Справа № 812/998/14
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №812/998/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року по адміністративній справі
№812/998/14 за позовом Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська
звернулося до суду із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську, в
якому просив суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
невиплати суми витрат на виплату
пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, а також зобов'язати
відповідача відшкодувати позивачу
виплачену ОСОБА_2 пенсію в розмірі 300
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з 01.05.2001р. року ОСОБА_2
отримує пенсію по втраті годувальника -
батька ОСОБА_3 який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить Акт №36 про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1. Згідно з довідкою від 02.09.2013 року
ОСОБА_2 є студенткою денної форми
навчання Коледжу Східноукраїнського
національного університету ім. В. Даля.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій
визначають органи Пенсійного фонду
України на підставі Граничних тарифів
на основні послуги зв'язку,
затверджених наказом Державного
комітету зв'язку та інформатизації
України від 07.06.2002р. №120 та
зареєстрованих у МЮУ 19.07.2002р. за № 595/6883.

Позивачем ОСОБА_2 включено до списку
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за жовтень 2013 року.
Витрати 300 грн на виплату їй пенсії
звірені по особовій справі та
узгоджені управлінням Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська в акті щомісячної звірки за
жовтень 2013 року. Зазначені акти
підписані представниками відповідача
без урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії в частині,
що підлягає відшкодуванню відповідно
до пункту 4 Порядку, ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону
1105, ч. 4 ст. 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №16/98-ВР
від 14.01.1998р.

Позивачем зазначено, що фактично
відповідачем не порушено зазначений
Порядок, пред'явлені акти звіреня були
підписані, але без урахування
зазначеної суми. На підставі цього між
позивачем та відповідачем виник спір
щодо відшкодування понесених витрат.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014р. відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська в
повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального права. Витрати на
виплату пенсії по втраті годувальника,
яка виплачена ОСОБА_2, підлягають
відшкодуванню відповідачем, оскільки
це передбачено нормами діючого
законодавства.

Представники відповідача та позивача в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність представників сторін в
порядку письмового провадження на
підставі ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що 15.11.2010р.
ОСОБА_2 звернулася до відділення ВД
Фонду СНВ України в м. Луганську із
заявою про продовження їй раніше
призначеної щомісячної страхової
виплати у зв'язку зі смертю
годувальника (а.с.14).

Сторони не заперечують того факту, що
ОСОБА_2 у зв'язку з продовженням
навчання має право на пенсію по втраті
годувальника - батька ОСОБА_3, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
свідчить Акт №36 про нещасний випадок
на виробництві форми Н-1 (а.с.7-9), яка їй
виплачується (а.с.6).

Як вбачається з документів, що
надіслані учбовими закладами на запит
суду першої інстанції, ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.09.2012 року по 10.06.2012 року
навчалася в Коледжі при Луганському
інституті Приватного акціонерного
товариства «Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна академія управління
персоналом» за денною формою навчання,
що підтверджено копіями наказів від
27.08.2012 року №20 про її зарахування та від
10.06.2013 року №21 про відрахування зі
складу студентів у зв'язку із
закінченням навчання (а.с.58-60).

З 01.09.2013 року вона навчається в Коледжі
Східноукраїнського національного
університету ім. Володимира Даля, що
підтверджено наказом №701-02 від 11.08.2013
року про її зарахування до учбового
закладу за денною формою навчання
(а.с.12).

Згідно з розпорядженням управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська 171652
від 19.09.2013р. ОСОБА_2 як особі до 23 років,
яка навчається в учбовому закладі,
виплачено пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або
профзахворювання, за липень та серпень
2013 року (а.с.45).

Витрати, пов'язані з виплатою пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_2 (300 грн) за період з
01.07.2013 року по 31.08.2013 року позивачем
включено до Акту щомісячної звірки по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за жовтень 2013 року (а.с.10).

Відповідачем не були прийняті до
заліку витрати на виплату пенсії
ОСОБА_2 у зв'язку з втратою
годувальника, що помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, у
зв'язку з чим сторонами складено та
підписано таблицю розбіжностей до
вказаного Акту звірки (а.с.11).

Згідно з положеннями розділів ІV, V
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України здійснюється виплата пенсій по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У статті 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року №1105-XIV
зазначається, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно пунктів 5, 6, 7, 8 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003
року відшкодування витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання проводиться на
централізованому рівні на підставі
актів щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено зазначені види пенсій. Дані
акти складаються до 10 числа місяця,
наступного за звітним, між органами
Пенсійного фонду та відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення, та до 15
числа місяця, наступного за звітним,
подають їх відповідно головним
управлінням Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктом 4 вказаного Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачувались відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а саме: сума основного
розміру пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру і він одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Право ОСОБА_2 на отримання пенсії по
втраті годувальника в разі продовження
навчання не оспорюється сторонами і
відповідає вимогам ст. ст. 33 та 35, 36
Закону України від 23 вересня 1999 року
№1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» фонд соціального
страхування від нещасних випадків
приймає рішення про виплати у разі
втрати годувальника за умови подання
таких документів, які видаються
відповідними організаціями в
триденний строк з моменту звернення
заявника довідки навчального закладу
про те, що член сім'ї потерпілого віком
від 18 до 23 років, який має право на
відшкодування шкоди, навчається за
денною формою навчання та довідки
навчального закладу інтернатного типу
про те, що член сім'ї потерпілого, який
має право на відшкодування шкоди,
перебуває на утриманні цього закладу.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, при цьому дітям
загиблого годувальника пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах, - мають право на пенсію по
втраті годувальника до закінчення
такими дітьми навчальних закладів, але
не довше ніж до досягнення ними 23 років.

ОСОБА_2 у період липень, серпень 2013 року
не була студенткою Коледжу при
Луганському інституті Приватного
акціонерного товариства «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
академія управління персоналом», а
також ще не навчалася у Коледжі
Східноукраїнського національного
університету ім. Володимира Даля, тому
підстав для нарахування та виплати їй
пенсії в цей період у позивача не було,
а відтак правомірною є відмова
відповідача у відшкодуванні витрат
позивача на виплату пенсії ОСОБА_2 у
період липень, серпень 2013 року.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року по адміністративній справі №
812/998/14 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року по адміністративній справі
№812/989/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва