Справа № 819/658/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/658/14-a

"29" квітня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за участю:

секретаря судового
засідання Мельника А.А.,

представника позивача - Свірського Т.
В.,

представника відповідача - Кивелюк Є.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Постолівська" до Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про визнання протиправними та
скасування постанов №035060, №035061, №035062,
№035063, №035064, №035065, №035066, №035067, №035068,
№035069, №035070, №035071, №035072, №035073, №035074,
№035075, №035076, №035077, №035078, №035079, №035080,
№035081, №035082, №035083, №035084, №035085, №035086 та
№035087 від 15.11.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Постолівська" з адміністративним
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про визнання протиправними та
скасування постанов №035060, №035061, №035062,
№035063, №035064, №035065, №035066, №035067, №035068,
№035069, №035070, №035071, №035072, №035073, №035074,
№035075, №035076, №035077, №035078, №035079, №035080,
№035081, №035082, №035083, №035084, №035085, №035086 та
№035087 від 15.11.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
співробітниками Укртрансінспекції
проведено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів автомобільним транспортом DAF
FT 95 XF 430 д.н.з. НОМЕР_1, в ході якої
виявлено порушення наказу
Міністерства транспорту та зв'язку
«Про затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті» та ст. 48 «Про автомобільний
транспорт». Однак, позивач ніколи не
здійснював і не здійснює діяльність у
сфері надання послуг з перевезення
вантажів, в тому числі не
використовував транспортний засіб DAF FT
95 XF 430, д.н.з. НОМЕР_1, оскільки,
останній перебував в оренді ФОП ОСОБА_3,
що підтверджується договором оренди
транспортного засобу №10/08-2013/003 від
10.08.2013 року. Крім того, з підстав
наведених в позовній заяві позивач
вважає, що відповідач порушив порядок
здійснення контролю та застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
посилалась на те, що згідно із
завданням від 16.09.2013 року №025137 на
проведення рейдової перевірки за
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
17.09.2013 р. о 12 год. 20 хв. на ділянці дороги
Ульянівка-Миколаїв державними
інспекторами територіального
управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області проведена
перевірка автомобіля DAF 95 XF 430 д.н.з.
НОМЕР_1. В ході перевірки виявлено
порушення вимог наказу Міністерства
транспорту та зв'язку «Про
затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті» та ст.48 «Про автомобільний
транспорт» - відсутність щоденних
реєстраційних карток (тахокарт) за
період з 21.08.2013 року по 17.09.2013 року.

Вподальшому, за наслідками розгляду
справи про порушення до позивача і були
застосовані
адміністративно-господарські санкції.
Зважаючи на зазначене представник
відповідача вважає, що при винесенні
оскаржуваних постанов про накладення
штрафу відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені чинним законодавством, і
ці постанови прийняті з урахуванням
всіх встановлених законодавством
вимог, просила в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

17.09.2013 року державним інспекторами
територіального Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, згідно із завданням №025137 від
16.09.2013 року, проведено рейдову
перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
вантажів автомобільним транспортом DAF
FT 95 XF 430 д.н.з. НОМЕР_1, за результатами
якої складено акт №045177 від 17.09.2013 року.

Згідно даного акту у ході вказаної
перевірки встановлено порушенням
вимог наказу Міністерства транспорту
та зв'язку України «Про затвердження
Інструкції з використання контрольних
пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті» №385 від
24.09.2010 року та статті 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт", а саме:
відсутні щоденні реєстраційні картки
(тахокарти) за період з 21.08.2013 року по
17.09.2013 року.

Як вбачається з акту перевірки №045177
від 17.09.2013 року, під час проведення
перевірки водій пред'явив супровідні
документи на вантаж та свідоцтво
реєстрації ТЗ марки DAF FT 95 XF 430, д.н.з.
НОМЕР_1, згідно якого вказаний ТЗ
належить ТОВ «Агрофірма
«Постолівська».

Окрім того, як видно з зазначеного акту,
на підставі документу, що посвідчує
особу - водія, водієм даного
транспортного засобу на момент
проведення перевірки - був ОСОБА_4.

При цьому, після ознайомлення зі
змістом акту перевірки, - водій від
письмових пояснень та від підпису
цього акту - відмовився.

Вподальшому відповідно до п.25 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №1567,
акт перевірки був переданий на розгляд
до управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області.

15 листопада 2013 року начальником
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області винесено
постанови №035060, №035061, №035062, №035063,
№035064, №035065, №035066, №035067, №035068, №035069,
№035070, №035071, №035072, №035073, №035074, №035075,
№035076, №035077, №035078, №035079, №035080, №035081,
№035082, №035083, №035084, №035085, №035086 та №035087
від 15.11.2013 року. Даними постановами до
ТОВ «Агрофірма «Постолівська»
застосовано
адміністративно-господарський штраф
на загальну суму 9860,00 грн. (по 340,00 грн. за
кожною постановою - за кожен день у
період за період з 21.08.2013 року по 17.09.2013
року, за який не пред'явлено тахокарти)
за порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 07.06.2010
року №340 "Про затвердження Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів" та
порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 24.06.2010
року №385 "Про затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті", відповідальність за яке
передбачена абз.8 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт".

Вподальшому, не погодившись із
вищевказаними постановами, позивач
оскаржив їх у судовому порядку,
звернувшись до суду із даним позовом,
підстави подання якого зазначені вище.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та в запереченнях проти позову,
заслухавши пояснення представників
обох сторін, та надавши їм належну
правову оцінку, проаналізувавши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, у їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов - підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту в Україні
регулюються Законом України "Про
автомобільний транспорт".

Статтею 2 вказаного Закону визначено,
що законодавство про автомобільний
транспорт складається із цього Закону,
законів України "Про транспорт", "Про
дорожній рух", чинних міжнародних
договорів та інших нормативно-правових
актів у сфері автомобільних
перевезень.

Процедуру здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, наявністю
відповідних ліцензій і ліцензійних
карток, виконанням ними ліцензійних
умов, а також процедуру здійснення
державного нагляду за забезпеченням
такими суб'єктами господарювання
безпеки автомобільних перевезень
визначає Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затверджений Постановою
Кабінету міністрів України №1567 від
08.11.2006 року (далі - Порядок-№1567).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку №1567
- органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Державний контроль на автомобільному
транспорті здійснюється посадовими
особами органу державного контролю
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок.

У відповідності до пункту 14 Порядку
№1567 - рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться в будь-який час на
окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах руху, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках,
місцях посадки та висадки пасажирів,
стоянках таксі і транспортних засобів,
місцях навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2013
року №422) під час проведення рейдової
перевірки перевіряється:

- наявність визначених статтями 39
і 48 Закону документів, на підставі
яких здійснюються перевезення
автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57
і 59 Закону;

- додержання водієм вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська
угода);

- відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним
таксометром;

- відповідність кількості
пасажирів, що перевозяться, відомостям,
зазначеним у реєстраційних документах,
або нормам, передбаченим технічною
характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса
затвердженого розкладу та маршруту
руху;

- наявність у всіх пасажирів
квитків на проїзд та квитанцій на
перевезення багажу, а у разі пільгового
проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці
та відпочинку, а також вимоги щодо
наявності в автобусі двох водіїв у разі
перевезення пасажирів на відстань 500 і
більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів;

- виконання водієм інших вимог
Правил надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту та Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, інших
нормативно-правових актів.

Пунктом 17 Порядку №1567 визначено, що
рейдова перевірка проводиться із
зупиненням транспортних засобів або
без їх зупинення. Зупинення
транспортних засобів здійснюється
відповідно до вимог пункту 15 Правил
дорожнього руху та Порядку зупинення
транспортного засобу, що здійснює
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів, посадовими особами
Укртрансінспекції

Статтею 20 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що на території України повинні
виконуватися вимоги встановлення та
використання на транспортних засобах,
які призначаються для міжнародних
перевезень, контрольних приладів
(тахографів) реєстрації режимів праці
та відпочинку водіїв, передбачені
законодавством країн, на території
яких виконуються перевезення.

Статтею 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника -
документ, що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством;

- для водія - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Згідно із пунктом 6.1 Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07
червня 2010 року №340 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 14
вересня 2010 року за № 811/18106 (надалі по
тексту - Положення №340), яке розроблено
відповідно до Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року № 153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті,
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), Кодексу законів
про працю України та Законів
України "Про автомобільний транспорт",
"Про дорожній рух" - вантажні автомобілі
з повною масою понад 3,5 тонн повинні
бути обладнані діючими та повіреними
тахографами.

Згідно з пунктом 7.1 Положення №340 -
посадовими особами урядового органу
державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті
здійснюється державний контроль за
дотриманням режимів праці та
відпочинку водіїв.

07.09.2005 року Верховною Радою України
прийнято Закон "Про приєднання
України до Європейської угоди про
роботу екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)", що набув чинності
02.08.2006 року.

Відповідно до пункту b) частини 1 статті
12, пунктів і) - ііі) частини 4 розділу ІІІ
"Требования к конструкции, проверке,
установке и инспекции" державними
інспекторами перевіряється дотримання
режиму праці та відпочинку водіїв,
наявність справного контрольного
пристрою, реєстраційні листки за
попередні дні, які повинні знаходитися
у транспортному засобі. Такі перевірки
проводяться без розмежування
транспортних засобів, підприємств та
водіїв на резидентів і нерезидентів.

Відповідно до Закону України "Про
приєднання України до Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР)", Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті, а
також Законів України "Про
автомобільний транспорт", "Про дорожній
рух" - наказом Міністерства транспорту
та зв'язку України від 24.06.2010 року №385
затверджено Інструкцію з використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті (надалі по
тексту - Інструкція №385).

Згідно з вимогами пункту 3.1
вищенаведеної Інструкції №385 -
виробники транспортних засобів,
перевізники, водії та ПСТ
використовують тахографи, тахокарти,
картки до цифрових тахографів, тип яких
затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

У відповідності до статті 10
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970
року в м. Женева, до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України №2819-IV 07.09.2005 року, -
"Договаривающиеся стороны
предписывают установку и
использование на транспортных
средствах, зарегистрированных на их
территории, контрольных устройств
согласно следующим требованиям:...

d) необходимо, чтобы члены экипажа
всегда имели при себе и могли
представить для проверки
регистрационные листки за текущую
неделю и за последний день предыдущей
недели, во время которого они управляли
транспортным средством".

У відповідності до п. 7а та 7 b ст. 12
Додатку "Контрольні пристрої. Загальні
положення." до Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів
від 27.02.2004, ратифікованої Законом
України "Про приєднання України до
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)"№ 2819-ІУ від 07.09.2005р.,
зі змінами згідно поправки 6 до
Європейської Угоди про роботу екіпажів
транспортних засобів, що набула
чинності 20.09.2010 року, - якщо водій керує
транспортним засобом, оснащеним
контрольним пристроєм, то він повинен
бути в змозі пред'явити всякий раз, коли
цього вимагатиме інспектуюча посадова
особа: реєстраційні листки за поточний
тиждень та листки, використані водієм
протягом попередніх 15 календарних
днів; картку водія, якщо вона у нього є,
будь-які записи, зроблені вручну, і
роздруківки, зроблені протягом
поточного тижня і попередніх 15
календарних днів, як це вимагається
згідно з цією Угодою.

Згідно ст.13-bіс (Перехідні положення) -
Положення, згадані в кінці пунктів 7 а)
та 7 б) статті 12 додатку до цієї Угоди,
повинні застосовуватися через три
місяці після набуття чинності цією
поправкою чинності (з 20.12.2010 року).

Відтак, починаючи з дати застосування,
встановленої у статті 13 цієї Угоди,
періоди часу, у вище згаданих пунктах,
повинні охоплювати поточний день та
попередні 28 календарних днів.

Тобто, починаючи з 20.12.2010 року, у зв'язку
з набуттям чинності нових положень
ЄУТР (поправка №6) від 20.09.2010 року, -
водії автотранспортних засобів, що
виконують перевезення, повинні мати та
пред'являти для контролю щоденні
реєстраційні листки режимів праці та
відпочинку за поточний день і щоденні
реєстраційні листки, які водій
використовував протягом попередніх
28-ми календарних днів (тобто, 1
тахограма за поточний день, коли
проводилась перевірка, + 28 тахограм за
попередні дні), як це передбачено п. 7b
ст. 12 Додатку "Контрольні пристрої.
Загальні положення." до ЄУТР. Окрім
того, новими положеннями ЄУТР
затверджено бланк підтвердження
діяльності нового зразка. (Регламент
561/2006).

Отже, при здійсненні вантажних
автомобільних перевезень у водія
перевізника повинно бути в наявності 28
щоденних реєстраційних листків + 1 за
поточний день.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385 -
водій транспортного засобу,
обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну
експлуатацію тахографа та управління
режимами його роботи відповідно до
інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і
заповнює тахокарти та забезпечує їх
належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом;

- має при собі: протокол про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у разі
обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом;

- у разі несправності або
пошкодження аналогового тахографа
своєчасно записує від руки дані щодо
режиму роботи та відпочинку на
зворотному боці тахокарти, де нанесена
сітка з відповідними графічними
позначками, інформує про це
відповідну посадову особу перевізника,
з яким водій перебуває у трудових
відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або
пошкодження цифрового тахографа або
картки до нього своєчасно записує від
руки дані щодо режиму роботи та
відпочинку на зворотному боці аркуша,
призначеного для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, та
забезпечує належне зберігання таких
записів.

Таким чином, статтею 10 ЄУТР та пунктом
3.3 вищезазначеної Інструкції №385, -
обов'язок забезпечення правильної
експлуатації тахографа, своєчасного
встановлення, зміни та заповнення
тахокарт та забезпечення їх належного
зберігання, а також обов'язок
представити для перевірки відповідні
тахокарти (за поточний тиждень та за
останній день попереднього тижня, коли
здійснювалось керування
автотранспортом), - покладається саме
на водія транспортного засобу,
обладнаного тахографом, який
здійснював керування цим транспортним
засобом у відповідний момент.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з
того, що факт порушенням вимог наказу
Міністерства транспорту та зв'язку
України «Про затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті» №385 від 24.09.2010 року та
статті 48 Закону України "Про
автомобільний транспорт", виявленого
17.09.2013 року у ході рейдової перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень вантажів
автомобільним транспортом DAF FT 95 XF 430
д.н.з. НОМЕР_1, за результатами якої
складено акт №045177, - сторонами у даному
спорі не спростовується.

Поряд з цим, звернувшись до суду з даним
позовом ТОВ «Агрофірма «Постолівська»
порушує питання про неправомірність
застосування
адміністративно-господарських штрафів
саме до неї, як суб'єкта господарювання,
який в даному випадку не є перевізником
в розумінні Закону України «Про
автомобільний транспорт» та не може
нести відповідальність за виявлене у
ході проведеної перевірки порушення -
відсутність у водія перевізника
необхідної кількості щоденних
реєстраційних карток (тахокарт).

Тому, зважаючи на вказане, суд виходить
з наступного.

У відповідності до пункту 21 Порядку
№1567 (зі змінами, внесеними згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2013 року № 422) - у разі виявлення в
ході перевірки транспортного засобу
порушення законодавства про
автомобільний транспорт посадовими
особами, що провели перевірку,
складається акт за формою згідно з
додатком 3. Про результати перевірки
транспортного засобу (відсутність
порушення або зазначення номера
складеного акта) посадова особа робить
запис у дорожньому листі (за наявності
такого) із зазначенням дати, часу, місця
перевірки, свого прізвища, місця роботи
і посади, номера службового
посвідчення та ставить свій підпис, а у
разі проведення перевірки виконання
Європейської угоди ставить
відповідний відбиток печатки на
реєстраційному листку режиму праці та
відпочинку водіїв (у разі наявності).

При цьому, пунктом 22 Порядку №1567
встановлено, що у разі відмови
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання або водія від
підписання акта перевірки суб'єкта
господарювання або акта перевірки
транспортного засобу посадові особи,
що провели перевірку, роблять про це
запис.

Так, згідно з положеннями пункту 25
Порядку №1567 - справа про порушення
розглядається в органі державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

При цьому, у відповідності до пункту 26
Порядку №1567 - справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання.

Про час і місце розгляду справи про
порушення уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

У відповідності до пункту 27 Порядку
№1567 - у разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Так, судом в ході розгляду даної справи
встановлено, що відповідно до витягу з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 11.12.2013 року основним видом
діяльності ТОВ "Агрофірма
"Постолівська" за КВЕД є вирощування
зернових культур, бобових культур і
насіння олійних культур.

Крім того, суд встановив, що за
позивачем - ТОВ "Агрофірма
"Постолівська" дійсно зареєстрований
транспортний засіб: марка DAF, модель FT 95
XF 430, д.н.з. НОМЕР_1, 2003 - рік випуску.

Однак, з 10.08.2013 року, відповідно до
договору оренди №10/08-2013/003, - зазначений
транспортний засіб переданий в оренду
ФОП ОСОБА_3 строком на 1 рік із моменту
прийняття орендарем автомобіля.

Факт прийняття вказаного
транспортного засобу в оренду за
договором - підтверджується актом
прийому-передачі від 10.08.2013 року, копія
якого також наявна в матеріалах справи.

Тобто, транспортний засіб марки DAF
(державний номер - НОМЕР_1), стосовно
якого Укртрансінспекцією встановлено
порушення, в період з 21.08.2013р. по 17.09.2013р.
(період, за який встановлено порушення)
не перебував у користуванні позивача, а
перебував у зазначений період в оренді
у ФОП ОСОБА_3

Окрім цього, водій - ОСОБА_4, який
керував вищезазначеним транспортним у
момент проведення перевірки, - не
перебував у трудових відносинах з ТОВ
"Агрофірма "Постолівська" та не був її
працівником у період з 21.08.2013 року по
17.09.2013 року (за який винесено
оскаржувані постанови), що
підтверджується довідкою ТОВ
«Агрофірма «Постолівська» за №235 від
25.04.2014 року податковим розрахунком сум
доходу ТОВ «Агрофірма «Постолівська»,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за 3-4 квартали 2013 року.

Водночас, судом встановлено, що 02
серпня 2007 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено безстроковий трудовий
договір №2, згідно якого ОСОБА_4
прийнятий на роботу шофера.

Тобто, водій, ОСОБА_4, як на момент
проведення перевірки, так і в період, за
який, на думку відповідача, було
допущене порушення, - перебував у
трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3

Вищезазначене також підтверджується
довідкою ФОП ОСОБА_3 за №6 від 25.04.2014
року та його податковими розрахунками
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платників податку, і сум
утриманого з них податку ФОП ОСОБА_3 за 3
- 4 квартали 2013 року.

Вищезазначені обставини свідчать про
те, що ні у момент проведення перевірки
(17.09.2013 року), ні у період, за який, на
думку перевіряючих осіб, а вподальшому
- і на думку відповідача, було допущене
порушення (з 21.08.2013 року по 17.09.2013 року), -
позивач не здійснював діяльність у
сфері надання послуг з перевезення
вантажів та не використовував
транспортний засіб марки DAF д.н.з.
НОМЕР_1 у своїй господарській
діяльності.

З огляду на вище встановлені обставини,
- суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3.5 вищенаведеної
Інструкції №385 встановлено, що
перевізники:

- забезпечують водіїв, які
відправляються в рейс, необхідною
кількістю тахокарт або паперу для
роздруківки даних, що відповідають
типу тахографа (аналоговий, цифровий);

- зберігають інформацію, отриману
за допомогою тахографа, кожного водія
протягом 12 місяців з дати останнього
запису, а протоколи перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, свідоцтва про повірку -
протягом одного року з дати закінчення
терміну їх дії;

- аналізують інформацію щодо
дотримання режимів праці та відпочинку
водіїв, отриману за допомогою
тахографа, а в разі виявлення порушень
вживають заходів щодо недопущення та
запобігання виникненню їх в
подальшому.

При цьому, пунктом 3.6 Інструкції №385
визначено, що перевізники забезпечують
належну експлуатацію тахографів та
транспортних засобів з установленими
тахографами та згідно з вимогами ЄУТР
здійснюють періодичні інспекції, які
включають перевірку, зокрема:
дотримання вимог щодо періодів роботи
та відпочинку водіїв та їх
відповідність параметрам руху,
зареєстрованим тахографом, а також -
наявності у водіїв транспортних
засобів тахокарт у кількості,
визначеній пунктом 3.3 цього розділу,
або наявності та чинності картки для
цифрового тахографа.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що саме на підставі даних протоколу
перевірки та адаптації тахографа та
тахокарт, які мають бути наявними у
водія транспортного засобу під час
здійснення внутрішніх перевезень, -
встановлюються порушення режиму праці
та відпочинку водія (водіїв)
конкретного перевізника.

Статтею 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» - надано
визначення основним термінам, які
вживаються у цьому Законі в такому
значенні, зокрема:

- автомобільний перевізник -
фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення -
перевезення вантажів вантажними
автомобілями;

- водій - особа, яка керує
транспортним засобом і має відповідне
посвідчення встановленого зразка;

- замовник транспортних послуг -
юридична або фізична особа, яка
замовляє транспортні послуги з
перевезення пасажирів чи/та вантажів;

- послуга з перевезення пасажирів
чи вантажів - перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату;

Статтею 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено
відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Відповідно до частини 1 першої вказаної
статті адміністративно-господарські
штрафи за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів (у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян) - застосовуються до
автомобільних перевізників.

Таким чином, вищезазначеними приписами
чинного законодавства чітко
встановлено, що відповідальність за
порушення режиму праці та відпочинку
водія - несе автомобільний перевізник,
з яким у трудових відносинах перебуває
такий водій.

При цьому, чинним законодавством, та,
зокрема Законом України "Про
автомобільний транспорт" - не
закріплено жодної норми, яка б
встановлювала можливість притягнення
до відповідальності особи (як фізичної
так і юридичної), яка є власником
транспортного засобу, переданого в
користування іншій особі на законних
підставах, за те порушення, яке вчинене
іншою особою, а саме, особою яка
користується таким транспортним
засобом і яка і є автомобільним
перевізником в розумінні цього закону
чи водієм такого перевізника.

Таким чином, усе вищезазначене -
свідчить про відсутність правових
підстав для застосування
адміністративно-господарського штрафу
саме до позивача ТОВ "Агрофірма
"Постолівська" .

Вищезазначені обставини залишились
поза увагою відповідача при винесенні
оскаржуваних постанов.

Тому, за наведених вище обставин суд
приходить до висновку, що застосування
відповідачем адміністративно -
господарських штрафів саме до ТОВ
«Агрофірма «Постолівська», яке не було
перевізником в розумінні Закону
України «Про автомобільний транспорт»
під час проведення 17.09.2013 року
перевірки, - було помилковим.

Відтак, усі оскаржувані позивачем
постанови Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 15.11.2013 року, в основу яких покладено
помилкові висновки, та які призводять
до порушення прав та охоронюваних
законом інтересів ТОВ «Агрофірма
«Постолівська», - є протиправними та
підлягають скасуванню.

Варто також зазначити, що виявлене за у
ході рейдової перевірки 17.09.2013 року
порушення режиму праці та відпочинку
водіїв транспортних засобів
встановлено не на підставі даних
тахокарт, а зокрема на встановленні
факту їх відсутності, що даному випадку
є порушенням ст. 39 та 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт",
відповідальність за яке передбачено
абз. 3 ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону), а не абз. 8 ч. 1 ст.60 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
як визначено відповідачем.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з положеннями статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України - кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 86 цього Кодексу визначено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінюючи
наявні у матеріалах справи письмові
докази, які мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті, в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
відповідачем не доведено, що
застосування до позивача фінансових
санкцій за порушення законодавства про
автомобільний транспорт - було
правомірним, при цьому надані
позивачем докази підтверджують
заявлені позовні вимоги. Відтак,
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№035060, №035061, №035062, №035063, №035064, №035065,
№035066, №035067, №035068, №035069, №035070, №035071,
№035072, №035073, №035074, №035075, №035076, №035077,
№035078, №035079, №035080, №035081, №035082, №035083,
№035084, №035085, №035086 та №035087 від 15.11.2013
року - є протиправними та підлягають
скасуванню.

Решта доводів сторін, окрім тих, про які
зазначено вище, вищенаведених
висновків суду - не спростовують та в
основу судового рішення за наслідками
розгляду даної адміністративної
справи - покладені бути не можуть,
оскільки надані на їх підтвердження
документи не містять жодної
інформації, яка б дозволяла віднести їх
до предмету доказування, та визнати
належними та допустимими доказами у
даній справі, враховуючи безпосередній
предмет спору, а відтак, - не повинні
прийматися до уваги судом в контексті
вимог щодо належності та допустимості
доказів, які можуть бути враховані при
розгляді конкретної адміністративної
справи, закріплених статтею 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, - суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому, з Державного бюджету України на
користь позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 182,70 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов -
задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати
постанови Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
за: №035060, №035061, №035062, №035063, №035064, №035065,
№035066, №035067, №035068, №035069, №035070, №035071,
№035072, №035073, №035074, №035075, №035076, №035077,
№035078, №035079, №035080, №035081, №035082, №035083,
№035084, №035085, №035086 та №035087 від 15.11.2013
року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Постолівська" (код ЄДРПОУ - 30787770, с.
Постолівка, Гусятинський район,
Тернопільська область) витрати зі
сплати судового збору в сумі 182,70 грн.
(сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Постанова в повному обсязі
складена 05.05.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.