Справа № 130/714/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 130/714/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шепель К.А.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 на постанову
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 11 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Жмеринської міської
ради Вінницької області про
зобов'язання провести перерахунок та
стягнення невиплаченої державної
соціальної допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трьохрічного
віку, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління праці і
соціального захисту населення
Жмеринської міської ради про
зобов'язання провести перерахунок та
стягнення невиплаченої державної
соціальної допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трьохрічного
віку.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області ухвалою від 11.03.2014
року позовну заяву, в частині вимог
щодо стягнення невиплаченої державної
соціальної допомоги понад
шестимісячний строк до дня звернення
до суду з даним позовом, залишив без
розгляду, на підставі ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач оскаржив його до суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апелянт вимоги
скарги підтримала у повному обсязі,
окремо зауваживши, що про порушення
своїх прав вона дізналась лише з листа
управління праці і соціального захисту
населення Жмеринської міської ради від
24.02.2014 року, а відтак суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про залишення вимог щодо стягнення
невиплаченої державної соціальної
допомоги понад шестимісячний строк,
без розгляду.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача та думку позивача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як досліджено із матеріалів справи,
07.03.2014 року позивач звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління праці і соціального захисту
населення Жмеринської міської ради, в
якому просив визнати дії
неправомірними та зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
стягнення невиплаченої державної
соціальної допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трьохрічного
віку за період з 21.07.2012 року по час
звернення до суду.

Враховуючи те, що протиправні дії
відповідача, зокрема недоплата
державної соціальної допомоги, мала
місце з липня 2012 року, а до суду з
адміністративним позовом позивач
звернулась лише в березні 2014 року, суд
першої інстанції дійшов висновку про
пропущення позивачем строку звернення
до суду за захистом порушеного права.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого законом" означає,
що позов має подаватися лише в тих
межах часу, які встановлені законом.
Крім того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановлених на цей випадок
законом.

Частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено
річний строк (до моменту прийняття
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів") та шестимісячний (після
прийняття Закону України "Про
судоустрій та статус суддів") для
звернення до адміністративного суду,
що пов'язане зі специфікою
правовідносин, а також має сприяти
наданню доказів, підвищує їхню
достовірність і тим самим сприяє
встановленню істини у конкретній
адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Необхідно зазначити, що
процесуальним строком є проміжок часу,
встановлений законом або судом, у який
суд та особи, що беруть участь у справі,
та інші учасники процесу вчиняють
певні процесуальні дії, передбачені
КАС України, в результаті вчинення яких
настають певні правові наслідки.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову за умови,
якщо суд за заявою особи, яка його
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
встановлення процесуальних строків
законом та судом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними,
передбачених КАС України певних
процесуальних дій.

Оскільки, колегія суддів не вважає
наведені позивачем причини пропущення
строку звернення до суду поважними, а
також не надано докази в обґрунтування
поважності причин пропущення строку, а
тому наявні підстави для залишення
позовної заяви в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з 21.07.2012 року по 06.09.2013
року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
залишення без розгляду
адміністративного позову з підстав
пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи те, що висновки суду
обґрунтовані та відповідають чинному
законодавству, а доводи апеляційної
скарги їх не спростовують, колегія
суддів на підставі ст. 200 КАС України,
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
ухвалу без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, -
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 11 березня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
22 квітня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.