Справа № 2а/0570/1778/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/49095/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Харківської
обласної митниці на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Харківської обласної митниці про
визнання протиправними дій, скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лемтранс»
звернулось до суду з позовом до
Харківської обласної митниці, в якому з
урахуванням уточнень до позовних вимог
просило суд визнати протиправними дії
Харківської обласної митниці щодо
відмови в застосуванні митної вартості
заявленої позивачем у вантажних митних
деклараціях: № 807070003/2011/226233 від 04.10.2011 р.,
№ 807070003/2011/226605 від 21.10.2011 р., №
807070003/2011/226967 від 04.11.2011 р., № 807070003/2011/227026
від 08.11.2011 р., № 807070003/2011/227264 від 16.11.2011 р.;
скасувати Картки відмови в прийнятті
митних декларацій, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
807070003/1/00935 від 04.10.2011 р., №807070003/1/01002 від
19.10.2011 р., № 807070003/1/01060 від 03.11.2011 р.,
№807070003/1/01073 від 07.11.2011 р., № 807070003/1/01090 від
14.11.2011 р.; скасувати Рішення Харківської
обласної митниці про визначення митної
вартості №807000006/2011/200811/1 від 04.10.2011 р., №
807000006/2011/200853/1 від 19.10.2011 р.,
№807000006/2011/200901/1 від 03.11.2011 р.,
№807000006/2011/200913/1 від 07.11.2011 р.,
№807000006/2011/200929/1 від 14.11.2011 р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Харківською обласною митницею
протиправно, на підставі хибного
висновку щодо заниження позивачем
митної вартості товарів, що ввозилися
на територію України, прийнято рішення
про визначення іншої, відмінної від
заявленої декларантом, митної вартості
товарів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Харківської
обласної митниці щодо відмови в
застосуванні митної вартості
заявленої позивачем у вантажних митних
деклараціях: № 807070003/2011/226233 від 04.10.2011 р.,
№807070003/2011/226605 від 21.10.2011 р., №807070003/2011/226967
від 04.11.2011 р., №807070003/2011/227026 від 08.11.2011 р.,
№807070003/2011/227264 від 16.11.2011 р.; скасовано
Картки відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
807070003/1/00935 від 04.10.2011 р., № 807070003/1/01002 від
19.10.2011 р., № 807070003/1/01060 від 03.11.2011 р., №
807070003/1/01073 від 07.11.2011 р., № 807070003/1/01090 від
14.11.2011 р.; скасовано Рішення Харківської
обласної митниці про визначення митної
вартості №807000006/2011/200811/1 від 04.10.2011 р.,
№807000006/2011/200853/1 від 19.10.2011 р.,
№807000006/2011/200901/1 від 03.11.2011 р., №
807000006/2011/200913/1 від 07.11.2011 р.,
№807000006/2011/200929/1 від 14.11.2011 р.; в іншій
частині у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Харківська
обласна митниця із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувані рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 13 листопада 2010 року
між ЗАТ ЗТФ «Трансмашекспорт»,
м.Москва, РФ (Продавець) та ТОВ
«Лемтранс» (Покупець) був укладений
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу № 414/9Л, за умовами
якого продавець зобов'язався продати, а
покупець зобов'язався купити в 2011 році
на умовах DDU ІНКОТЕРМС 2000 (Попасна,
Луганська обл.) гальмове обладнання для
залізничного транспорту, в кількості,
асортименті та за цінами, указаними в
додатках до контракту на умовах 100%
передоплати. До даного контракту було
укладено додаткові угоди від 11.03.11, від
07.06.11, від 13.11.2010 № 3, за якими було
досягнуто згоди про умови розрахунків,
кількість, асортимент та ціну товару.

04.10.2011 позивачем подано вантажну митну
декларацію (далі - ВМД) №807070003/2011/226182 та
Декларацію митної вартості до цієї ВМД,
згідно яких було заявлено до
декларування та випуску у вільний обіг
(режим ІМ 40) повітророзподільник 483А-03 у
кількості 85 штук, вагою нетто 5397 кг,
вартістю за одиницю 26008,00 рос. рублів, на
загальну суму 2 210 680,00, що станом на
момент митного оформлення становило
540820,76 грн.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару використано перший
основний метод за ціною договору
(вартість операції). До ВМД були надані:
зовнішньоекономічний контракт та
додатки до нього; рахунок-фактура № 697
від 29.09.11; пакувальний лист № 273 від
29.09.2011; сертифікат про походження
товару форми СТ-1; CMR; експортна
декларація країни відправлення
№10130060/290911/0027425 від 02.09.2011, згідно з якою
товар був випущений на експорт з
території РФ за ціною, яка визначена в
контракті та рахунку-фактурі.

На декларації митної вартості товару
посадовою особою Харківської обласної
митниці у декларанта були запитані
наступні документи:

1) договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця;

3) рахунки про сплату комісійних,
брокерських (посередницьких) послуг,
пов'язаних з виконанням умов договору
(контракту);

4) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми-виробника товару;

5) калькуляція фірми-виробника товару;

6) рішення митного органу про
визначення митної вартості раніше
ввезених ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом).

Декларантом позивача прийнято рішення
про випуск товарів у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання відповідно до
вимог наказу ДМСУ № 230 від 17.03.2008р. через
відсутність на момент декларування
необхідних документів.

04.10.2011 Харківською обласною митницею
прийнято рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/200811/1 згідно з яким
митну вартість заявленого до митного
оформлення повітророзподільника
визначено за другим методом (за ціною
щодо ідентичних товарів). Причиною
відмови у застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
неподання додаткових документів.
Джерелом інформації зазначена ВМД
№702020001/2011/3931 від 29.09.2011.

04.10.2011 відповідачем видано Картку
відмови у митному оформленні чи
пропуску товарів через митний кордон
України №807070003/1/00935, у зв'язку з
виданням зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару.

06.10.2011 позивачем випущено товар у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання шляхом сплати до
державного бюджету суми ПДВ відповідно
до митної вартості, визначеної митним
органом за ВМД № 807070003/2011/226233 (підстава
лист-погодження № 04/2/02-12311 від 06.10.2011).

19.10.2011 позивачем подано вантажну митну
декларацію (далі - ВМД) №807070003/2011/226536 та
Декларацію митної вартості до цієї ВМД,
згідно яких було заявлено до
декларування та випуску у вільний обіг
(режим ІМ 40) повітророзподільник 483А-03 у
кількості 100 штук, вагою нетто 6348 кг,
вартістю за одиницю 26008,00 рос. рублів, на
загальну суму 2 600 800 рос. рублів, що
станом на момент заявлення до митного
оформлення становило 669784,02 грн.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару був використаний
перший основний метод за ціною
договору (вартість операції). До ВМД
були надані: зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього;
рахунок-фактура № 751 від 17.10.11;
пакувальний лист № 298 від 17.10.2011;
сертифікат про походження товару форми
СТ-1; CMR; експортна декларація країни
відправлення №10130060/171011/0029047 від 17.10.2011,
згідно якій товар був випущений на
експорт з території РФ за ціною, яка
визначена в контракті та
рахунку-фактурі.

На декларації митної вартості товару
посадовою особою Харківської обласної
митниці у декларанта були запитані
наступні документи: 1) договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; 3) рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту); 4)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми-виробника товару; 5)
калькуляція фірми-виробника товару; 6)
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом).

Декларантом позивача було прийнято
рішення про випуск товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
відповідно до вимог наказу ДМСУ № 230
від 17.03.2008р. через відсутність на момент
декларування необхідних документів.

19.10.2011 Харківською обласною митницею
прийнято Рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/200853/1 згідно якого
митна вартість заявленого до митного
оформлення повітророзподільника
визначена за другим методом (за ціною
щодо ідентичних товарів). Причиною
відмови у застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
неподання додаткових документів.
Джерелом інформації зазначена ВМД №
807070003/2011/226233 від 06.10.2011, тобто ВМД, яка
була оформлена позивачем під
гарантійні зобов'язання та зазначена
вище.

19.10.2011 Відповідач видає Картку відмови
у митному оформленні чи пропуску
товарів через митний кордон України
№807070003/1/01002, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару.

21.10.2011 Позивач випускає товар у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
шляхом сплати до державного бюджету
суми ПДВ відповідно до митної вартості,
визначеної митним органом за ВМД №
807070003/2011/226605 (підстава лист-погодження
№ 04/2/02-12993 від 19.10.2011.

03.11.2011 позивачем було подано вантажну
митну декларацію (далі - ВМД)
№807070003/2011/226928 та Декларацію митної
вартості до цієї ВМД, згідно яких було
заявлено до декларування та випуску у
вільний обіг (режим ІМ 40)
повітророзподільник 483А-03 у кількості
120 штук, вагою нетто 7618 кг, вартістю за
одиницю 26008,00 рос. рублів, на загальну
суму 3 120 960 рос. рублів, що станом на
момент заявлення до митного оформлення
становило 811636,86 грн.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару був використаний
перший основний метод за ціною
договору (вартість операції). До ВМД
були надані: зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього;
рахунок-фактура № 780 від 28.10.11;
пакувальний лист № 313 від 28.10.2011;
сертифікат про походження товару форми
СТ-1; CMR; експортна декларація країни
відправлення №10130060/281011/0030446 від 28.10.2011,
згідно якій товар був випущений на
експорт з території РФ за ціною, яка
визначена в контракті та
рахунку-фактурі.

На декларації митної вартості товару
посадовою особою Харківської обласної
митниці у декларанта були запитані
наступні документи: 1) договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; 3) рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту); 4)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми-виробника товару; 5)
калькуляція фірми-виробника товару; 6)
інформацію зовнішньоторгівельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини; 7) рішення
митного органу про визначення митної
вартості раніше ввезених ідентичних
та/або подібних (аналогічних) товарів,
якщо воно прийнято за одним договором
(контрактом).

Декларантом позивача було прийнято
рішення про випуск товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
відповідно до вимог наказу ДМСУ № 230
від 17.03.2008р. через відсутність на момент
декларування необхідних документів.

03.11.2011 Харківською обласною митницею
прийнято Рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/200901/1 згідно якого
митна вартість заявленого до митного
оформлення повітророзподільника
визначена за другим методом (за ціною
щодо ідентичних товарів). Причиною
відмови у застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
неподання додаткових документів.
Джерелом інформації зазначена ВМД №
702020001/2011/4227 від 27.10.11.

03.11.2011 Відповідач видає Картку відмови
у митному оформленні чи пропуску
товарів через митний кордон України
№807070003/1/01060, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару.

04.11.2011 Позивач випускає товар у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
шляхом сплати до державного бюджету
суми ПДВ відповідно до митної вартості,
визначеної митним органом за ВМД №
807070003/2011/226967 (підстава лист-погодження
№ 04/2/02-13715 від 03.11.2011.

07.11.2011 позивачем було подано вантажну
митну декларацію (далі - ВМД)
№807070003/2011/226993 та Декларацію митної
вартості до цієї ВМД, згідно яких було
заявлено до декларування та випуску у
вільний обіг (режим ІМ 40)
повітророзподільник 483А-03 у кількості
130 штук, вагою нетто 8253 кг, вартістю за
одиницю 26008,00 рос. рублів, на загальну
суму 3 381 040 рос. рублів, що станом на
момент заявлення до митного оформлення
становило 874844,10 грн.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару був використаний
перший основний метод за ціною
договору (вартість операції). До ВМД
були надані: зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього;
рахунок-фактура № 816 від 02.11.11;
пакувальний лист № 317 від 02.11.2011;
сертифікат про походження товару форми
СТ-1; CMR; експортна декларація країни
відправлення №10130060/021111/0030960 від 02.11.2011,
згідно якій товар був випущений на
експорт з території РФ за ціною, яка
визначена в контракті та
рахунку-фактурі.

На декларації митної вартості товару
посадовою особою Харківської обласної
митниці у декларанта були запитані
наступні документи: 1) договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; 3) рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту); 4)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми-виробника товару; 5)
калькуляція фірми-виробника товару; 6)
відомості про якісні характеристики
товару; 7) рішення митного органу про
визначення митної вартості раніше
ввезених ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом).

Декларантом позивача було прийнято
рішення про випуск товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
відповідно до вимог наказу ДМСУ № 230
від 17.03.2008р. через відсутність на момент
декларування необхідних документів.

07.11.2011 Харківською обласною митницею
прийнято Рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/200913/1 згідно якого
митна вартість заявленого до митного
оформлення повітророзподільника
визначена за другим методом (за ціною
щодо ідентичних товарів). Причиною
відмови у застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
неподання додаткових документів.
Джерелом інформації зазначена ВМД №
807070003/2011/226967 від 04.11.2011, тобто ВМД, яка
була оформлена позивачем під
гарантійні зобов'язання та зазначена
вище.

07.11.2011 Відповідач видає Картку відмови
у митному оформленні чи пропуску
товарів через митний кордон України
№807070003/1/01073, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару.

08.11.2011 Позивач випускає товар у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
шляхом сплати до державного бюджету
суми ПДВ відповідно до митної вартості,
визначеної митним органом за ВМД №
807070003/2011/227026 (підстава лист-погодження
№ 04/2/02-13871 від 07.11.2011.

14.11.2011 позивачем було подано вантажну
митну декларацію (далі - ВМД)
№807070003/2011/227161 та Декларацію митної
вартості до цієї ВМД, згідно яких було
заявлено до декларування та випуску у
вільний обіг (режим ІМ 40)
повітророзподільник 483А-03 у кількості
135 штук, вагою нетто 8571 кг, вартістю за
одиницю 26008,00 рос. рублів, на загальну
суму 3 511 080 рос. рублів, що станом на
момент заявлення до митного оформлення
становило 918042,09 грн.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару був використаний
перший основний метод за ціною
договору (вартість операції). До ВМД
були надані: зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього;
рахунок-фактура № 827 від 09.11.11;
пакувальний лист № 328 від 09.11.2011;
сертифікат про походження товару форми
СТ-1; CMR; експортна декларація країни
відправлення №10130060/091111/0031538 від 09.11.2011,
згідно якій товар був випущений на
експорт з території РФ за ціною, яка
визначена в контракті та
рахунку-фактурі.

На декларації митної вартості товару
посадовою особою Харківської обласної
митниці у декларанта були запитані
наступні документи: 1) договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; 3) рахунки
про сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту); 4)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) фірми-виробника товару; 5)
калькуляція фірми-виробника товару; 6)
відомості про якісні характеристики
товару; 7) рішення митного органу про
визначення митної вартості раніше
ввезених ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом).

Декларантом позивача було прийнято
рішення про випуск товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
відповідно до вимог наказу ДМСУ № 230
від 17.03.2008р. через відсутність на момент
декларування необхідних документів.

14.11.2011 Харківською обласною митницею
прийнято Рішення про визначення митної
вартості №807000006/2011/200929/1 згідно якого
митна вартість заявленого до митного
оформлення повітророзподільника
визначена за другим методом (за ціною
щодо ідентичних товарів). Причиною
відмови у застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
неподання додаткових документів.
Джерелом інформації зазначена ВМД №
702020001/2011/4429 від 04.11.2011.

14.11.2011 відповідач видає Картку відмови
у митному оформленні чи пропуску
товарів через митний кордон України
№807070003/1/01090, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару.

16.11.2011 позивач випускає товар у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
шляхом сплати до державного бюджету
суми ПДВ відповідно до митної вартості,
визначеної митним органом за ВМД №
807070003/2011/227264 (підстава лист-погодження
№ 04/2/02-14351 від 16.11.2011.

Відповідно до статті 264 МКУ у разі
потреби в підтвердженні заявленої
митної вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки.
Можливість подання додаткових
документів в підтвердження визначеної
митної вартості після здійснення
митного оформлення також передбачена
Порядком випуску товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання при
ввезенні їх на митну територію України,
затверджених Наказом Держмитслужби
України від 17.03.08 № 230. Строк дії
гарантійних зобов'язань становить 90
календарних днів з дати випуску товару
у вільний обіг.

В межах терміну дії гарантійних
зобов'язань листами від 05.12.2011 № 36 та
від 19.12.2011 № 43 декларант позивача надав
до Харківської обласної митниці
додаткові документи, а саме:1)
калькуляцію фірми - виробника товару
ВАТ «МТЗ ТРАНСМАШ»; 2) акт (сертифікат)
від 02.11.2011 р.; 3) рішення Київської
регіональної митниці про визначення
вартості раніше ввезеного товару
«повітророзподільник 483А-03», що
прийнято по одному
зовнішньоекономічному контракту №
414/9Л, додаток 3, а саме, ВМД № 100190000/2011/369074
від 06.10.2011 р. з ДМВ № 100190000/2011/369074 від
06.10.2011 р.; 4) рішення Київської
регіональної митниці про визначення
вартості раніше ввезеного товару
«повітророзподільник 483А-03», що
прийнято по одному
зовнішньоекономічному контракту №
414/9Л, додаток 3, а саме, ВМД №100190000/2011/370102
від 27.10.2011 р. з ДМВ № 100190000/2011/370102 від
27.10.2011 р.; 5)висновок про оцінку вартості
товару - повітророзподільник 483А-03 від
17.11.2011 р., який підтверджує вартість
товару 26008,00 рос. руб. за одиницю; 6)
бухгалтерську документацію про сплату
рахунків за поставлений товар.

Стосовно витребування договору з
третіми особами, що пов'язаний з
договором поставки товарів, митна
вартість яких визначається, а також
рахунків на користь третіх осіб,
позивачем було зазначено, що продавець
товару виступає в договірних
відносинах від власного імені та не є
чиїмось агентом, комісіонером або
повіреним; грошові кошти в якості
платежів третім особам на користь
продавця, а також платежі з брокерських
та комісійних послуг, пов'язаних з
виконанням контракту, не сплачувались,
тому що такі правовідносини відсутні
та не передбачені контрактом.

Листами від 23.12.2011 р. № 20/02-16158 та від
28.12.2011 р. № 20/02-16362 відповідач відмовив у
застосуванні митної вартості,
визначеної декларантом, у зв'язку із
недостатністю поданих відомостей для
об'єктивної перевірки та обчислення
митної вартості відповідно до вимог МК
України, а також виявленими
розбіжностями в поданих документів.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з протиправності рішень
митного органу про визначення митної
вартості товару як таких, що прийнято
без обґрунтування причин неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 266
Митного кодексу України, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, основним є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), використовується в разі,
якщо: немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) стосовно продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, що унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не може бути
зроблено відповідне коригування
відповідно до положень частини другої
цієї статті; 4) покупець і продавець не є
пов'язаними між собою особами або хоч і
є пов'язаними між собою особами, але ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з положеннями частини першої
статті 264 Митного кодексу України
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

За змістом статті 265 Митного кодексу
України митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Митний орган має право
упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 №339, контроль за правильністю
визначення митної вартості товарів під
час проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного кодексу
України, у тому числі шляхом проведення
перевірки документів, поданих для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, і відомостей, що
необхідні для здійснення митного
контролю, а також порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митний орган має виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості. При цьому,
такий контроль в силу положень пункту 2
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 №339, може здійснюватися в
тому числі шляхом порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, тобто з
використанням бази даних Єдиної
автоматизованої системи Державної
митної служби України, яка містить
відповідну інформацію.

Так, наявність ЄАІС ДМСУ інформації про
іншу митну вартість ідентичних або
аналогічних товарів може бути
підставою для витребування у
декларанта додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару.

У той же час, на думку колегії суддів,
розбіжність між рівнем заявленої
декларантом митної вартості товару та
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, не є достатньою для
висновку про недостовірність даних
щодо митної вартості товарів,
заявленої декларантом.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 №1766, декларант має право на
доведення у передбачений
законодавством строк митному органові
правильності визначення ним митної
вартості товарів.

Згідно з пунктами 11, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 №1766, для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи. Якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

У той же час, за змістом частини другої
статті 266 Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), є
основним.

Сам факт ненадання декларантом в
установлений строк додаткових
документів або ж відмови у їх надання
за відсутності оцінки достатності
документів, первісно наданих
декларантом, на підтвердження ціни
угоди щодо товарів, що імпортуються, не
є беззаперечною умовою для висновку
про відсутність підстав для
застосування першого методу
визначення митної вартості.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що заявлена позивачем
митна вартість, визначена за першим
методом, базувалась на документально
підтверджених відомостях; обмеження у
застосуванні першого методу
визначення митної вартості товару щодо
позивача відсутні.

Митним органом при невизнанні митної
вартості, заявленої позивачем, та
визначенні митної вартості за іншим,
відмінним від першого, методом не
обґрунтовано із посиланням на
документи, первісно надані
декларантом, причини неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, колегія суддів
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності рішень митного органу
як таких, що прийнято без належного
обґрунтування причин неможливості
застосування першого методу
визначення митної вартості, який
згідно з положеннями статті 266 Митного
кодексу України, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин, є
основним.

Одночасно з викладеним, колегія суддів
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо
недоведеності з боку митного органу
дотримання передбачених законом вимог
при визначенні митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Так, відповідно до статті 266 Митного
кодексу України, якщо митна вартість не
може бути визначена за методом 1 згідно
з положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Згідно з вимогами статті 268 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 267 цього Кодексу, за митну
вартість береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних умовах, що й
оцінювані товари.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку, що у випадку застосування
митним органом методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів, за основу береться
саме вартість операції з ідентичними
товарами, тобто, ціна договору щодо
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено із застосуванням першого
методу визначення митної вартості, а не
митна вартість ідентичних товарів
взагалі в незалежності від механізму
її формування.

Судами попередніх інстанцій із
посиланням на докази, досліджені під
час судового розгляду справи,
встановлено, що у спірних ВМД за основу
порівняння береться саме митна
вартість товару, яка не співпадає з
фактурною вартістю. Так, при винесенні
рішень про визначення митної вартості
товару №807000006/2011/200853/1 від 19.10.11 та
№807000006/2011/200913/1 від 07.11.11 за основу
порівняння були взяті спірні ВМД
позивача №807070003/2011/226233 від 06.10.2011 та
№807070003/2011/226967 від 04.11.2011, оформлені за
другим методом визначення митної
вартості. Копії ВМД №702020001/2011/003931 від
29.09.11, № 702020001/2011/004227 від 27.10.11 та
№702020001/2011/004429 від 04.11.11 в якості
обґрунтування своїх заперечень проти
позову відповідачем надані не були, у
зв'язку з чим суди вказали на
відсутність можливості встановити, чи
дійсно за основу корегування була
взята фактурна вартість товару.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи викладене, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, виходячи із завдання
адміністративного судочинства,
визначеного статтю 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів погоджується
із позицією судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для вжиття
заходів судового захисту прав та
інтересів позивача за вказаним
позовом, у зв'язку з чим вказує на
обґрунтованість висновків судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Харківської обласної
митниці відхилити, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: