Справа № 812/2644/14
Суддя: Н.В. Кравцова
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2644/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Кравцової
Н.В.,

при секретарі: Олейнік О.О.,

за участю:

представника позивача: не прибув,

представника відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Малого приватного підприємства
«Науково-комерційна фірма «Проект» про
стягнення заборгованості в сумі 96,79
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Малого приватного підприємства
«Науково-комерційна фірма «Проект» про
стягнення заборгованості в сумі 96,79
грн., в якому зазначив, що відповідач є
платником збору на обов'язкове
державне соціальне страхування, що має
найману робочу силу, зареєстрований в
Жовтневій міжрайонній виконавчій
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності за №142. Згідно
сформованого звіту ф4 ФСС з ТВП за
відповідачем існує заборгованість у
сумі 96,79 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
зазначену заборгованість.

У судове засідання представник
позивача не прибув, до суду надав заяву
про розгляд справи без його участі,
згідно якої позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, місце та
час розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач
перебуває на обліку в Жовтневій
міжрайонній виконавчій дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, чим
прийняв на себе зобов'язання
страхувальника та повинен сплачувати
страхові внески до Фонду.

Відповідно до ст.14 Закону України від
14.01.1998 № 16/98-ВР «Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
страхові фонди є органами, які
здійснюють керівництво та управління
окремими видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
провадять акумуляцію страхових
внесків, контроль за використанням
коштів, забезпечують фінансування
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
здійснюють інші функції згідно з
затвердженими статутами.

08.07.2010 прийнято Закон України № 2464 «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2011.

Частиною 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України № 2464 від 08.07.2010
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
суми внесків, нарахованих на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» діяв порядок,
передбачений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240-111.

Відповідно ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
роботодавець є страхувальником для
осіб, зазначених у ч. 1 ст. 6 цього Закону,
а це особи, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності та господарювання або у
фізичних осіб.

Згідно із частиною 3 статті 10 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» виконавча
дирекція Фонду є виконавчим органом
правління Фонду, який забезпечує
виконання рішень правління.

Виконавча дирекція є підзвітною
правлінню Фонду та здійснює діяльність
від імені Фонду в межах та в порядку,
визначених статутом Фонду та
положенням про виконавчу дирекцію
Фонду, що затверджується його
правлінням.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
визначено правові, організаційні та
фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Матеріальне забезпечення та
соціальні послуги, що надаються за цим
Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян, що
здійснюється Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
виконавча дирекція Фонду, серед іншого:

1) забезпечує збір та акумуляцію
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням;

2) здійснює контроль за правильним
нарахуванням, своєчасною сплатою
страхових внесків, а також забезпечує
цільове використання коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням;

3) представляє інтереси страховика в
судових та інших органах.

Згідно п.2 ч.2 ст.27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних відносин)
страхувальник зобов'язаний
нараховувати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Згідно п.4 ч.2 ст.27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» (в
редакції від 01.01.2011 року зі змінами та
доповненнями) страхувальник
зобов'язаний вести облік коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, і
своєчасно надавати органам Фонду
встановлену звітність щодо цих коштів.

Розмір страхових внесків та порядок їх
обчислення і спати роботодавцями та
застрахованими особами було визначено
Законом України «Про розмір внесків на
деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування»
від 11.01.2001 № 2213-111 та Інструкцією про
порядок надходження, обліку та
витрачання коштів Фонду, затвердженою
постановою Правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 26.06.2001 № 16
(далі Інструкція № 16).

Пунктом 5.1 Інструкції №16 передбачено,
що нарахування збору до Фонду
здійснюється страхувальниками за
чинними ставками. При цьому не мають
значення джерела фінансування виплат,
статті витрат і види платіжних
документів. Згідно п. 5.5 вказаної
Інструкції перерахування коштів на
рахунки Фонду страхувальниками
здійснюється одночасно з одержанням
коштів на оплату праці в установах
банку.

Статтею 30 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
передбачено, що
страхувальник-роботодавець несе
відповідальність за ухилення від
реєстрації як платника страхових
внесків, несвоєчасність сплати та
неповну сплату страхових внесків, у
тому числі страхових внесків, що
сплачують застраховані особи через
рахунки роботодавців, а також за
порушення порядку використання
страхових коштів. Строк давності щодо
стягнення страхових внесків, пені та
фінансових санкцій, не застосовується.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідачем було подано до Фонду звіт
про нараховані внески, перерахування
та витрати, пов'язані з
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
формою Ф4-ФСС з ТВП за дев'ять місяців 2003
року.

Відповідачем у звіті про нараховані
внески, перерахування та витрати,
пов'язані з загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за дев'ять місяців 2003
року самостійно визначено суму
заборгованості у розмірі 96,79 грн.

Оскільки заборгованість у сумі 96,79 грн.
відповідачем узгоджена, у
добровільному порядку не сплачена,
підтверджена матеріалами справи, суд
вважає за необхідним задовольнити
позовні вимоги Виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
повному обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 КАС
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст.ст.2, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Малого приватного
підприємства «Науково-комерційна
фірма «Проект» про стягнення
заборгованості в сумі 96,79 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Малого приватного
підприємства «Науково-комерційна
фірма «Проект» (91000, м. Луганськ, вул.
Ломоносова, 89/39; ) на
користь Виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (91055,
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 13) на р/р
0001 в ГУ ДКСУ в Луганській області,
МФО 804013, ,
заборгованість у розмірі 96,79 грн.
(дев'яносто шість гривень 79 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Н.В. Кравцова