Справа № 826/3452/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2014 року № 826/3452/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
"Промбудреконструкція"до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової службипровизнання
протиправними та скасування
представника позивача - Макушненко О.В.
(довіреність б/н від 01.02.2014),
представника відповідача - Коваленка
А.О. (довіреність № 391/9 від 04.07.2013),
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 02.04.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
"Промбудреконструкція" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.05.2013 в задоволенні позовних вимог
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013 у
справі № 826/3452/13-а апеляційну скаргу
залишено без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13.05.2013 без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21.01.2014 у справі
частково, скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13.05.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.02.2014 справу
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що позивачем кредитні
кошти за кредитними договорами були
отримані для поповнення обігових
коштів для здійснення інвестиційної
діяльності, що являється господарською
операцією з огляду на що відповідні
кредитні кошти були використані ним
для здійснення господарських операцій,
а отже витрати на сплату відсотків за
кредитними договорами відносяться до
господарської діяльності платника.
Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю, надав додаткові усні
пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 12.03.2014
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення проти позову
відповідач обґрунтовує тим, що у
суб'єкта господарювання відсутнє право
на включення до фінансових витрат сум
нарахованих відсотків за користування
кредитними коштами у випадку
відсутності направленості таких
коштів на отримання прибутку, зокрема,
у випадку відсутності прибутку та
економічної недоцільності
використання коштів.
Представник відповідача у судових
засіданнях заперечення підтримала,
надала додаткові усні пояснення та
просила у задоволенні
адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд, -
У період з 28.09.2012 по 18.10.2012 Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби проведена планова
виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промбудреконструкція» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2009 по
30.06.2009, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2009 по
За результатами перевірки складено акт
№ 887/22-2/34047434 від 25.10.2012, яким
встановлено порушення пункту 1.32.
статті 1, підпункту 4.1.6. пункту 4.1. статті
4, пункту 5.1., підпункту 5.2.1. пункту 5.2.
статті 5, підпункту 5.3.9. пункту 5.3. статті
5, Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та підпункту
14.1.27 підпункту 14.1.36 пункту 14.1. статті 14,
підпункту 138.10.5. пункту 138.10. статті 138
Податкового кодексу України внаслідок
чого встановлено завищення від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток на загальну суму 20
936 229 грн. в тому числі за 2 півріччя 2009
року на суму 10403357 грн., за 2010 рік на суму
6991284 грн., за 2011 рік на суму 3085503 грн., за 1
півріччя 2012 року на суму 456085 грн.,
встановлено заниження податку на
прибуток Товариством в результаті
порушень викладених в п. 3.1.2 акту
перевірки на загальну суму на загальну
суму 1296282 грн., в тому числі за 3 квартал
2009 року на суму 1062 грн. в тому числі за 4
квартал 2009 року на суму 625 грн., за 1
квартал 2010 на суму 319556 грн., за 4 квартал
раку на суму 600 грн., за 2 квартал 2011 року
на суму 3995 грн., за 3 квартал 2011 року на
суму 449612 грн., за 4 квартал 2011 року на
суму 238300 грн., за І квартал 2012 року на
суму 218325 грн., за 2 квартал 2012 року на
До такого висновку податковий орган
дійшов виходячи з наступного.
На сторінках 8-9 акту № 887/22-2/34047434 від
25.10.2012 зазначено наступне: "В ході
перевірки ТОВ «Промбудреконструкція»
віднесення до складу валових витрат
суму відсотків нарахованих по
отриманим кредитам від ПАТ «Аркада»
В ході перевірки встановлено укладання
наступних кредитних договорів:
- кредитний договір №291 від 30.03.2009 року
(з додатковими угодами), укладений з АКБ
договору банк відкриває Позичальнику
відкличну кредитну лінію на вимогу в
сумі 65000000,00 грн. на термін до 26 березня
2010 року, цільове використання
кредитних коштів - поповнення обігових
коштів для здійснення інвестиційної
діяльності, річна процентна ставка
складає 14%. Позичальник виплачує
кредитору відсотки за користування
- кредитний договір №308 від 07.05.2010 року
(з додатковими угодами), укладений з ПАТ
договору банк відкриває Позичальнику
відкличну кредитну лінію на вимогу в
сумі 67000000,00 грн. на термін до 06 травня 2011
року, цільове використання кредитних
коштів - поповнення обігових коштів для
здійснення інвестиційної діяльності,
річна процентна ставка складає 18%.
Позичальник виплачує кредитору
відсотки за користування кредитними
- кредитний договір №329 від 20.05.2011 року
(з додатковими угодами), укладений з ПАТ
договору банк відкриває Позичальнику
відкличну кредитну лінію на вимогу в
сумі 75000000,00 грн. на термін до 18 травня 2010
року, цільове використання кредитних
коштів - поповнення обігових коштів для
здійснення інвестиційної діяльності,
річна процентна ставка складає 6%.
Позичальник виплачує кредитору
відсотки за користування кредитними
- кредитний договір №354 від 11.05.2012 року
(з додатковими угодами), укадений з ПАТ
договір №329 від 20.05.2011 року (з
додатковими угодами), укладений з ПАТ
договору банк відкриває Позичальнику
відкличну кредитну лінію на вимогу в
сумі 70000000,00 грн. на термін до 10 травня 2013
року, цільове використання кредитних
коштів - поповнення обігових коштів
для здійснення інвестиційної
діяльності, річна процентна ставка
складає 11%. Позичальник виплачує
кредитору відсотки за користування
Так, в ході перевірки встановлено, що
кредитні кошти були направлені
підприємством на купівлю (продаж)
цінних паперів (акції, векселя,
облігації) в результаті чого за період
з 01.07.2009 по 30.06.2012 року збитки від
операцій по окремим видам цінних
паперів значно перевищували прибуток
від операцій з ними (збитки на 30.06.2012
року склали 61 840 899,00 грн.,
прибуток склав 100 976,00 грн., детально
наведено в Додатку 3 до акта перевірки),
при цьому згідно даних бухгалтерського
обліку підприємством за аналогічний
період були понесені витрати на суму
нарахованих відсотків по кредитним
договорам в розмірі 26 544 753,0 грн., в т.ч. у
3 кварталі 2009 року на загальну суму 4246,0
грн., у 4 кварталі 2009 року на
загальну суму 10405856,0 грн., у 1 кварталі 2010
року на загальну суму 1518794,0 грн., у 2
кварталі 2010 року на загальну суму 954830,0
грн., у 3 кварталі 2010 року на загальну
суму 2831417,0 грн., у 4 кварталі 2010 року на
загальну суму 3135232,0 грн., у 1 кварталі 2011
року на загальну суму 1516219,0 грн., у 2
кварталі 2011 року на загальну суму 1589051,0
грн., у 3 кварталі 2011 року на загальну
суму 1954836,0 грн., у 4 кварталі 2011 року на
загальну суму 1036087,0 грн., у 1 кварталі 2012
року на загальну суму 1039643,0 грн., у
2 кварталі 2012 року на загальну суму 558542,0
З огляду на зазначене податковий орган
дійшов висновку про те, що кредитні
кошти були використані не в діяльності,
яка спрямована на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах.
Товариством з обмеженою
«Промбудреконструкція» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби були подані
заперечення на акт № 887/22-2/34047434 від
25.10.2012, за результатами розгляду яких
листом № 9264/10/22-210 від 06.11.2012 "Відповідь
на заперечення до акту перевірки"
повідомлено про те, що висновки акту
перевірки залишено без змін.
09.11.2012 на підставі акту № 887/22-2/34047434 від
25.10.2012 прийнято податкові повідомлення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 1 447 227,00 грн., у
тому числі за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на 150945,00 грн.
Товариством з обмеженою
«Промбудреконструкція» було подано до
Державної податкової служби в місті
Києві скаргу на податкові повідомлення
від 09.11.2012, яка рішенням про результати
розгляду первинної скарги № 851/10/12-1-03
від 28.01.2013 залишена без задоволення, а
податкові повідомлення - рішення без
Товариством з обмеженою
«Промбудреконструкція» було подано до
Державної податкової служби України
скаргу на податкові повідомлення -
рішення № від 09.11.2012 та №
від 09.11.2012, яка рішенням про результати
розгляду повторної скарги №3256/6/10-2115
від 01.03.2013 залишено без задоволення, а
податкові повідомлення - рішення без
змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Промбудреконструкція» не
погоджуючись з податковими
повідомленнями - рішеннями № від
09.11.2012 та № від 09.11.2012, вважаючи їх
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню звернулось з відповідним
позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Частиною другою статті 3
Господарського кодексу України
встановлено, що господарська
діяльність, що здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Відповідно до частини першої статті 79
Господарського кодексу України
господарськими товариствами
визнаються підприємства або інші
суб'єкти господарювання, створені
юридичними особами та/або громадянами
шляхом об'єднання їх майна і участі в
підприємницькій діяльності товариства
з метою одержання прибутку. У випадках,
передбачених цим Кодексом,
господарське товариство може діяти у
складі одного учасника.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
зазначеного Закону встановлено, що до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Підпунктом 138.10.5 пункту 138.10 статті 138
Податкового кодексу України
встановлено, що до складу інших витрат
включаються, у тому числі, фінансові
витрати, до яких належать витрати на
нарахування процентів (за користування
кредитами та позиками, за випущеними
облігаціями та фінансовою орендою) та
інші витрати підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченнями (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку).

Згідно з пунктом 141.1 статті 141
Податкового кодексу України до складу
витрат включаються будь-які витрати,
пов'язані з нарахуванням процентів за
борговими зобов'язаннями (в тому числі
за будь-якими кредитами, позиками,
депозитами, крім фінансових витрат,
включених до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку) протягом звітного періоду, якщо
такі нарахування здійснюються у
зв'язку з провадженням господарської
діяльності платника податку.

З наявних в матеріалах справи
документів та пояснень наданих
представниками сторін судом
встановлено наступне.

За результатом отримання кредитних
коштів за кредитним договором № 354 від
11.05.2011, позивачем укладались договори
купівлі - продажу цінних паперів
№ 382/2012-БВ від 11.05.2012, № 448/2012-БВ від
07.06.2012, № 24/2012-БВ від 10.05.2012, № 389/2012-БВ від
15.05.2012 за умовами яких Продавець продає
і передає, а Покупець купує і приймає
цінні папери, інвестиційні
сертифікати, визначені в договорі.

В подальшому, придбані цінні папери та
інвестиційні сертифікати, за умовами
договорів купівлі - продажу № 367/2012-БВ
від 10.05.2012, № 446/2012-БВ від 07.06.2012 продані,
(передані) контрагентам - покупцям, про
що складені відповідні акти
прийому-передачі цінних паперів.

Згідно платіжних доручень, що
містяться в матеріалах справи,
контрагентами - покупцями перераховані
кошти на рахунки позивача.

За кошти отримані за кредитним
договором № 308 від 07.05.2010, на підставі
договорів купівлі - продажу № 97/2010-Б від
07.05.2010, № 98/2010-Б від 07.05.2010, № 99/2010-Б від
07.05.2010, № 43/2011-Б від 13.01.2011, позивачем
придбані акції, інвестиційні
сертифікати, які у подальшому за
договорами купівлі-продажу цінних
паперів № 377/2010-Б від 04.10.2010, № 48/2011-Б від
13.01.2011, № 294/2011-Б від 26.04.2011, № 301/2011-Б від
26.04.2011, № 302/2011-Б від 26.04.2011, № 304/2011-Б від
26.04.2011, № 417/2010-Б від 02.11.2010, № 99/2011-Б від
14.02.2011, № 46/2011-Б від 13.01.2011 передані
контрагентам - покупцям.

Крім цього, згідно акту прийому -
передачі векселів до платежу від 30.03.2009,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стальбудпроект"
(Пред'явник) передано позивачу
(Векселедавець) прості векселі у
кількості 7 штук.

Згідно акту прийому - передачі векселів
від 30.03.2009 Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мена Фрут Гарден"
(Пред'явник) з урахуванням оплати
згідно платіжного доручення № 598 від
30.03.2009, передано позивачу
(Векселедавець) прості векселі у
кількості 2 штуки.

За кошти отримані за кредитним
договором № 291 від 30.03.2009, на підставі
договорів купівлі - продажу № 125/2009-Б
від 23.03.2009, № 154/2009-Б від 30.03.2009, № 155/2009-Б
від 30.03.2009, № 166/2009-Б від 24.04.2009, № 169/2009-Б
від 29.04.2009, № 170/2009-Б від 29.04.2009, № 172/2009-Б
від 29.04.2009, № 171/2009-Б від 29.04.2009, № 181/2009-Б
від 14.05.2009, № 279/2009-Б від 14.08.2009, позивачем
придбані акції, інвестиційні
сертифікати, які у подальшому за
договорами купівлі-продажу цінних
паперів № 132/2009-Б від 23.03.2009, № 364/2009-Б від
25.09.2009, № 63/2010-Б від 25.03.2010, № 240/2009-Б від
09.07.2009, № 254/2009-Б від 27.07.2009, № 484/2009-Б від
25.12.2009, № 65/2010-Б від 25.03.2010, № 64/2010-Б від
25.03.2010 передані контрагентам - покупцям.

В матеріалах справи міститься копія
договору № 85 банківського вкладу
"Строковий" від 31.03.2009, згідно умов якого
позивач передає, а банк зобов'язується
прийняти кошти в сумі 12 750 000, 00 грн.,
нараховувати на них проценти та
повернути їх на умовах і в строки, що
встановлені в договорі. Банк приймає
кошти вкладника на строк 13 (тринадцять)
місяців до 30.04.2010 та розмір відсоткової
ставки за вкладом становить 10 % річних.

За рахунок коштів отриманих за
кредитним договором № 329 від 20.05.2011, на
підставі договорів купівлі - продажу №
403/2011-Б від 03.06.2011, № 367/2011-Б від 20.05.2011,
№374/2011-Д від 20.05.2011, № 375/2011-Б від 20.05.2011, №
377/2011-Б від 20.05.2011, №379/2011-Б від 20.05.2011
року, № 399/2011-Б від 03.06.2011, № 376/2011-Б від
20.05.2011, № 378/2011-Б від 20.05.2011, № 401/2011-Б від
03.06.2011, № 402/2011-Б від 03.06.2011, №408/2011-Б від
06.06.2011, позивачем придбані акції,
інвестиційні сертифікати, які в
подальшому за договорами
купівлі-продажу цінних паперів №
372/2012-БВ від 10.05.2012, № 26/2011-Б від 09.08.2011, №
340/2012-БВ від 27.04.2012, № 341/2012-БВ від 27.04.2012,
№877/2011-Б від 30.11.2011, № 50/2012-Б від 11.01.2012, №
366/2012-БВ від 10.05.2012, №540/2011-Б від 18.07.2011, №
729/2011-Б від 12.10.2011, № 221/2012-БВ від 06.03.2012,
№200/2012-БВ від 21.02.2012, передані
контрагентам - покупцям.

Згідно акту пред'явлення векселів до
платежу від 16.11.2011 та акту прийому -
передачі від 16.11.2011 року позивачем з
урахуванням оплати згідно платіжного
доручення, передано Товариству з
обмеженою відповідальністю "Мена Фрут
Гарден" (Векселедавець) прості векселі
у кількості 4 штуки.

14.10.2011 відповідно до акту
прийому-передачі векселів до акту
пред'явлення векселів до платежу
позивачем з урахуванням оплати згідно
платіжного доручення, передано
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгконтракт"
(Векселедавець) простий вексель у
кількості 1 штука.

Наявними в матеріалах справи копіями
реєстрів придбаних цінних паперів
позивачем за перевіряємий період за
кредитними договорами № 2291 від 30.03.2009,
№ 308 від 07.05.2010, № 329 від 20.05.2011, № 354 від
11.05.2012 із переліком придбаних цінних
паперів та визначенням їх вартості та
отриманих коштів за продаж,
підтверджуються результати зазначених
господарських операцій встановлені
актом № 887/22-2/34047434 від 25.10.2012.

Крім того, представник відповідача у
судових засіданнях зазначив про те, що
позивачем не було вчинено жодних дій
спрямованих на вивчення кон'юктури
ринку та не було вжито інших заходів з
метою спрямування здійснюваних ним
операцій на отримання прибутку.

Позивачем пояснень та доказів на
спростування зазначених посилань
відповідача суду надано не було, як і не
було зазначено про вжиття будь - яких
заходів з метою недопущення
збитковості господарської діяльності
та отримання за її результатами доходу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
матеріалами справи не спростовуються
висновки акту № 887/22-2/34047434 від 25.10.2012
щодо допущення позивачем порушення
пункту 1.32. статті 1, підпункту 4.1.6.
пункту 4.1. статті 4, пункту 5.1., підпункту
5.2.1. пункту 5.2. статті 5, підпункту 5.3.9.
пункту 5.3. статті 5, Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та підпункту 14.1.27 підпункту 14.1.36 пункту
14.1. статті 14, підпункту 138.10.5. пункту 138.10.
статті 138 Податкового кодексу України,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для скасування податкових
повідомлень - рішень.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в
повному обсязі 09.04.2014