Справа № 2а-9057/12/2070
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ К/800/185/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Конюшка К.В.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу
Міжгалузевої регіональної корпорації
"Теплоенергія" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова до
Міжгалузевої регіональної корпорації
"Теплоенергія" про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова,
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду із позовом до
МРК "Теплоенергія", в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість
з відшкодуванню пільгових пенсій за
списком № 2 в сумі 8672,42 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.09.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012 року,
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
задоволено у повному обсязі.
Постановлено стягнути з МРК
"Теплоенергія" на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі міста
Харкова заборгованість в розмірі 8672,42
грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Міжгалузева регіональна корпорація
"Теплоенергія" подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.09.2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012 року та направити справу на
новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що працівнику
Міжгалузевої регіональної корпорації
"Теплоенергія", яка є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, було призначено
пенсію на пільгових умовах згідно
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (пенсія за
списком № 2).

Управлінням ПФ понесені витрати з
виплати та доставки цієї пенсії за
лютий - травень 2012 року та січень 2012
року (доплата), проте відповідачем не
відшкодовано 8672,42 грн.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", яким
визначено принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 року
№1058 "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"(далі - Закон
України від 09.07.2003 року № 1058) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-ІV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 року
№ 1058 підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в", "є"
та "ж" статті 13 Закону №1788-ХІІ,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, мають
здійснюватися відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 року № 1058 та пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно з пунктом 6 Інструкції про
порядок обчислення та сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 вказаної
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що
не сплачені та/або несвоєчасно
сплачені суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених в абзаці другому пункту 6.1
цієї Інструкції, стягуються з
нарахуванням пені та штрафних санкцій
відповідно до норм Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами".

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Оскільки судами попередніх інстанцій
було встановлено, що Управлінням ПФ
понесені витрати з виплати та доставки
пенсії за Списком № 2 за лютий - травень
2012 року та січень 2012 року (доплата),
проте відповідачем не відшкодовано
8672,42 грн., правильним є висновок про
стягнення з відповідача на користь
Управління пенсійного фонду
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку вказаної пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міжгалузевої
регіональної корпорації "Теплоенергія"
відхилити, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.09.2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: