Справа № 2а-9414/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа №
89629/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів
Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04 липня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Коломийському районі
Івано-Франківської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Коломийському районі
Івано-Франківської області (далі УПФУ)
в якому просить визнати неправомірною
відмову відповідача у перерахунку
пенсії відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, яні постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати відповідача з 01.01.2002 року по
13.01.2006 року здійснити перерахунок та
виплату пенсії відповідно до ст. ст. 50,
54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, яні
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та підвищення до пенсії
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», з 01.01.2002 року по
31.12.2005 року в розмірі 20 % мінімальної
пенсії за віком.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 04
липня 2011 року у поновленні строку
звернення до адміністративного суду
відмовлено. Позов залишено без
розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, який вважаючи, що оскаржувана
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права, просить таку
скасувати. В обгрунтування вимог
апеляційної скарги покликається на
норми ч. 2 ст.46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ч. 2 ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до якої нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу вимог ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 102 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Згідно матеріалів справи, предметом
спору в даній адміністративній справі
є зобов'язання проведення перерахунку
пенсії за період з 01.01.2002 року по 13.01.2006
року. Разом з тим, як вбачається
конверту поштового відправлення,
позовна заява подана лише 10.062.2011 року
та надійшла до суду першої інстанції та
зареєстрована канцеоярією 14.06.2011 року,
тобто з пропуском шестимісячного
строку звернення до адміністративного
суду.

Колегія суддів вважає безпідставним
покликання апелянта на застосування до
спірних правовідносин положення ч. 2
ст.46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ч. 2 ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», так як
згідно наведених норм за минулий час
виплачується лише нарахована пенсія.
Оскільки стосовно ненарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім Кодексу адміністративного
судочинства України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати шестимісячний строк
звернення до суду.

Відтак, зважаючи на те, що позовну заяву
позивачем подано із пропуском
встановленого КАС України
шестимісячного строку, клопотання про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду не доводить
належним чином поважності пропуску
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про необхідність залишення
такої позовної заяви без розгляду,
прийнявши законне та обґрунтоване
рішення з дотриманням норм
процесуального права. Апеляційна
скарга висновків суду першої інстанції
не спростовує, відтак задоволенню не
підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.
ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205,
ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04 липня
2011 року про залишення позовної заяви
без розгляду в адміністративній справі
за № 2-а-9414/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
О.І. Довга

суддя
З.М. Матковська