Справа № К/9991/17045/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/17045/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Перший Інвестиційний банк"
до Управління Пенсійного фонду (далі -
УПФ) України в Оболонському районі м.
Києва про визнання недійсним
повідомлення за касаційною скаргою
Курінного Віктора Петровича -
представника Публічного акціонерного
товариства (далі - ПАТ) "Перший
Інвестиційний банк" на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 листопада 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ПАТ "Перший
Інвестиційний банк" в Окружному
адміністративному суді м. Києва
пред'явило позов до УПФ України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання недійсним повідомлення.

З урахуванням уточнень до позовних
вимог, просило скасувати повідомлення
УПФ України в Оболонському районі м.
Києва від 12 квітня 2010 року № 2627/02.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 листопада 2010 року, залишеною без
зміни ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року, в задоволенні адміністративного
позову ПАТ "Перший Інвестиційний банк"
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ "Перший
Інвестиційний банк" просить
постановлені у справі рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та постановити у цій частині
нове рішення про задоволення його
позовних вимог.

Вважає, що рішення судами постановлені
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що УПФ України в
Оболонському районі м. Києва проведено
перевірку ПАТ "Перший Інвестиційний
банк" щодо правильності, достовірності
та своєчасності сплати збору з
операцій купівлі-продажу валют, за
результатом якої складено акт від 12
квітня 2010 року та виявлені порушення
сплати збору з операцій
купівлі-продажу безготівкових валют за
період з 01 січня 2010 року по 28 лютого 2010
року на загальну суму 11 412,28 грн.

На адресу позивача відповідач надіслав
повідомлення про усунення порушень від
12 квітня 2010 року № 2627/02 щодо
необхідності сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 11412,28 грн. у
десятиденний термін з дня отримання
повідомлення, але у добровільному
порядку суму заборгованості сплачено
не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли висновку про
безпідставність застосування ПАТ
"Перший Інвестиційний банк" до
обчислення збору з операцій
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти ставки 0,2 відсотка від
суми здійсненої операції та
необхідність застосування розміру
ставки 0,5 відсотка, визначеного Законом
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується із
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій з наступних підстав.

Згідно з частиною п'ятою статті Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
платниками збору з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню є юридичні особи - резиденти,
нерезиденти, постійні представництва
юридичної особи - нерезидента, власники
корпоративних картрахунків іноземної
валюти, банки - члени міжнародних
платіжних систем, банки (у тому числі
уповноважені банки з операцій за
власними зовнішньоекономічними
договорами) та фізичні особи, в тому
числі нерезиденти, що здійснюють
операції з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню. Банки та їх установи
зобов'язані нараховувати, утримувати
та одночасно із подачею заявки на
купівлю іноземної валюти, здійснювану
ними за власними операціями і від імені
та за рахунок клієнтів таких банків,
сплачувати до спеціального фонду
державного бюджету додатковий збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі, встановленому
цим Законом, від суми операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, зазначеної
у такій заявці, вести податковий облік
та подавати звітність органам
Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини шостої статті 4
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у таких розмірах: для платників
збору, визначених пунктом 5 статті 1
цього Закону, - 1 відсоток від об'єкта
оподаткування, визначеного пунктом 4
статті 2 цього Закону, а з 2008 року - 0,5
відсотка об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 4 статті 2 цього
Закону.

Разом із тим, статтею 77 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2009 рік"
передбачено, що збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню протягом 2009
року справляється в розмірі 0,2
відсотка.

При прийнятті рішення суди попередніх
інстанцій керувались частиною першою
статті 3 Бюджетного кодексу України,
якою передбачено, що бюджетний період
для всіх бюджетів, що складають
бюджетну систему, становить один
календарний рік, який починається з 01
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

На думку судів першої та апеляційної
інстанцій, оскільки Закон України "Про
Державний бюджет на 2009 рік", яким
передбачена знижена ставка збору з
операцій купівлі-продажу
безготівкової валюти в розмірі 0,2
відсотка діяв з 01 січня 2009 року по 31
грудня 2009 року, застосуванню для
визначення ставки збору з операцій
купівлі-продажу безготівкової валюти
підлягають положення спеціального
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до частини
четвертої статті 46 Бюджетного кодексу
України до прийняття закону про
Державний бюджет України на поточний
бюджетний період податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші
надходження справляються відповідно
до закону про Державний бюджет України
на попередній бюджетний період та
інших нормативно-правових актів.

Підпунктом 1 пункту 4 постанови
Кабінету Міністрів України від 29
грудня 2009 року № 1414 "Про заходи щодо
організації бюджетного процесу у 2010
році" передбачено, що до набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
Державному казначейству зараховувати
податки, збори (обов'язкові платежі) та
інші надходження до державного і
місцевих бюджетів відповідно до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та інших нормативно-правових
актів.

Приймаючи до уваги те, що з 01 січня 2010
року по 31 березня 2010 року Закон України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
не був прийнятий, збір з операцій
купівлі-продажу безготівкової валюти
повинен справлятись платниками в
розмірі, визначеному попереднім
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2009 рік", тобто 0,2 відсотка від
об'єкта оподаткування.

Таким чином, зобов'язання ПАТ "Перший
Інвестиційний банк" сплатити збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування із застосуванням ставки 0,5
відсотка є необґрунтованим.

Враховуючи те, що до набрання чинності
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" діяв Закон України
"Про Державний бюджет України на 2009
рік", суд першої інстанції помилково
застосовував для вирішення спірних
правовідносин Закон України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування", як спеціальний Закон, та
відмовив у задоволенні позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції на вказане
порушення уваги не звернув.

Згідно із статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Обставини у цій справі встановлені
повно та всебічно, але судами першої та
апеляційної інстанцій не правильно
застосовані норми матеріального права.
У зв'язку із цим колегія суддів вважає
можливим ухвалити у справі нове
рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Курінного Віктора
Петровича - представника Публічного
акціонерного товариства "Перший
Інвестиційний банк" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 листопада 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року в адміністративній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Перший Інвестиційний банк"
до Управління Пенсійного фонду України
в Оболонському районі м. Києва про
визнання недійсним повідомлення
скасувати та ухвалити у нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства "Перший Інвестиційний банк"
задовольнити.

Скасувати повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва від 12
квітня 2010 року № 2627/02.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.