Справа № 826/4037/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2014 року 13:20
№ 826/4037/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кепі Енд»до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києвітретя особа без самостійних
вимог на предмет споруПриватне
підприємство «Корсар»про визнання
протиправним та скасування
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кепі Енд» (далі -
позивач, ТОВ «Кепі Енд») звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі - відповідач), третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Приватне підприємство «Корсар»
(далі - третя особа, ПП «Корсар»), в якій
просить суд визнати протиправним та
скасувати припис відповідача від 17.03.2014
про усунення позивачем порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Під час розгляду справи представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі. Зазначив, що у
відповідності до положень
законодавства припис не може містити
вимогу заборонити експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію. Посилався на
те, що припис протиправно складений
стосовно позивача попри те, що
власником спірного приміщення є ПП
«Корсар». Крім того, позивач зазначив,
що відповідачем не вказано на підставі
чого він дійшов висновку про
здійснення реконструкції приміщення,
яке було об'єктом перевірки.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
В обґрунтування правомірності
оскаржуваного припису зазначив, що в
ході перевірки встановлено порушення
позивачем законодавства у сфері
містобудівної діяльності. У зв'язку з
виявленими порушеннями складено
припис у відповідності до вимог
законодавства. Посилався на
помилковість доводів позивача про
відсутність у відповідача повноважень
для заборони експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, оскільки таке право
передбачене пунктом 9 частини 4 статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
підпунктом 10 пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 №553. Просив
відмовити позивачу у задоволенні
Третя особа явку свого представника у
судове засідання не забезпечила, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлена належним чином. Своєї
позиції щодо заявлених позовних вимог
суд не повідомила.
Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва встановив наступне.
У зв'язку з надходженням вимоги
прокуратури міста Києва №07/1/5-335/46-14 від
06.03.2014 (вх. №7/26-1103/44 від 11.03.2014),
відповідач видав направлення від 17.03.2014
б/н для проведення позапланової
перевірки за адресою: просп. Правди, 5 у
Подільському районі міста Києва,
Відповідно до статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та згідно з Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553
відповідач, у присутності заступника
директора ТОВ «Кепі Енд» Саєнко О.О.,
провів позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ПП
«Корсар» та ТОВ «Кепі Енд» об'єкта
будівництва - будівля кафе «Піцца
Челентано» за адресою: просп. Правди, 5 у
Подільському районі міста Києва.
За результатами зазначеної
позапланової перевірки відповідач
склав акт від 17.03.2014 перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів (далі - акт
Як вбачається зі змісту акту від 17.03.2014,
за результатами перевірки з виїздом на
місце встановлено, що за вказаною
адресою розташована одноповерхова
будівля орієнтовною площею близько 150
кв.м., яка під час перевірки
експлуатується у якості закладу
громадського харчування - кафе «Піца
Челентано» на підставі договору між
ТОВ «Кепі Енд» і власником приміщення
ПП «Корсар». Відповідач не реєстрував
документів дозвільного характеру, що
дають право на виконання будівельних
робіт та не приймала об'єкт в
експлуатацію за вказаною адресою. В
ході перевірки встановлено, що дана
будівля має ознаки реконструкції та
експлуатується без прийняття в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.
Відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем вимог частини 1
статті 34, частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
17.03.2014 відповідач склав припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (далі -
припис від 17.03.2014), з вимогою заборонити
з 17.03.2014 експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
- будівлі кафе на просп. Правди, 5 у
Подільському районі міста Києва до
усунення допущених правопорушень.
Вважаючи протиправним припис
відповідача від 17.03.2014, позивач
оскаржив його до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Відповідно до частини 2 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі -
Порядок №553) визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.
Суд встановив, що перевірка позивача
була проведена на підставі вимоги
прокуратури міста Києва №07/1/5-335/46-14 від
06.03.2014 (вх. №7/26-1103/44 від 11.03.2014), копія
якої наявна в матеріалах справи.
Згідно із абзацом 9 пункту 7 Порядку № 553
позаплановою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Однією з підстав проведення
позапланової перевірки є вимога
правоохоронних органів про проведення
Пунктом 16 Порядку №533 встановлено, що
за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис) (пункт 17 Порядку №533).
З матеріалів справи вбачається, що за
результатами проведеної перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
відповідач встановив порушення ТОВ
«Кепі Енд» законодавства у сфері
містобудівної діяльності, а саме:
порушення позивачем вимог частини 1
статті 34, частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
ТОВ «Кепі Енд» експлуатує
одноповерхову будівлю, орієнтовною
площею 150 кв.м. за адресою: м. Київ, просп.
Правди, 5 під заклад громадського
харчування - кафе «Піца Челентано», на
підставі договору, укладеного з
власником приміщення - ПП «Корсар», що
не заперечувалось сторонами.
До матеріалів справи відповідач надав
копію акту від 24.03.1998 №121 про прийняття
в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта за адресою: м.
Київ, просп. Правди, 5.
Відповідач зазначив, що враховуючи
надані під час перевірки документи, а
також на підставі усних пояснень
заступника директора ТОВ «Кепі-Енд»
Саєнко О.О. встановлено, що
вищезазначена будівля має ознаки
реконструкції та експлуатується без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.
Однак, станом на дату проведення
перевірки, відповідач не видавав і не
реєстрував документів, які б давали
право на виконання підготовчих і
будівельних робіт, а також не приймав в
експлуатацію завершені будівництвом
об'єкти за вказаною адресою після
проведення реконструкції.
В обґрунтування зазначених доводів
відповідач посилався на матеріали
фотофіксації, які відображають
виявлені в ході перевірки порушення
позивачем законодавства.
Положеннями частини 1 статті 376
Цивільного кодексу України
встановлено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно правової позиції Верховного
суду України у справі № 6-130цс13, в
розумінні частини першої статті 376
Цивільного кодексу України самочинним
будівництвом є не тільки новостворений
об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який
виник у результаті реконструкції,
капітального ремонту, перебудови,
надбудови вже існуючого об'єкта,
здійснених без одержаного дозволу
місцевих органів виконавчої влади чи
органів місцевого самоврядування,
розробленої та затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, дозволу на виконання
будівельних робіт, наданого органами
архітектурно-будівельного контролю,
оскільки в результаті таких дій об'єкт
втрачає тотожність із тим, на який
власником (власниками) отримано право
Таким чином, норма частини 1 статті 376
Цивільного кодексу України підлягає
застосуванню й до випадків самочинної
реконструкції об'єкта нерухомості, у
результаті якої об'єкт набуває нових
якісних характеристик (зміна
конфігурації, площі та кількості
приміщень, втручання в несучі
конструкції, улаштування дверних
прорізів у капітальних стінах тощо;
розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).
Згідно з частиною 1 статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності;
3) видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.
Позивач та третя особа не надали суду
доказів того, що будівля за адресою: м.
Київ, просп. Правди, 5, яку експлуатує
позивач, після завершення
реконструкції, була прийнята в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.
Відповідно до частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.
Пунктом 12 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461, експлуатація об'єктів, не прийнятих
в експлуатацію, забороняється.
Слід зазначити, що даними нормами
встановлено обмеження експлуатувати
об'єкти, не прийняті в експлуатацію,
усім без винятку суб'єктам
містобудування, а не тільки замовникам
Суд відхиляє доводи позивача про те, що
оскаржуваний припис мав бути складений
стосовно власника нежитлового
приміщення за адресою: м. Київ, просп.
Правди, 5 - ПП «Корсар», оскільки дане
приміщення експлуатує саме позивач.
У зв'язку з виявленням порушення
позивачем наведених норм
законодавства, відповідач, на підставі
положень статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядку №553, склав оскаржуваний
припис від 17.03.2014, яким вимагав
заборонити з 17.03.2014 експлуатацію
самочинно реконструйованого об'єкту
будівництва - будівлі кафе за адресою:
просп. Правди, 5 у Подільському районі
міста Києва до усунення допущених
Відповідач посилався на те, що будівля
є нерухомим майном, що пов'язане
фундаментом із землею та створене з
відповідних будівельних матеріалів і
конструкцій, поєднаних між собою в
певній технологічній послідовності,
визначеній проектною документацією,
державними будівельними стандартами,
нормами і правилами. Дії ТОВ «Кепі Енд»
можуть становити суспільну загрозу
життю та здоров'ю людей, оскільки немає
даних про те, чи має створена будівля
належну міцність, стійкість та
експлуатаційну надійність.
Позивач, в обґрунтування
протиправності оскаржуваного припису,
посилався на те, що відповідно до
законодавства України, приписом можуть
лише встановлюватись вимоги щодо
усунення порушення положень
законодавства та заходи, за допомогою
яких таке усунення може бути
реалізовано. Також позивач зазначив, що
відповідачу не надано повноважень
забороняти експлуатацію об'єкта на
підставі припису, оскільки така
заборона може бути оформлена виключно
у формі рішення, яке підписує керівник
або заступник керівника органу
державного архітектурно-будівельного
Суд відхиляє наведені доводи позивача,
з огляду на наступне.
У відповідності підпункту 3 пункту 11
Положення №553, посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право, зокрема, видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.
Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
підпунктом 10 пункту 11 Положення №553
посадовим особам інспекцій надано
право забороняти за вмотивованим
письмовим рішенням керівника
відповідної інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
Відповідач зазначив, що рішення про
заборону експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, передбачене пунктом 9
частини 4 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та підпунктом 10 пункту 11 Положення №553
було оформлене у вигляді припису.
Суд зазначає, що законодавством не
встановлено вимоги до форми рішення
про заборону експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів та єдиною
вимогою є підписання такого рішення
керівником відповідної інспекції чи
Дослідивши наявну в матеріалах справи
копію припису від 17.03.2014, суд встановив,
що він підписаний заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О. та головним
державним інспектором Лисак С.Ф.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскільки виданий відповідачем припис
містить підпис заступника керівника
Інспекції, то заборона експлуатації
самочинно реконструйованого об'єкту
будівництва - будівлі кафе на просп.
Правди, 5 у Подільському районі міста
Києва до усунення допущених
правопорушень накладена відповідачем
у межах повноважень, наданих йому
Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
У відповідності до положень частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.
Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кепі Енд»
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський