
необхідні документи.

Рішенням від 09.04.2013 № РВ-013
відповідачем відмовлено у внесенні
вищезазначених відомостей (змін до них)
до Державного земельного кадастру, з
підстав: невідповідності поданих
документів вимогам, установленим
Законом «Про Державний земельний
кадастр» та Порядком ведення
Державного земельного кадастру, а саме:
відповідно до наданих документів
вказана ділянка не може бути віднесена
до категорії земель
сільськогосподарського призначення та
за цільовим призначенням до земель
іншого сільськогосподарського
призначення. В зазначеному рішенні
відповідач рекомендував доопрацювати
матеріали в частині зазначення
категорії та цільового призначення.

Як установлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з Державного
Акта від 20.10.2001 на право постійного
користування землею серії 1-ЧР №001924,
виданого на підставі рішення
Черкаської районної Ради народних
депутатів від 16.05.2001 № 16-6 - зазначені
земельні ділянки надані позивачу у
користування для
сільськогосподарського використання.

Згідно з довідкою, виданою
управлінням Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області
від 08.02.2013 №01-09/56, цільове призначення
земельної ділянки, яка знаходиться у
користуванні позивача, зазначено як
сільськогосподарське.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Частина третя статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4)безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частина друга статті 20 Земельного
Кодексу України передбачає, що зміна
цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею122
цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень.

Як зазначає стаття перша Закону
України «Про землеустрій» цільове
призначення земельної ділянки -
використання земельної ділянки за
призначенням, визначеним на підставі
документації із землеустрою у
встановленому законодавством порядку.

Статтею 193 Земельного кодексу України
визначено поняття Державного
земельного кадастру як єдиної
державної системи
земельно-кадастрових робіт, яка
встановлює процедуру визнання факту
виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками та містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
цих ділянок, їх оцінку, класифікацію
земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Відповідно до пункту 16 Постанови
Кабінету Міністрів України від 18.08.2010
№749 «Про затвердження Тимчасового
порядку присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці» для
визначення та присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці, переданій у
власність (користування) без
проведення її державної реєстрації,
власник (користувач) такої ділянки або
уповноважена ним особа подає до
територіального органу
Держземагентства за місцезнаходженням
земельної ділянки заяву про державну
реєстрацію земельної ділянки та копії:
документа, що посвідчує особу, а для
уповноваженої особи також документа,
що посвідчує її повноваження;
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку; копію реєстраційного
номера облікової картки платника
податків (ідентифікаційного номера)
для фізичної особи або податкового
номера - для юридичної особи,
документів про внесення плати за
формування обмінного файлу, здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки, надання витягу з Поземельної
книги.

Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюється державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанції,
що відмова відповідача від внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного порядку, а саме: визначення
та присвоєння кадастрового номера
земельної ділянки, позначеної як
ділянка 2, переданої у постійне
користування згідно Державного акту
постійного користування серії 1-ЧР
№001924 площею 1066,6453 га., є незаконною та
не відповідає принципам, закріпленим в
частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Держземагенства у Черкаському районі
Черкаської області відхилити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.