Справа № 826/1954/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
10 квітня 2014 року 10:00 № 826/1954/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомДержавної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві доДержавного підприємства
"Український науково-дослідний
інститут нафтопереробної
промисловості "МАСМА"простягнення
заборгованості 728 698 грн 28 коп.,
Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
також - позивач, ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві )
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державного підприємства
"Український науково-дослідний
інститут нафтопереробної
промисловості "МАСМА" (далі також -
відповідач, ДП "МАСМА") про стягнення
коштів в розмірі 728 698,28 грн. з рахунків у
банках, що обслуговують платника
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.02.2014 року було
відкрито скорочене провадження у
справі та надано відповідачу строк для
подання письмових заперечень проти
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.03.2014 року суд вирішив
вийти зі скороченого провадження та
призначити справу до судового
розгляду, відповідно до ч. 4 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
В судове засідання 08.04.2014 року прибули
представники сторін. З урахуванням
вимог ст. ст. 44, 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за клопотанням сторін в
судовому засіданні суд продовжив
розглядати справу в письмовому
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що ДП "МАСМА" не сплатило у встановлені
Податковим кодексом України строки
суму узгодженого податкового
зобов'язання з земельного податку у
сумі 728 698,28 грн., згідно поданих
податкових декларацій з плати за землю
у 2013 році. Податковим органом було
направлено податкові вимоги №1/2881 від
05.11.2008 року та №2/211 від 13.03.2009 року, але
відповідач не сплатив узгоджену суму
податкового зобов'язання, а тому сума
заборгованості підлягає стягненню у
примусовому порядку за рішенням суду.
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених в письмових
запереченнях та пояснень, наданих в
судових засіданнях. Відповідач
зазначає, що ним подано податкові
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) від 20.02.2013 року
ним не було отримано податкових вимог
від позивача за фактом несплати
узгоджених податкових зобов'язань з
земельного податку по вказаним вище
деклараціям, а пред'явлені податкові
вимоги №1/2881 від 05.11.2008 року та №2/211 від
13.03.2009 року не стосуються предмету
спору, так як по вказаних податкових
вимогах Окружним адміністративним
судом м. Києва 26.05.2010 року по справі
яке залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011 року.
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що відповідач - Державне
підприємство "Український
науково-дослідний інститут
нафтопереробної промисловості "МАСМА"
має у володінні наступні земельні
ділянки: (1) м. Київ, пр. Палладіна,46 та по
вул. Малинська, 4, згідно рішень
Київської міської Ради депутатів
трудящих від 25.08.1964 р. №1223 та від 26.12.1967
р. №2141; (2) с. Прохорівка, Канівський
район, Черкаська область, згідно
рішення Прохорівської сільської ради
народних депутатів від 11.09.2011 року №5/15.
Вказані обставини підтверджуються
наданими позивачем Відомостями про
наявність земельних ділянок, поданих
відповідачем як додатки до податкових
декларацій з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності).

20.02.2013 року відповідачем подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) № в якій
відповідачем визначено суму
податкового зобов'язання з земельного
податку у розмірі 725 330,02 грн.

21.02.2013 року відповідачем подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) №, в якій
відповідачем визначено суму
податкового зобов'язання з земельного
податку у розмірі 1 102,25 грн.

У встановлений Податковим кодексом
України строк ДП "МАСМА" не сплатило
задекларовані податкові зобов'язання з
земельного податку, в результаті чого
позивачем нараховано пеню у розмірі 2
266,14 грн.

Враховуючи не сплату відповідачем
вищевказаних сум податкових
зобов'язань, позивач звернувся до суду
з метою стягнення податкового боргу по
земельному податку у судовому порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Пунктом 54.1. Податкового кодексу
України встановлено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1. Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 287.3. Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Пунктом 59.1. Податкового кодексу
України встановлено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3. Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Згідно до п. 59.4. Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Пунктом 14.1.175. Податкового кодексу
України встановлено, що податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що ДП "МАСМА"
у 2013 році подано податкові декларації з
земельного податку, в яких сукупно було
визначено податкове зобов'язання з
земельного податку у розмірі 726 432,24 грн.
і станом на день розгляду справи суму
узгодженого податкового зобов'язання
не сплачено.

У той же час, позивачем не надано
належних і допустимих доказів того, що
за фактом не сплати вищевказаної суми
грошового зобов'язання, яка є
узгодженою, ним складено та направлено
(вручено) відповідачу податкову вимогу.

Подані позивачем податкові вимоги від
05.11.2008 року №1/2881 та від 13.03.2009 року №2/211
суд оцінює критично, оскільки вказані
податкові вимоги стосуються несплати
відповідачем податкових зобов'язань з
земельного податку за 2008-2009 рік,
відповідно до поданих ДП "МАСМА"
податкових розрахунків земельного
податку за 2008 - 2009 роки і не мають
жодного відношення до невиконання
відповідачем задекларованих
податкових зобов'язань згідно
податкових декларацій від 20.02.2013 року №
на суму 725 330,02 грн. та від 21.02.2013
№ на суму 1 102,25 грн.

Факт приналежності податкових вимог
від 05.11.2008 року №1/2881 та від 13.03.2009 року
№2/211 до несплати відповідачем
податкових зобов'язань з земельного
податку за 2008-2009 рік, відповідно до
поданих ДП "МАСМА" податкових
розрахунків земельного податку за 2008 -
2009 роки підтверджується наявною в
матеріалах справи копією постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26.05.2010 року по справі
№2а-12172/09/2670, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011 року.

З огляду на наведене, враховуючи
відсутність інших доказів на
спростування вказаних обставин, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є передчасними, а тому
задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві до Державного
підприємства "Український
науково-дослідний інститут
нафтопереробної промисловості "МАСМА"
про стягнення заборгованості 728 698 грн.
28 коп. - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна