Справа № 2а-3684/10/1070
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/13337/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Мойсюка М.І, Олексієка М.М.,
секретар Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Київській
області на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Контрольно-ревізійного
управління у Київській області, третя
особа начальник
Контрольно-ревізійного управління у
Київській області Вдовкіна Олена
Владиславівна про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и
л а :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до відповідача,
уточнивши який просила визнати
протиправними та скасувати накази
Контрольно-ревізійного управління в
Київській області від 24 листопада 2011
року №458-о та від 25 січня 2010 року № 19-о
про її звільнення з роботи на підставі
п.1 ст.40 в зв'язку з ліквідацією відділу
контролю у сфері будівництва та послуг,
поновити її на посаді начальника
відділу контролю у сфері будівництва
та послуг Контрольно-ревізійного
управління в Київській області,
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 26 січня
2010 року до 25 липня 2010 року в сумі 32728
грн.

Посилалася на те, що звільнення
незаконне, оскільки відбулася не
ліквідація установи, тобто
Контрольно-ревізійного управління в
Київській області, а лише ліквідація
відділу, не відбулося скорочення
чисельності чи штату працівників, а на
базі одного структурного підрозділу
(відділу) з меншою чисельністю
працівників, утворено інший
структурний підрозділ(відділ) з
більшою чисельністю працівників.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове судове
рішення про задоволення позову ОСОБА_4
Постановлено визнати протиправними
скасувати накази
Контрольно-ревізійного управління в
Київській області від 24 листопада 2011
року №458-о та від 25 січня 2010 року № 19-о,
поновити ОСОБА_4 на посаді начальника
відділу контролю у сфері будівництва
та послуг Контрольно-ревізійного
управління в Київській області.
Зобов'язати Контрольно-ревізійне
управління в Київській області
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 25 січня 2010 року по
25 липня 2010 року. Постанову в частині
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу у межах стягнення за один
місяць допущено до негайного
виконання.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 лютого 2013 року з підстав
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції апеляційний суд виходив з
того, що в даному випадку не було
ліквідації установи, а саме
Контрольно-ревізійного управління в
Київській області, оскільки
скорочення чисельності штату не
відбулося, бо виключили із штатного
розпису 16 одиниць, а включили до нього
17 одиниць, посада, яку обіймала ОСОБА_4
до реорганізації підприємства,
збереглася після реорганізації з тими
ж повноваженнями та функціями, які
виконувалися раніше, Положення про
ліквідований відділ та про
новостворений відділ практично
ідентичні, а незначні редакційні зміни
не можуть свідчити про зміну істотних
умов публічної служби.

Такі висновки суду апеляційної
інстанції ґрунтуються на законі та
матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Частинами 2, 3 ст. 36 КЗпП України
передбачено, що зміна
підпорядкованості підприємства,
установи, організації не припиняє дії
трудового договору. У разі зміни
власника підприємства, а також у разі
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
продовжується. Припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого органу можливе лише у
разі скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України
звільнення з підстав, зазначених у п.п.
1, 2, 6 цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

Встановлена законодавством можливість
ліквідації державної установи
(організації) з одночасним створенням
іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) установи, що
ліквідується, не виключає, а передбачає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи.

Оскільки в даному випадку установа не
ліквідована, а ліквідовано лише відділ
внаслідок реорганізації, посада
позивачки з тим же колом
функціональних обов'язків збереглася,
то суд прийшов до правильного висновку
про незаконність наказу про звільнення
позивачки на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального,
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
У країни, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Київській області залишити
без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало М.І.
Мойсюк М.М. Олексієнко