Справа № 2а-5245/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ К/800/20305/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 02 листопада 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2013 р. у справі № 2а-5245/11 за позовом
ОСОБА_2 до Підволочинської селищної
ради Тернопільської області, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1, про
визнання протиправним та скасування
Рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 02 листопада 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2013 р., позов ОСОБА_2 до
Підволочинської селищної ради
Тернопільської області задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
Рішення відповідача від 08.06.2010р. № 2603.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволені позову та закрити справу.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами викладені у касаційній
скарзі доводи, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Рішенням виконкому
Підволочиської селищної ради «Про
дозвіл на будівництво жилого будинку
гр. ОСОБА_3 АДРЕСА_1 на садибі батька
ОСОБА_4» від 12 листопада 1970 року №241
дозволено гр. ОСОБА_3 будівництво
жилого будинку за зазначеною адресою,
виділено та закріплено за ним земельну
ділянку площею 678 кв. м. із лишків
земель, які находилися в користуванні
його батька, зменшивши тим самим
земельну ділянку гр. ОСОБА_4 на 678 кв.м.
та видано відповідний Генплан
зазначеної земельної ділянки.

Як вбачається із Свідоцтва про право на
спадщину за законом серії ВРЛ №003002 на
підставі ст. 1261 Цивільного кодексу
України Позивач та його сестра ОСОБА_5 є
спадкоємцями майна, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, а саме, земельної
ділянки (кадастровий номер
:02:003:0829) площею 0, 0551 га,
розташованої АДРЕСА_1

Рішенням відповідача «Про
затвердження технічної документації
та передачу у власність земельної
ділянки гр. ОСОБА_1» від 08 червня 2010 року
№2603 затверджено технічну документацію
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд гр. ОСОБА_1 пл. 0. 1054 га
в АДРЕСА_1

15 червня 2011 року між позивачем та
Приватним підприємством «Горизонт»
укладено Договір №Г81, за умовами якого
позивач доручає, а підприємство
приймає на себе виконання
топографо-геодезичних робіт по обміру
зазначеної земельної ділянки. А як
вбачається з кадастрового плану з
експлікацією земель та схеми прив'язки
межових знаків, межа земельної ділянки
третьої особи проходить по східцям
позивача.

Як вбачається зі Схеми прив'язки
межових знаків, межа земельної ділянки
третьої особи проходить на відстані 0,
879 м та 0, 93 м.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що спірне рішення прийняте з
порушенням вимог Державних
будівельних норм, є протиправним та
підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу
України, до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу
України, громадянам України за
рішенням « органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
можуть передаватися безоплатно у
власність або надаватися в оренду
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим Кодексом. Понад норму безоплатної
передачі громадяни можуть набувати у
власність земельні ділянки для
зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Згідно із ст. 39 Земельного кодексу
України, використання земель житлової
та громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Відповідно до п. 3.25 Державних
будівельних норм 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень», затвердженого
Наказом Держкоммістобудування від 17
квітня 1992 р. № 44. для догляд) за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 їй. При цьому повинно бути
забезпечене влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
будівель на територію суміжних
ділянок.

Як встановлено судами та вбачається з
Генерального плану АДРЕСА_1 третій
особі виділено земельну ділянку під
індивідуальне житлове будівництво
площею 0, 0999 га, а приватизовано нею 0, 1054
га, що більше на 0, 0055 га.

Також, 06 вересня 2011 року депутатами
Відповідача та спеціалістом
землевпорядника відповідача обстежено
зазначені земельні ділянки, про що
складено Акт та встановлено, що сходи
житлового будинку позивача виступають
на земельну ділянку третьої особи на
відстань орієнтовано 0, 53 м та 0, 56 м, із
зазначенням, що ця територія мала б
відноситися до присадибної ділянки
позивача відповідно до генерального
плану його земельної ділянки.

З огляду на викладені норми та
обставини, рішення відповідача «Про
затвердження технічної документації
та передачу у власність земельної
ділянки гр. ОСОБА_1» прийняте з
порушенням вимог діючого
законодавства, у зв'язку з чим колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для його скасування.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій вірно встановлено характер
спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Згідно ч.3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 02 листопада 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2013 р. у справі № 2а-5245/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: