Справа № 2а-14051/10/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/61291/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко
Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Краснокутському районі
Харківської області

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2011

у справі № 2а-14051/10/2070 Харківського
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Творча архітектурна
майстерня «Арді-Контур»

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у Краснокутському районі Харківської
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.04.2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2011
скасовано постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.04.2011, позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № /0 від
06.10.2010, яким ТОВ «Творча архітектурна
майстерня «Арді-Контур» визначено
податкове зобов'язання с податку на
додану вартість на суму 47711,00 грн.

Не погоджуючись з постановленим по
справі рішенням суду апеляційної
інстанції, ДПІ у Краснокутському
районі Харківської області звернулась
із касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2011 та
залишити в силі постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.04.2011.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що ДПІ
у Краснокутському районі Харківської
області проведена документальна
невиїзна перевірка ТОВ «Творча
архітектурна майстерня «Арді-Контур»
по податку на додану вартість за липень
2010 року.

Як висновок проведеної перевірки,
податковим органом встановлено
порушенням позивачем підпункту 7.2.3
пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (Закон №
168/97-ВР) (втратив чинність з 1 січня 2011
року у зв'язку з набранням чинності
Податковим кодексом України), що
виявилось у завищенні товариством суми
податкового кредиту за липень 2010 року
на 36701,00 грн. за податковими накладними
ПП ТОВ «Східтехсервіс» та ТОВ «
Донстройтранс».

Відповідно до вищезазначених
висновків акту перевірки ДПІ у
Краснокутському районі Харківської
області винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від
06.10.2010 про донарахування податкових
зобов`язань з податку на додану
вартість у сумі 47711,00 грн. (у т.ч. 36701,00
грн. - основний платіж та 11010,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції).

У судовому процесі встановлено, що
01.07.2010 між позивачем (покупець) з однієї
сторони та ТОВ «Східтехсервіс»
(продавець) з іншої, укладено договір
купівлі-продажу № 01/07,
відповідно до якого продавець
поставляє, а виконавець зобов'язується
прийняти товар (бетон марки М 200 П2). Факт
придбання позивачем товару та його
оплати підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а саме:
копіями рахунка - фактури, видаткової
накладної, податкової накладної,
платіжного доручення на сплату
позивачем ТОВ «Східтехсервіс» 5940,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 990,00 грн.) в рахунок вартості
вказаного товару (т. 2, а.с 7-10). У
подальшому придбаний товар
використано в господарської
діяльності позивача шляхом
використання його при проведенні
наступних ремонтних робіт (договір, акт
прийому-передачі виконаних робіт
ф.КБ-3).Оцінка доказів надана судом
апеляційної інстанції з дотриманням
норм ст. 86 КАС України.

Крім того, між позивачем та ТОВ
«Донстройтранс» в період з 01.04.2010 по
26.07.2010 укладено ряд угод, предметами
яких було переважно надання послуг з
виконання проектних робіт по технічним
спорудам, а також ремонтно-будівельні
роботи (т.1 а.с.61, 73, 78, 88, 97, 118, 127, 138, 148, 155,
165, 175, 185, 195, 201, 206, 215).

Згідно з умовами зазначених договорів
позивач є замовником, а ТОВ
«Донстройтранс» виконавцем. Ціна на
проведення проектних робіт
узгоджувалася протоколами про
договірну ціну. Зазначені роботи
виконані в повному обсязі та передані
згідно актів здачі - прийому виконаних
робіт. Оплата за роботу на адресу ТОВ
«Донстройтранс» перерахована в
повному обсязі. Згідно платіжних
документів ТОВ «Донстройтранс» на
адресу позивача виписано податкові
накладні на загальну суму послуг 214265,00
грн. (у т.ч. ПДВ - 35710,84 грн.)

Відповідно до п.1.7. ст.1 Закону № 168/97-ВР
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7
цього Закону податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податків у звітному періоді
у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обороту) та основних фондів або
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації, а відповідно до підпункту
7.4.5 цього пункту не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт(послуг) - актом
прийняття робіт(послуг) чи банківським
документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості
таких робіт(послуг).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті
визначено, що не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2
статті 7 Закону № 168/97-ВР податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.

Отже, встановивши в судовому процесі
обставини щодо придбання позивачем
товару (бетон) та отримання послуг,
сплати суми податку ТОВ
«Східтехсервіс» та ТОВ
«Донстройтранс» в ціні цього товару та
послуг, підтвердження господарських
операції первинними бухгалтерськими
документами, а суми ПДВ - податковою
накладною, що відповідає вимогам
підпункту 7.2.1 пункту 7.2 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, суд апеляційної інстанції, на
відміну від суду першої інстанції,
дійшов юридично правильного висновку
про наявність підстав для скасування
спірного податкового повідомлення -
рішення.

При цьому, суд касаційної інстанції
погоджується із доводами суду
апеляційної інстанції про хибність
доводів відповідача, що, укладені між
позивачем та ТОВ «Східтехсервіс» та
ТОВ « Донстройтранс» договори є
недійсними (нікчемними) відповідно до
приписів статті 228 ЦК України, як такі,
що порушують публічний порядок.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті
215 ЦК України недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Відповідно до статті 228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Під час судового процесу відповідачем
не було надано доказів на
підтвердження недотримання сторонами
в момент укладення договорів вимог,
встановлених частинами першою-третьою,
пятою та шостою ст. 203 ЦК України, що є
підставою для визнання правочинів
недійсними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують правильних висновків
суду.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Краснокутському районі
Харківської області залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош

№ К/9991/61291/11