Справа № 464/7241/13-а 2а/464/226/13
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Справа №
876/156/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Гінди О.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового
засідання: Рак Х.І.

позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Інкіної С.Ф.

представника відповідача:
Мітвійчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 12 грудня 2013
року за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и в :

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова (далі - УПФУ в Галицькому районі
м. Львова) про визнання протиправною
відмову у призначенні пенсії за
вислугів років та зобов'язання її
призначити.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 12.12.2013 р. в задоволені
позову відмовлено. Суд першої
інстанції виходив з того, що стаж
позивача становить 24 роки 4 місяці та 4
дні, що не дає йому підстав для
призначення пенсії відповідно до п. «е»
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржив позивач.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції безпідставно
відхилив його доводи в частині
необхідності зарахування до стажу
роботи період проходження військової
служби, оскільки в період набуття ним
статусу військовослужбовця, діяв Закон
СРСР від 12.07.1967 р. «Про загальний
військовий обов'язок» та положення про
пільги для військовослужбовців,
військовозобов'язаних, осіб,
звільнених з військової служби у
відставку, а тому невірно суд
застосував Закон України «Про
соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», який не має зворотної дії в
часі. Тому просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийти нову,
якою задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
ОСОБА_1, який підтримав апеляційну
скаргу, представників відповідача УПФУ
в Галицькому районі м. Львова Інкіну
С.Ф. та Мітвійчук Н.М., які заперечили
проти доводів апеляційної скарги, а
постанову суду першої інстанції
просили залишити без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

На підставі ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

З матеріалів справи суд видно, що
позивач працював з 01.09.1987р. по 11.01.1988р. на
посаді вчителя фізкультури в СШ № 14, з
11.01.1988р. по 15.08.1988р. на посаді лаборанта з
довантаженням 12 тижневих годин
трудового навчання в Міжшкільному
навчально-виробничому комбінаті, з
15.08.1988р. по 01.10.1991р. на посаді вчителя
фізичного виховання в СШ № 93, з 01.10.1991р.
по 26.04.2010р. на посаді майстра
виробничого навчання в Міжшкільному
навчально-виробничому комбінаті, з
27.04.2010р. по 31.08.2013р. на посаді директора в
Міжшкільному навчально-виробничому
комбінаті.

17.01.2013 р. позивач звернувся до УПФУ в
Галицькому районі м. Львова з заявою
про призначення йому пенсії за вислугу
років, в якій вказує, що його
педагогічний стаж включає роботу з
01.09.1987 р. по 01.08.2012 р.

24.01.2013 р. №1200/03-20 УПФУ в Галицькому
районі м. Львова надав позивачу
письмову відповідь, якою відмовлено у
призначенні пенсії за вислугу років,
покликаючись на те, що робота на посаді
лаборанта з довантаженням 12 тижневих
годин трудового навчання в
Міжшкільному навчально-виробничому
комбінаті не дає права на призначення
пенсії за вислугу років, як працівнику
освіти.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Посади, що дають право на пенсію за
вислугу років встановлений «Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального закладу і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років», який
затверджений Постановою КМ України №
909 від 04.11.1993 р. Зокрема розділом 1
«Освіта, міжшкільні
навчально-виробничі комбінати»
вказаного Переліку передбачено, що
право на пенсію за вислугу років мають
особи, як працюють в даних закладах на
посадах: директори, заступники
директорів з навчально-виховної
(навчальної, виховної
навчально-виробничої) роботи, вчителі,
майстри виробничого навчання,
практичні психологи, керівники
гуртків, секцій, студій та інших форм
гурткової роботи. Вказаний перелік
посад є вичерпним.

Таким чином, посада лаборанта не
входить до переліку посад, які дають
право на пільгову пенсію.

Щодо зарахування часу перебування на
військовій службі при призначенні
пенсії за вислугу років потрібно
зазначити наступне.

Згідно із ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» строк
перебування на військовій службі
зараховується лише до загального стажу
роботи, який передбачає право на пенсію
за віком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», час перебування громадян
України на військовій службі
зараховується до їх страхового стажу,
стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби. Час проходження
строкової військової служби
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до записів у трудовій
книжці та особистого листка ОСОБА_1,
останній не був призваний на військову
службу із педагогічної посади, а із
посади водія «Львівенерго». Також
позивачем не представлено доказів
навчання за фахом педагога у
навчальному закладі на момент призову.
Відповідно період строкової
військової служби не може бути
зарахований до педагогічного стажу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що позивач не має в
наявності відповідний стаж і дана
обставина не була ним доведена в ході
розгляду справи, а тому колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 12 грудня 2013
року по справі № 464/7241/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
О.М. Гінда

Д.М.Старунський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 29.04.2014 р.