Справа № 522/3796/14-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3796/14-а
Провадження № 2-а/522/519/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одеса справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області та просить поновити
йому строк на звернення із позовом, про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення №
15-0103/2014 від 20 лютого 2014 року.

У позові ОСОБА_1 зазначає, що 20 лютого 2014
першим заступником ДФІ в Одеській
області у відношенні його, винесено
постанову № 15-0103/2014 на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 28 січня 2014 року
Серії ДФІ №15-0101/2014, та визнано винним у
порушенні законодавства з фінансових
питань, ведення бухгалтерського обліку
з порушенням встановленого порядку
згідно ч. 1 ст. 164-2 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 204, 00 грн.

Позивач вважає зазначену постанову
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню, так як постанова складена з
порушенням норм діючого законодавства,
його не було повідомлено належним
чином про день та час розгляду справи
про вчинення адміністративного
правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав та
просить їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник Державної фінансової
інспекції в Одеській області Архіпенко
С.Є. в судовому засіданні позов не
визнав просив відмовити у задоволенні
позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі наявні докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 січня 2014 року у
відношенні ОСОБА_1 було складено
протокол Серії ДФІ №15-0101/2014 за
правопорушення, передбачене ст.ст. 4, 8
Закону України "Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні",
п. 7 ст. 75 Господарського кодексу
України, та ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, а саме:
порушення законодавства з фінансових
питань, неналежний контроль та
організація ведення бухгалтерського
обліку, що призвело до ведення
бухгалтерського обліку з порушенням
установленого порядку.

Відповідно до вказаного протоколу,
було винесено постанову № 15-0403/2014 від 20
лютого 2013 року у справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 204, 00 грн.

Також судом встановлено, що
вищевказану постанову позивач отримав
коли вже сплинув строк на оскарження
постанови, а саме 01 березня 2014 року на
поштовому відділкнні УДППЗ «Укрпошта»
№ 5 про, що свідчить довідка № 612.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути подано
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою прокурора, особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 102 КАС України
пропущений з поважних причин строк,
встановлений законом, може бути
поновлений. Питання про поновлення чи
продовження пропущеного строку суд
вирішує в порядку письмового
провадження чи в судовому засіданні на
розсуд суду.

Тому суд вважає за можливе поновити
позивачу строк на звернення до суду
позовом, оскільки причину пропуску
такого строку вважає поважною.

У відповідності до п.7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
червня 1988 р. № 6 "Про практику розгляду
судами скарг на постанови у справах про
адміністративні правопорушення"
розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП
скаргу або протест на постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, суд повинен
перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачена
адміністративна відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку і
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Згідно ст. 255 КУпАП визначений точний
перелік осіб, що уповноважені складати
протоколи про адміністративні
правопорушення, а також посадові особі,
що мають відповідні повноваження.

Виходячи з вищезазначених норм, у
відповідності до діючого
законодавства України, в тому числі у
відповідності до ст. 255 КпАП України,
посадові особи ДФІ в Одеській області
не є особами, які мають право складати
протоколи про правопорушення у справах
про адміністративні правопорушення по
ст. 164-2 КпАП України.

Згідно ст. 255 КпАП України у справах про
адміністративні правопорушення, що
розглядаються органами, зазначеними в
ст. ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про
правопорушення мають право складати
посадові особи органів внутрішніх
справ за ст. ст. 164-164-11 КпАП України.

Крім цього, в зазначеній вище статті
вказано, що посадові особи органів
державного фінансового контролю мають
право складати протоколи про
адміністративне правопорушення за ст.
ст. 163-12, 164-12, 164-14 КпАП України.

Таким чином, суд вважає, що посадова
особа ДФІ в Одеській області не
уповноважений був складати протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 згідно з ч. 1 ст. 164-2
КУпАП, так як не відноситься до
уповноваженої на те посадової особи
відповідно до вимог даного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, оцінюючи у сукупності
представлені докази, суд приходить до
висновку про можливість часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення №
15-0103/2014 від 20 лютого 2014 року, що
стосується вимог про стягнення з ДФІ в
Одеській області витрат пов'язаних з
правовою допомогою суд вважає їх не
доведеними.

Керуючись ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 255, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 158-163 КАС
України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на
звернення до суду з позовомпро
скасування постанови про
адміністративне правопорушення №
15-0103/2014 від 20 лютого 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення № 15-0103/2014 від 20 лютого
2014 року - задовольнити частково.

Постанову Державної фінансової
інспекції в Одеській області № 15-0103/2014
від 20 лютого 2014 року у справі про
адміністративне правопорушення за ч. 1
ст. 164-2 КУпАП про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 204 (двісті чотири) грн.,
- скасувати.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя

Н.А. Ільченко

24.04.2014