Справа № 2а/0570/8989/2011
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
справа №2а/0570/8989/2011
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.,
Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську

Головного
управління Міндоходів у Донецькій

області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 16 грудня 2013
року

по адміністративній справі №
2а/0570/8989/2011

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську

Головного
управління Міндоходів у Донецькій

області

про скасування
податкового повідомлення-рішення від

10 березня 2011
року № про

застосування
штрафних (фінансових) санкцій у

розмірі 97 920
грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року у справі №2а/0570/8989/2011 частково
задоволені позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення,
частково скасоване податкове
повідомлення-рішення від 10 березня 2011
року № у розмірі 66640 грн. (том 2 арк.
справи 33-35).

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2011 року зазначену
постанову суду першої інстанції
скасовано, позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення
частково задоволені, частково
скасоване податкове
повідомлення-рішення від 10 березня 2011
року № на суму 97 750 грн. (том 2 арк.
справи 59-60).

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12 вересня 2013 року
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 серпня 2011 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції, оскільки судами
попередніх інстанцій не враховано, що
під час проведення перевірки позивача,
контролюючим органом не встановлено
кількість ненадрукованих контрольних
стрічок, що унеможливлює дійти
висновку щодо відповідності суми
застосованих штрафних санкцій
фактично скоєним правопорушенням.
Також, суд касаційної інстанції
зазначив, що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли необґрунтованого
висновку, що невиконання друку
контрольних стрічок або їх
незберігання протягом встановленого
терміну є єдиним триваючим
правопорушенням незалежно від
кількості не роздрукованих стрічок
(том 2 арк. справи 82-84).

За результатами нового розгляду цієї
справи постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року у справі № 2а/0570/8989/2011, з
мотивів часткової обґрунтованості
заявлених позовних вимог та часткової
протиправності прийнятого рішення,
частково задоволені позовні вимоги
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (
далі позивач) до Державної податкової
інспекції у м. Докучаєвську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі відповідач, податковий
орган) про скасування податкового
повідомлення-рішення, внаслідок чого
визнане недійсним та скасоване
податкове повідомлення - рішення
податкового органу від 10 березня 2011
року № в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у
розмірі 97 750грн. (том 2 арк. справи 117-119).

Ухвалюючи судове рішення у справі суд
першої інстанції виходив з того, що не
виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі (том 2 арк. справи
123-126).

Апелянт посилається виключно на
порушення встановлені під час
фактичної перевірки. Жодних аргументів
та наведення норм матеріального права
які порушені судом першої інстанції
апеляційною скаргою не визначено.

Позивачем 23 квітня 2014 року надані
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких він просить залишити без
задоволення апеляційну скаргу
податкового органу, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця 19 січня 2010 року
виконавчим комітетом Докучаєвської
міської ради Донецької області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_3 , копія
якого долучена до матеріалів справи
(том 1 арк. справи 76).

Працівниками податкового органу 1
березня 2011 року проведена
документальна планова виїзна
перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства позивачем за період з 1
жовтня 2008 року по 30 вересня 2010 року, за
наслідками якої складено акт перевірки
від 1 березня 2011 року № 26/17-0/НОМЕР_2 (далі
акт перевірки), (том 1 арк. справи 10-32).

Висновком акту перевірки, встановлено
порушення вимог пункту 10 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 6 липня 1995
року № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР), яке
виразилось в тому, що позивачем не
збережені контрольні стрічки за період
з 3 березня 2009 року по 30 вересня 2010 року
у кількості 576 штук.

За результатами розгляду
заперечень до акту, наданих позивачем
до податкового органу висновки акту
перевірки залишені без змін.

10 березня 2011 року за результатами
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 97 920 грн. за не
роздрукування та не зберігання
контрольних стрічок протягом
встановленого терміну - у розмірі 170,00
грн. за кожен факт не роздрукування та
не зберігання контрольної стрічки - 576
днів х 170,00 грн. = 97 920 грн. відповідно до
пункту 5 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

За результатами розгляду скарги
позивача на вказане податкове
повідомлення-рішення Державою
податковою адміністрацією у Донецькій
області 12 квітня 2011 року прийнято
рішення №7023/10/25-213-2, яким податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін. За результатами розгляду скарги
позивача на зазначене податкове
повідомлення-рішення 18 травня 2011 року
Державною податковою адміністрацією
України прийнято рішення №4948/К/25-0415 про
залишення спірного податкового
повідомлення-рішення без змін.

Штрафні (фінансові) санкції,
встановлені законодавчими актами не з
питань оподаткування, за своєю суттю є
адміністративно-господарськими
санкціями, які за визначенням частини
першої статті 238 Господарського
кодексу України можуть бути
застосовані до суб'єктів
господарювання уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності як заходи
організаційно-правового або майнового
характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його
наслідків.

Такі санкції податковими органами
можуть застосовуватись до суб'єктів
господарювання протягом строків,
визначених статтею 250 зазначеного
Кодексу для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, тобто протягом шести місяців з
дня виявлення порушення, але не пізніше
як через рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом. При
цьому, ухвалення податкового
повідомлення-рішення повинно
відбутися протягом строків,
установлених статтею 250 Господарського
кодексу України.

Отже період, передбачений статтею 250
Господарського кодексу України, у
даному випадку визначається з 1 березня
2010 року по 30 вересня 2010 року.

Встановлені податковим органом
правопорушення полягають в
незберіганні контрольних стрічок
протягом встановленого терміну, що
регулюється нормами Закону № 265/95-ВР.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

За вимогами пункту 10 статті 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.
Приписи цієї статті встановлюють
обов'язок суб'єкта господарювання
друкувати контрольну стрічку та
забезпечити її зберігання протягом
трьох років.

Контрольна стрічка - це документ,
надрукований реєстратором
розрахункових операцій, який містить
копії надрукованих цим реєстратором
розрахункових документів. В свою чергу,
розрахунковий документ - це документ
встановленої форми та змісту (касовий
чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що
підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання
(повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у
випадках, передбачених цим Законом, і
зареєстрованим у встановленому
порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну; а
денний звіт - це документ встановленої
форми, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених з
його застосуванням.

Пунктом 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 року за №
40/10320 встановлено, що у разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Пунктом 7.5 Порядку реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 1
грудня 2000 року № 614, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 лютого
2001 року за № 106/5297 передбачено
підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО, а
також щоденне виконання записів про
рух готівки та суми розрахунків.

Цим Порядком визначено, що контрольна
стрічка друкується в єдиному робочому
циклі з розрахунковими документами без
повторного її використання. При
застосуванні портативних РРО
дозволяється друкувати контрольну
стрічку перед друкуванням фіскального
звітного чека, якщо таке передбачено
технічними можливостями РРО.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем при здійсненні
розрахункових операцій готівкою
використовується портативний апарат
електронний контрольно-касовий MINI-500МЕ,
технічними можливостями якого
передбачено друкування контрольної
стрічки перед друкуванням фіскального
звітного чека. Проте, за період з 1
березня 2010 року по 30 вересня 2010 року
позивачем не були роздруковані
контрольні стрічки у кількості 184 штук,
що не оспорюється сторонами у справі.

За вимогами пункту 5 статті 17 Закону №
265/95-ВР у разі невиконання вимог пункту
10 статті 3 цього Закону, а саме,
невиконання друку контрольної стрічки
або її незберігання протягом
встановленого терміну, до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Спірною обставиною у межах цієї справи
є розмір штрафної санкції, яку було
застосовано податковим органом.

Аналіз змісту наведених вище норм дає
підстави для висновку, що зазначена
фінансова санкція встановлена за
порушення суб'єктами підприємницької
діяльності вимоги закону щоденно
друкувати фіскальний звітний чек та
зберігати його в книзі обліку
розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про
які йдеться у пункті 5 статті 17 Закону №
265/95-ВР, яке є тотожним правопорушенням
визначеним пунктом 4 статті 17 Закону №
265/95-ВР відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
друку контрольної стрічки або її
незберігання протягом встановленого
терміну.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог в частині скасування
податкового повідомлення-рішення від 10
березня 2011 року № щодо
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 97 750 грн.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та судове рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 159, 160, 167, 184, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року у справі № 2а/0570/8989/2011 - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року у справі № 2а/0570/8989/2011 - залишити
без змін.

Ухвала постановлена та підписна 28
квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко