Справа № 824/1243/14-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 квітня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/1243/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Огородника А.П.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Глибоцькому районі Чернівецької
області Головного управління
міндоходів у Чернівецькій області до
Державного підприємства
"Карапчівський спиртзавод" про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Глибоцькому районі Чернівецької
області (далі - позивач) звернулася
до суду з вказаним позовом, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
в якому просила стягнути з державного
підприємства "Карапчівський
спиртзавод" (далі - відповідач) кошти в
рахунок погашення податкового боргу по
платі за землю на загальну суму 36813,38
грн.

Позов мотивовано тим, що за
відповідачем рахується борг по
земельному податку з юридичних осіб в
розмірі 36813,38 грн. До боржника
застосовувалися заходи стягнення,
визначені Податковим кодексом України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК
України). Зокрема відповідачу
направлялися податкові вимоги форми Ю1
№ 178 від 01.11.2001 р. про сплату боргу на
загальну суму 14224,36 та форми Ю2 № 2/34 від
03.12.2001 р. про сплату боргу на суму 270031,68
грн. Вказані вимоги одержані
відповідачем, що підтверджується
підписом уповноваженої особи
відповідача. Однак, вжиті заходи не
призвели до погашення податкового
боргу, що обумовило звернення до суду
із зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився,
проте від нього до початку судового
розгляду через канцелярію суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі його представника. Позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач про свою правову позицію
щодо предмету спору суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неприбуття не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Відповідно із ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. На підставі
вищевикладеного суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Державне підприємство "Карапчівський
спиртовий завод" (60420, Чернівецька
область, Глибоцький район, с. Карапчів,
ідентифікаційний код 00375415)
зареєстроване як юридична особа
Глибоцькою районною державною
адміністрацією Чернівецької області
та взяте на облік державною податковою
інспекцією у Глибоцькому районі 03.03.1994
р., що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
довідкою про взяття на облік платника
податків.

Судом встановлено, що відповідачем
подано до державної податкової
інспекції у Глибоцькому районі:

- 11.02.2013 р. податкову декларацію з плати
за землю за 2013 рік по коду земельної
ділянки за КОАТУУ № смт. Глибока
на загальну суму 27833,90 грн. та
документи, з яких вбачається, що
відповідач користується земельною
ділянкою площею 2,15 га в смт. Глибока,
цільове призначення - землі
промисловості. Заборгованість по
даній декларації за червень-грудень 2013
року складає 16236,45 грн.

- 11.02.2013 р. податкову декларацію з плати
за землю за 2013 рік по коду земельної
ділянки за КОАТУУ № с. Карапчів ,
Глибоцького району, на загальну суму
35274,68 грн. та документи, з яких
вбачається, що відповідач користується
земельною ділянкою площею 14,8964 га с.
Карапчів, Глибоцького району,
Чернівецької області цільове
призначення - землі промисловості.
Заборгованість по даній декларації за
червень-грудень 2013 року складає 20576,93
грн.

Так, відповідно до державних актів на
право постійного користування землею,
витягів з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки та податкових декларацій з
плати за землю (земельний податок
та/або оренда плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
за 2013 рік у відповідача в користуванні
перебувають земельні ділянки площею 2,15
га в смт. Глибока та площею 14,8964 га с.
Карапчів, Глибоцького району,
Чернівецької області.

Згідно із ст. 270 ПК України земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні, а також земельні
частки (паї), що перебувають у
власності, є об'єктами оподаткування
плати за землю. Разом з тим, Розділ ХІІІ
ПК України "Плата за землю" розрізняє
два види цього податку: земельний
податок та орендна плата за землю.
Здійснивши системний аналіз норм
зазначеного розділу, суд дійшов
висновку, що підставою для нарахування
земельного податку є наявність у
власності або у користуванні платника
податку земельної ділянки, яка
підлягає оподаткуванню. Щодо орендної
плати за землю, то вона справляється за
надані у користування платникові
податку земельні ділянки державної
та/або комунальної власності на
підставі договору оренди.

Згідно п.285.1 ст.285 ПК України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік. Відповідно
до ст.ст.286,287 ПК України платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому ст.46 цього Кодексу, з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями. Податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Однак, у встановлений законом термін
відповідачем вказані в податкових
деклараціях суми не сплачувались, у
зв'язку з чим утворився податковий борг
у сумі 36813,38 грн. Дана обставина також
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податку.

Згідно п.п. 9.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України до
загальнодержавних податків та зборів
належить плата за землю.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст.16 ПК України
передбачає, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Так, п.п. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України
визначено що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Пунктом 14.1.175 ст.14 ПК України визначено,
що податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України
визначено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сума податкового
зобов'язання, самостійно визначена
відповідачем у податкових деклараціях,
у встановлений Податковим кодексом
України строк не була ним сплачена, у
зв'язку з чим утворився податковий борг
на суму 36813,38 грн.

Згідно п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст.20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги (п. 95.2, п. 95.3
ст.95 ПК України).

Пунктом п. 59.1 ст. 59 ПК України
передбачено, що у разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі,
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Позивачем на адресу відповідача
направлялися податкові вимоги форми Ю1
№ 178 від 01.11.2001 р. про сплату боргу на
загальну суму 14224,36 та форми Ю2 № 2/34 від
03.12.2001 р. про сплату боргу на суму 270031,68
грн. Вказані вимоги одержані
відповідачем, що підтверджується
підписом уповноваженої особи
відповідача.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України,
якщо нарахована сума грошового
зобов'язання або податкового боргу
збільшується внаслідок їх
адміністративного оскарження, раніше
надіслане (вручене) податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога не відкликаються. На суму
збільшення грошового зобов'язання
надсилається окреме податкове
повідомлення-рішення, а на суму
збільшення податкового боргу окрема
податкова вимога не надсилається (не
вручається).

Оскільки відповідач не сплатив суму
податкового боргу, визначену у вимогах,
державна податкова інспекція у
Глибоцькому районі не відкликала
податкові вимоги форми Ю1 № 178 від 01.11.2001
р. та форми Ю2 № 2/34 від 03.12.2001 р. Вказана
обставина підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника
податку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідачем
вказані в податкових деклараціях суми
не сплачувались у зв'язку з чим
утворився податковий борг за червень -
грудень 2013 року на загальну суму 36813,38
грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
вимог податкового законодавства, що є
підставою для стягнення податкового
боргу та вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
ст. ст. 71, 86, 128, 158, 160 -167, 183-2 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.Стягнути до Державного бюджету
України з державного підприємства
"Карапчівський спиртзавод" (60420,
Чернівецька область, Глибоцький район,
с. Карапчів, ідентифікаційний код 00375415)
кошти в рахунок погашення податкового
боргу по платі за землю на загальну
суму 36813,38 грн. з рахунків,
обслуговуючих даного платника.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185
КАС України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України
апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
А.П.Огородник