Справа № 2а-3389/10/0770
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 2а-3389/10/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі Гринюк І.В.,

з участю сторін, які беруть участь у
справі :

представники сторін у судове засідання
не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань у
приміщенні Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Державної податкової інспекції
у м. Ужгороді головного управління
міндоходів у Закарпатської області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 09 квітня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 15
квітня 2014 року.

Державна податкова інспекція у місті
Ужгороді Закарпатської області
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, якою просить
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 14557,81 грн. на користь
державного бюджету.

26 червня 2012 року ухвалою
Закарпатського окружного
адміністративного суду провадження у
даній справі було зупинено до
вирішення справи по суті та набрання
законної сили рішенням по справі
Закарпатського окружного
адміністративного суду №2а-1671/10/0770 від
06 травня 2010 року за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області, предметом спору
є рішення державної податкової
інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 07 квітня 2010 року у
сумі 14557,81 грн..

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013 року
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову від 06
травня 2010 року у адміністративній
справі № 2а-1671/10/0770 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області, предметом спору
є рішення державної податкової
інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 07 квітня 2010 року у
сумі 14557,81 грн. - залишено без розгляду, а
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду - без змін. На
підставі наведеного ухвалою суду від
19.03.2014 року провадження у справі було
поновлено. (а.с.46-47)

У судове засідання представник
позивача не з'явився., проте подав суду
заяву про розгляд справи без його
участі за наявними матеріалами справи.
У своїй заяві позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, не
забезпечив явку свого представника у
судове засідання повторно, про причини
такої неявки суд не повідомив, хоча
судом вживалися заходи щодо виклику
відповідача, що передбачені главою 3
розділу II Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
за адресою, вказаною у свідоцтві про
державну реєстрацію юридичної особи за
НОМЕР_3 від 08.01.2008 року (а.с.7). Доказом про
належне повідомлення відповідача
являється наявні в матеріалах справи
повідомлення про направлення
поштового відправлення, які
повернулися без вручення за
закінченням терміну зберігання (а.с.
54-56, 57-59), а тому, фіксація судового
засідання не здійснювалась.

Згідно ч.11 ст.35 КАС України розписку про
одержання повістки (повістку у разі
неможливості вручити її адресату чи
відмови адресата її одержати) належить
негайно повернути до
адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України -
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Відтак, оскільки відповідач,
будучи належним чином повідомленим про
день, час та місце судового розгляду
справи в судове засідання не з'явився,
не повідомив про причини такого
неприбуття, заперечень на
адміністративний позов суду не
подавав, заяви про відкладення
судового засідання або розгляду справи
за його відсутністю до суду не
надходило, суд визнав можливим
розглянути справу за відсутністю
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

16 березня 2010 року Державною податковою
інспекцією у м. Ужгороді головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області проведено перевірку
дотримання відповідачем порядку
проведення розрахунків за товари,
вимог з регулювання обігу готівки,
наявності торгових патентів і
ліцензій. За результатами проведеної
перевірки складено акт перевірки
№0104/07/01/23/НОМЕР_2 від 16.03.2010 року. (а.с.8-9)

Проведеною перевіркою встановлено
порушення ст. 5 ЗУ "Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності", а саме надання послуг
грального бізнесу без придбання
торгових патентів. (а.с.9)

На підставі акту перевірки позивачем
винесено податкове повідомлення -
рішення про застосування штрафних
санкцій № від 07.04.2010 року на суму
14557,81 грн., яке відповідачем отримане
26.04.2010 року. (а.с.10)

Дане податкове повідомлення - рішення
відповідачем було оскаржено в судовому
порядку. Так, постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2010
року у адміністративній справі №
2а-1671/10/0770 за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області, предметом спору
є рішення державної податкової
інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 07 квітня 2010 року у
сумі 14557,81 грн.у задоволенні позову
відмовлено. За результатами
апеляційного розгляду ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013 року
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову від 06
травня 2010 року у адміністративній
справі № 2а-1671/10/0770 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області, предметом спору
є рішення державної податкової
інспекції у місті Ужгороді
Закарпатської області про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 07 квітня 2010 року у
сумі 14557,81 грн. - залишено без розгляду, а
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду - без змін.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, дослідивши
матеріали справи суд дійшов висновку
про необхідність задоволення даного
позову з наступних підстав.

Відповідно до преамбули до Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» цей Закон
визначає порядок патентування
торговельної діяльності за готівкові
кошти, а також з використанням інших
форм розрахунків та кредитних карток, в
тому числі діяльності з надання послуг
у сфері грального бізнесу, що
провадиться суб'єктами
підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
патентуванню підлягають операції з
надання послуг у сфері грального
бізнесу, які здійснюються
суб'єктами підприємницької
діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами.
Вартість торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу
встановлюється у фіксованому розмірі
(за рік), в тому числі для використання
столів для більярду, що вводяться в дію
за допомогою жетона, монети або без них,
крім столів для більярду, що
використовуються для спортивних
аматорських змагань, - 1800 гривень за
кожний стіл для більярду. Торговий
патент на здійснення операцій з
надання послуг у сфері грального
бізнесу має бути виданий на кожне
окреме гральне місце (гральний автомат,
гральний стіл). Оплата вартості
торгового патенту на здійснення
операцій з надання послуг у сфері
грального бізнесу провадиться
щоквартально до 15 числа місяця, що
передує звітному кварталу. Під час
придбання торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу суб'єкт
підприємницької діяльності вносить
одноразову плату у розмірі вартості
торгового патенту за 3 місяці. На суму,
сплачену під час придбання торгового
патенту, зменшується розмір плати за
торговий патент, яка підлягає внесенню
в останній квартал його дії.

Отже, діяльність по наданню послуг з
гри на більярдних столах, що вводяться
в дію за допомогою жетона, монети або
без них, крім столів для більярду, що
використовуються для спортивних
аматорських змагань підлягає
патентуванню в розумінні Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Статтею 2 частиною 1 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
встановлено, що торговий патент - це
державне свідоцтво, яке засвідчує
право суб'єкта підприємницької
діяльності чи його структурного
(відокремленої о; підрозділу займатися
зазначеними у цьому Законі видами
підприємницької діяльності.

Порядок придбання торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу передбачено
статтею 5 Закону.

Статтею 5 частиною 2 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
встановлено, що під гральним бізнесом у
цьому Законі слід розуміти діяльність,
пов'язану з влаштуванням казино, інших
гральних місць (домів), гральних
автоматів з грошовим або майновим
виграшем, проведенням лотерей (крім
державних) та розіграшів з видачею
грошових виграшів у готівковій або
майновій формі. Казино, інші гральні
місця (дома) повинні займати окремі
приміщення або будівлі та мати
гральний зал для відвідувачів (крім
гральних автоматів та більярдних
столів). Для використання столів для
більярду, що вводяться в дію за
допомогою жетона, монети або без них,
Законом встановлена вартість
торгового патенту у розмірі 1800 гривень
за кожний стіл для більярду.

Законом України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності» також передбачено, що для
столів більярду, що використовуються
для спортивних аматорських змагань,
торговий патент не придбавається.

Відповідно до наказу
Держкоммолодьспорттуризму від 07
лютого 2001 року № 261. який зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 22
лютого 2001 року за № 155/5346, більярдний
спорт входить до переліку видів спорту,
що визнані в Україні.

Щодо поняття «використання більярдних
столів для спортивних аматорських
змагань», то слід зазначити, що
відповідно до Закону України «Про
фізичну культуру і спорт» більярд
відноситься до самостійного виду
спорту. Згідно із статтею 16 вказаного
Закону основною формою функціонування
та вияву спорту є спортивні змагання,
що організовуються з відповідними
правилами з офіційним визначенням
переможців змагань. Умови і порядок
проведення змагань, в тому числі і
більярдного спорту, установлюються їх
організаторами.
Фізкультурно-оздоровча і спортивна
діяльність як господарська діяльність,
у тому числі і підприємницька,
пов'язана з наданням послуг з
організації та проведення спортивних
змагань професіоналів і любителів
спорту (аматорів) і, зокрема,
більярдного спорту, а також діяльність
із підготовки спортсменів до змагань з
різних видів спорту, визнаних в
Україні, в тому числі більярдного
спорту, відповідно до Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» може
здійснюватись лише за наявності
відповідної ліцензії. Виходячи з
наведеного, використання столів для
більярду для спортивних аматорських
змагань та використання столів для
більярду, що вводяться в дію за
допомогою жетона, монети або без них,
законодавчо врегульовано. Тобто у разі
наявності відповідної ліцензії для
здійснення спортивних аматорських
змагань з більярдного спорту, порядок
проведення яких визначено Законом
України «Про фізичну культуру і спорт»,
торговий патент не придбавається. Без
наявності відповідної ліцензії право
на діяльність, пов'язану з
використанням або передачею у подальше
використання (оренду) столів для
більярду, що вводяться в дію за
допомогою жетона, монети, або без них,
надається у рам придбання торгових
патентів на кожний більярдний стіл
згідно з Законом України «Про
патентування певних видів
господарської діяльності».

В судовому засіданні встановлено, що
позивачем надавалися послуги гри на
більярді.

Відповідно до статті 787 частини 1 ЦК
України за договором прокату
наймодаведь. який здійснює
підприємницьку діяльність з передання
речей у найм, передає або
зобов'язується передати рухому річ
наймачеві у користування за плату на
певний строк Отже обов'язковою
умовою прокату є саме здійснення
підприємницької діяльності передання
речей у найм.

Згідно ст. 788 ЦК України предметом
договору прокату є рухома річ, яка
використовується для задоволення
побутових невиробничих потреб.

Відповідно довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 6)
позивач не здійснює підприємницької
діяльності з передання рухомого майна
у найм.

Відповідно до статті 8 частини 1 абзацу 4
Закону України «Про патентування
деяких 5 видів підприємницької
діяльності» суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють операції з
надання послуг у сфері грального
бізнесу та побутових послуг, у разі
здійснення таких операцій, без
одержання відповідних торгових
патентів, сплачують штраф у подвійному
розмірі вартості торгового патенту за
повний термін діяльності суб'єктів
підприємницької діяльності із
зазначеним порушенням. Виходячи з
положень даної статті за здійснення
діяльності з надання послуг гри на
більярді (вісімнадцять більярдних
столів) за період з 01 січня 2010 року по 23
березня 2010 року - розмір штрафних
санкцій становить 14557,81 грн., які і були
нараховані відповідачем.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем надавалися
послуги з гри на більярді, які
відповідно до статті 5 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» підлягали
патентуванню. Відповідачем відповідні
патенти придбані не були, а отже,
податковим органом було правомірно
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 14557,81 грн.

Враховуючи усе вищезазначене суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді ГУ
Міндоходів у Закарпатській області.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94
Кодексу адміністративного судочинства
України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді головного
управління міндоходів у Закарпатської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задоволити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,88000, код - НОМЕР_2 ) на
користь Державного бюджету
заборгованість у розмірі 14557,81
(чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят
сім гривень 81 копійка ) грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець