Справа № 811/1249/13-а
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2013 року
справа №
811/1249/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жука Р.В., за участю секретаря Бондар
Я.Г. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Турчин О.М.

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1до
відповідачаУправління Міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській областіпровизнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на посаді та стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській області з наступними
позовними вимогами:

- визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Кіровоградській області
№104 від 05.02.2013 року, в частині
накладення на позивача
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ;

- визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Кіровоградській області
№ 33 від 05.02.2013 року, в частині
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ;

- поновити позивача на посаді
інспектора міліції міграційного
контролю при УМВС України в
Кіровоградській області з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
провадження у справі відкрито та
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
суддею Момонт Г.М. задоволено заяву
позивача про відвід головуючого судді.

У відповідності до вимог ст. 15? КАС
України справу передано на розгляд
судді Жуку Р.В.

Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013 року
адміністративну справу прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що 14.01.2013 року гр. ОСОБА_4 був
поданий рапорт на ім'я начальника УКЗ
УМВС України в Кіровоградській області
про її припущення щодо незаконних дій
позивачки з її кредитною карткою.
Зазначений рапорт став підставою для
проведення службового розслідування,
яке дійшло висновку про те, що
позивачка допустила грубе порушення
дисципліни і передбачає звільнення з
органів внутрішніх справ.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала вимоги адміністративного
позову, просила суд задовольнити його в
повному обсязі з підстав, викладених в
позові.

Відповідач не погоджуючись з позовом
надав суду заперечення на позов, які
обґрунтовані тим, що накази щодо
накладення дисциплінарного стягнення
та звільнення з органів внутрішніх
справ відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Дослідивши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечувалось
сторонами, що ОСОБА_1 перебувала на
службі в органах внутрішніх справ
України з 04.08.2006 року.

16.01.2013 року ОСОБА_1 звільнена з посади
інспектора другого міжрайонного
відділення міліції міграційного
контролю при УМВС України в області та
залишено в розпорядженні УМВС в
Кіровоградській області.

14.01.2013 року старший інспектор
Добровеличківського РВ УМВС України в
Кіровоградській області ОСОБА_4 подала
рапорт начальнику УКЗ УМВС України в
Кіровоградській області про
викрадення ОСОБА_1 її кредитної карти
та намагалася зняти з неї кошти (а.с.43)

Даний рапорт став підставою для
проведення службового розслідування
фактів викладених у ньому. Службовим
розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1
у травні 2006 році під час подання
документів для зараховання кандидатом
для прийняття на службу в ОВС приховала
відомості про вітчима ОСОБА_5, який
20.01.2006 року Добровелеличківським
районним судом визнаний винним у
незаконному зберіганні наркотичних
речовин і засуджений до 1 року
позбавлення волі та відомості про
молодшого брата ОСОБА_6

Завдяки прихованій інформації ОСОБА_1
була зарахована кандидатом для
прийняття на службу в ОВС і вступила на
навчання до Харківського національною
університету внутрішніх справ та в
подальшому продовжила службу в
Добровеличківському РВ.

Крім того, на початку листопада 2012 року
ОСОБА_1 зателефонувала інспектору
сектору ОГП Добровеличківського РВ
ОСОБА_8, яка на той час перебувала у
відпустці по догляду за дитиною
порадила перевестись на іншу посаду.
Отримавши від ОСОБА_8 попередню згоду,
ОСОБА_1 пообіцяла вирішти усі питання
пов'язані з переведенням за 1000 доларів
США. Зазначені кощти ОСОБА_1 отримала
29.11.2012 в м. Кіровограді від подруги
ОСОБА_8,ОСОБА_12. Однак у подальшому
ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала.

Більш того, 30.11.2012 року ОСОБА_1
звернулась до інспектора
Добровеличківського РВ УМВС ОСОБА_4 з
проханням позичити їй 6300 грн., ОСОБА_4
погодилась та передала ОСОБА_1 свою
кредитну картку «ПриватБанк», з якої
було знято 7000 грн. Отримані кошти з

комісією позивач пообіцяла повернути
02.12.2012 року. 05.12.2012 ОСОБА_4 отримала СМС-
повідомлення про те, що на її рахунок
від ОСОБА_10 через Інтернет - систему
«Приват 24» надійшли кошти у розмірі 5820
грн., тобто частина боргу. ОСОБА_4 маючи
сумнів щодо

відвертості намірів ОСОБА_1 щодо
повернення боргу, змінила ПІН-код
кредитної

картки. 12.12.2012 року на телефон ОСОБА_4
надійшло СМС-повідомлення про відмову
у здійсненні оплати в розмірі 6331,50 грн.
з терміналу самообслуговування
«ПриватБанк» через невірний ПІН-код. У
зв'язку з цим, 13.12.2013 року ОСОБА_4
звернувшись до начальника
Добровеличківського РВ УМВС майора
міліції Бензара А.В., заявила про свою
підозру щодо причетності ОСОБА_1 до
крадіжки кредитної карти і спроби
заволодіти грошима. 17.12.2012 ОСОБА_4
звернулась до Добровеличківського РВ
УМВС з письмовою заявою про викрадення
у неї кредитної картки, у якій
зазначила, що у скоєнні даного злочину
підозрює ОСОБА_1 Дана заява внесена до
ЄРДР за № 0000123, а за викладеними в
ній фактами розпочате досудове
розслідування.

За результатами службового
розслідування складено Висновок від
05.02.2013 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1
вищеазазначеними діями вчинено
порушення службової дисциплини, що
виявилось у приховуванні відомостей
про коло родичів та скоєнні навмисних
вичнків, які підривають авторитет ОВС і
звання працівника міліції(а.с.41-80)

Наказом УМВС України в області №33 о/с
від 05.02.2013 року ОСОБА_1 звільнена з
органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за
порушення службової дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, що виявилося
у приховуванні відомостей про коло
родичів та скоєнні навмисних вчинків,
які підривають авторитет органів
внутрішніх справ і звання працівника
міліції. Підставою для звільнення
стали: наказ УМВС від 05.02.2013 № 104,
атестаційний лисі, подання до
звільнення.(а.с.24-25)

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" (далі по
тексту - Дисциплінарний статут).

Стаття 12 Дисциплінарного статуту
передбачає, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Службова дисципліна, за визначенням
статті 1 Дисциплінарного статуту - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

За визначенням статті 2
Дисциплінарного статуту
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Таким чином, накладення
дисциплінарного стягнення можливе
лише у випадку вчинення особою
рядового або начальницького складу
дисциплінарного проступку у вигляді
невиконання чи неналежного виконання
службової дисципліни.

Суд враховує, що працівник, який
порушує принципи і норми професійної

етики, втрачає добре ім'я і честь,
дискредитує свій підрозділ і органи
внутрішніх

справ, позбавляється морального права
на повагу, підтримку з бок громадян,
колег

і товаришів по службі.

З листа прокуратури
Добровеличківського району від 28.05.2013
року №2-1261 суд вбачає, що за
результатами досудового розслідування
кримінальне провадження за фактом
викрадення невідомою особою у ОСОБА_4
кредитної картки та відносно ОСОБА_1
винесена постанова про закриття
кримінального провадження (а.с.214)

Зі змісту оскаржуваних наказів
вбачається, що однією з підстав
звільнення позивачки зі служби
визначено обставини щодо отримання
останньою грошей у гр. ОСОБА_4 та гр.
ОСОБА_8 і є порушенням службової
дисципліни.

Суд звертає увагу на те, що
взаємовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
гр. ОСОБА_8 щодо не повернення грошей
відноситься до сфери регулювання
цивільного права і є
цивільно-правовими.

Тому, зазначені відносини регулюються
положеннями Цивільного кодексу
України та іншими актами цивільного
законодавства і не мають
опосоредкованого або прямого
відношення до службової дисципліни
працівника органів внутрішніх справ
України.

Крім того, ні в спірних наказах, ні в
письмових запереченнях відповідачем
не визначено яку конкретну правову
норму Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
порушено позивачем при здійсненні нею
своїх служьових обовязків;
відповідачем не надано доказів на
підтвердження того, що позика грошових
коштів відносяться до кола
функціональних обов'язків ОСОБА_1, що
виключає можливість висновку про
порушення позивачем службової
дисципліни працівника органів
внутрішніх справ України.

Суд не бере до уваги докази та
твердження представника відповідача
щодо приховування ОСОБА_1 у травні 2006
році відомостей про вітчима ОСОБА_5,
оскілький доказів даних висновків суду
не надано.

Надані суду довідка виконавчого
комітету Липнязької сільскої ради від
08.01.2013 року №83 та анкета автобіографії
за 2010 рік підтверджують, що гр. ОСОБА_5 в
2010 році та в 2013 році проживає з сімєю
ОСОБА_1.(а.с.172)

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

За кожне порушення службової
дисципліни накладається лише одне
дисциплінарне стягнення. У разі
порушення службової дисципліни
кількома особами дисциплінарне
стягнення накладається на кожного
окремо.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді
пониження в спеціальному званні на
один ступінь на осіб, які мають перші
спеціальні звання, і звільнення з
посади на осіб, які обіймають посади
найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Суд відзначає, що при накладенні на
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ відповідачем не
встановлено чи вчинений позивачкою
взагалі проступок.

Відповідачем службовим розслідуванням
встановлені обставини викладені у
рапорті, заподіяну шкоду та наслідок
вчинення таких дій, проте відповідач
неправомірно дійшов висновку, що дані
дії є порушенням дисципліни.

Враховуючи викладене, наказ УМВС
України в Кіровоградській області №104
від 05.02.2013 року в частині накладення на
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ
та наказ №33 від 05.02.2013 року в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ є протиправними.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку
Кіровоградського окружного
адміністративного суду УМВС України в
Кіровоградській області не доведена
правомірність та обґрунтованість дій
щодо накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині скасування наказів підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про поновлення
позивачки на посаді, суд зазначає
наступне.

Відповідно до наказу УМВС України в
Кіровоградській області № 12 о/с від
16.01.2013 року ОСОБА_1 була звільнена з
посади інспектора другого
міжрайонного відділення міліції
міграційного контролю при УМВС України
в області, за рахунок коштів ДМС, з
10.12.2012 року, та залишено в розпорядженні
УМВС. Тобто, на час звільнення з ОВС
ОСОБА_1 була звільнена з посади, тому
суд вважає, що в даній частині позовних
вимог слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 235
Кодексу законів про працю України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Як встановлено вище, позивачка
фактично звільнено з 05.02.2013 року, таким
чином, середній заробіток
розраховується наступним чином.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати» № 100 від
08.02.1995 року розрахунок компенсації за
час вимушеного прогулу проводиться із
обчислення середньої заробітної плати.

Згідно п. 2 Постанови 100 у всіх випадках
збереження середньої заробітної плати
(окрім відпусток) середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата. П.І.Б.
звільнено 04.09.2012 року, таким чином
період збору заробітку визначено
липень - серпень 2012 року.

Згідно п. 3 Постанови 100 до розрахунку
включаються: основна заробітна плата;
доплати і надбавки; високі досягнення в
праці (високу професійну майстерність);
умови праці; інтенсивність праці;
керівництво бригадою, вислугу років та
інші); виробничі премії та премії за
економію конкретних видів палива,
електроенергії і теплової енергії;
винагорода за підсумками річної роботи
та вислугу років тощо. Премії
включаються в заробіток того місяця, на
який вони припадають згідно з
розрахунковою відомістю на заробітну
плату. Премії, які виплачуються за
квартал і більш тривалий проміжок часу,
при обчисленні середньої заробітної
плати за останні два календарні місяці,
включаються в заробіток в частині, що
відповідає кількості місяців у
розрахунковому періоді. У разі коли
число робочих днів у розрахунковому
періоді відпрацьовано не повністю,
премії, винагороди та інші
заохочувальні виплати під час
обчислення середньої заробітної плати
за останні два календарні місяці
враховуються пропорційно часу,
відпрацьованому в розрахунковому
періоді.

Заробітна плата за листопад 2012 року, що
враховується при розрахунку середньої
заробітної плати 2187,30 грн.

Заробітна плата за грудень 2012 року, що
враховується при розрахунку середньої
заробітної плати 1344,87 грн.

За період з 01 листопада 2012 року по 31
грудня 2012 року фактично відпрацьовано
44 робочі дні:

- листопад 2012 року - 22 дня;

- грудень 2012 року - 21 день;

Заробітна плата за період з 01 листопада
2012 року по 31 грудня 2012 року, що
враховується при розрахунку середньої
заробітної плати становить 3532,17 грн.

Середньоденний заробіток : грн.

3532,17 грн. / 43 дня = 82,143 грн.

Відповідно до Листа Міністерства праці
та соціальної політики України №
8515/о/14-11/13 від 23.08.2011 року «Про
розрахунок норм тривалості робочого
часу на 2012 рік» визначено кількості
робочих днів, що підлягають
компенсації:

Лютий 2012 року - 17 роб.дні; Березень 2012
року - 21 роб.дні; Квітень 2012 року - 22
роб.дні; Травень 2012 року - 17 роб.дні;
Червень 2012 року - 19 роб.дні; Липень 2012
року - 23 роб.дні; Серпень 2012 року - 22
роб.дні; Вересень 2012 року - 21 роб.дні;
Жовтень 2012 року - 23 роб.дні; Листопад 2012
року - 5 робочі дні. Разом: 190 днів

Розмір компенсації: 190 день х 82,143 грн. =
15607,17 грн.

З огляду на зазначене, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню
частково.

Відповідно до частини першої статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України негайно виконуються постанови
суду про: 1) присудження виплати пенсій,
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів - у
межах суми стягнення за один місяць; 2)
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць; 3)
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби; 4) припинення
повноважень посадової особи у разі
порушення нею вимог щодо несумісності;
5) уточнення списку виборців; 6)
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання; 7) усунення обмежень у
реалізації права на мирні зібрання.

Беручи до уваги наведену процесуальну
норму суд вважає, що постанова у
частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та
стягнення середнього заробітку за час
вимушено прогулу у межах суми
стягнення за один місяць підлягає
негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.69,70,71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити
частково.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Кіровоградській області
№104 від 05.02.2013 року в частині накладення
на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ.

3.Визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Кіровоградській області
№33 від 05.02.2013 року в частині звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

4.Поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх
справ.

5.Зобов'язати УМВС України в
Кіровоградській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 15 607
грн. 17 коп.

6.Допустити негайне виконання
постанови в частині поновлення ОСОБА_1
в органах внутрішніх справ та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах суми
стягнення за один місяць.

7.В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено

Суддя
Р.В. Жук