Справа № 805/3317/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
Справа № 805/3317/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Загацька Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження за адресою: м. Донецьк-52,
вул. 50-ї Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги № Ф-43-17 від 27.02.2014
року, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу №
Ф-43-17 від 27.02.2014 року, зобов'язання
припинити нарахування єдиного
соціального внеску ОСОБА_1 як особі, що
перебуває на пенсії за віком та
пенсійний вік для якого зменшено, який
є фізичною особою - підприємцем та який
обрав спрощену систему оподаткування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 27 лютого 2014 року
відповідачем прийнято вимогу про
сплату боргу №Ф-43-17 про стягнення
заборгованості із сплати єдиного
внеску у розмірі 7491,73 грн. Позивач
вважає оскаржувану вимогу
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню

Також позивач вказує на те, що він
перебуває на пенсії за віком та
здійснює підприємницьку діяльність як
фізична особа - підприємець. Відповідно
до ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком. Такі особи
можуть бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Отже, для вказаних платників обов'язок
щодо сплати єдиного внеску є
добровільним.

На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд визнати протиправною та
скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу № Ф-43-17 від 27.02.2014 року,
зобов'язати припинити нарахування
єдиного соціального внеску ОСОБА_1 як
особі, що перебуває на пенсії за віком
та пенсійний вік для якого зменшено,
який є фізичною особою - підприємцем та
який обрав спрощену систему
оподаткування.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву, згідно якої просив розглядати
справу без його участі в письмовому
провадженні.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав заяву про розгляд справи без його
участі. Також надав заперечення, згідно
яких заперечував проти задоволення
позовних вимог, просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі та
вказав, що умови призначення пенсії
визначені ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення 60 років та наявного
страхового стажу не менше 15 років. У
зв'язку з тим, що позивач отримує
пенсію, призначену відповідно до ст. 14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тобто на пільгових
умовах та йому не виповнилось 60 років,
він не є пенсіонером за віком у
розумінні ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Приймаючи до уваги, що всі особи які
беруть участь у справі не прибули у
судове засідання та належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, відповідно до ч.6
ст.128 КАС України суд розглядає справу у
письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 20.12.2011 року
виконавчим комітетом Димитровської
міської ради Донецької області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія ААБ
№652782.

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» контроль за
дотриманням законодавства із збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

В судовому засіданні встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області був
переданий особовий рахунок платника
єдиного внеску ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області. Згідно особового рахунку
позивача станом на 01.10.2013 року у нього
була наявна заборгованість у
загальному розмірі 6960,48 грн., у тому
числі за 2012 рік - 4572,42 грн., за перший
квартал 2013 року -1194,03 грн., за другий
квартал 2013 року -1194,03 грн.

Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області була нарахована
заборгованість позивачу зі сплати
єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн. за
третій квартал 2013 року та у розмірі 1218,67
грн. за четвертий квартал 2013 року. У
зв'язку з частковою сплатою,
заборгованість відповідача зі сплати
єдиного внеску склала 7491,73 грн.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
27.02.2014 року Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області було сформовано
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф -
43 - 17, згідно якої станом на 31.01.2014 року
заборгованість зі сплати єдиного
внеску фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 становить 7491,73 грн.

При прийнятті рішення по даній справі
суд виходить з наступних мотивів та
керується наступними положеннями
законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI
від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464
було доповнено ч.4 такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_3, є платником
єдиного податку та перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку серія НОМЕР_2.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 призначений такий
вид пенсії як «пенсія за віком»,
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже він є «пенсіонером
за віком» і відповідно до ч. 4 ст. 4
Закону № 2464 підлягає звільненню від
слати єдиного внеску.

У зв'язку з цим, дії Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області щодо
нарахування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є протиправними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.

Отже, оскаржувана вимога про сплату
недоїмки № Ф-43-17 від 27.02.2014 року
підлягає визнанню протиправною та
скасуванню, оскільки покладає на
позивача зобов'язання, від виконання
яких останній звільнений на підставі ч.
4 ст. 4 Закону № 2464, у зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання припинити нарахування
єдиного соціального внеску ОСОБА_1 як
особі, що перебуває на пенсії за віком
та пенсійний вік для якого зменшено,
який є фізичною особою - підприємцем та
який обрав спрощену систему
оподаткування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.2 ст. 162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, зобов'язання відповідача
утриматись від вчинення певних дій.

Отже, суд не може зобов'язати вчинити
певні дії або зобов'язати утриматись
від вчинення певних дій на майбутнє, у
зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги № Ф-43-17 від 27.02.2014 року,
зобов'язання вчинити певні дії в
частині визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу №
Ф-43-17 від 27.02.2014 року, в іншій частині
позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 87, 94 КАС України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги №
Ф-43-17 від 27.02.2014 року, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату боргу №
Ф-43-17 від 27.02.2014 року.

В задоволені позову в інший частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.