Справа № 823/761/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
справа № 823/761/14

м. Черкаси

10 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Черкаській області про
визнання протиправними та скасування
вимоги і рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в
якому просить:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу Канівського відділення
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Черкаській області від 23.01.2014р. №Ф-10У
про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 2412
грн. 70 коп.;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
12.03.2014р. №5524/23-00-10-0210 про результати
розгляду скарги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач будучи фізичною-особою
підприємцем, який обрав спрощену
систему оподаткування, та пенсіонером
за віком, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільнений від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

14 квітня 2014 року до суду надійшла заява
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
зменшення позовних вимог, в якій
позивач зменшує позовні вимоги до
вимог, викладених в п. 1 позовної заяви,
та просить визнати протиправною та
скасувати вимогу Канівського
відділення Корсунь-Шевченківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Черкаській області від
23.01.2014р. №Ф-10У про сплату боргу
(недоїмки) у розмірі 2412 грн. 70 коп.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, на адресу суду направив
клопотання, в якому просить суд
провести засідання за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, про причину
своєї неявки не повідомив, заперечення
на позов не надав, а тому суд вирішив
провести розгляд справи за його
відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Спеціальним законом, який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, є Закон України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
р. (далі по тексту - Закон № 2464), що
набрав чинності з 01.01.2011р.

Відповідно до статті 1 Закону №2464
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
№ 2464 платниками єдиного внеску є
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що з 01.01.2012р. ОСОБА_1
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
Серія НОМЕР_1 від 23.05.2012р.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2
від 14.01.1993р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є громадянином, який постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю (Категорія
4). Окрім того, позивачем до суду надано
копію пенсійного посвідчення Серія
НОМЕР_3 від 26.10.2010р., за яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в
Пенсійному фонді України як пенсіонер
за віком, довічно.

23 січня 2014 року Корсунь-Шевченківською
об'єднаною державною податковою
інспекцією (Канівське відділення)
прийнято вимогу №Ф-10У про сплату боргу
(недоїмки), в якій від позивача
вимагається сплатити суми недоїмки з
єдиного внеску за ІІ півріччя 2013 року у
розмірі 2412 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з вказаною вимогою,
позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" № 3609-VI від 07.07.2011р. (далі по
тексту - Закон № 3609-VI) статтю 4 Закону №
2464 доповнено частиною 4, згідно якої
особи, якщо вони є пенсіонерами за
віком або інвалідами та отримують
відповідно до закону пенсію або
соціальну допомогу і обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Враховуючи, що дані зміни відповідно до
ч. 1 розділу II Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 3609-VI набули чинності
з дня, наступного за днем його
опублікування, а саме з 06.08.2011р., тому
нарахування сум єдиного внеску особам,
визначеним в ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 після
серпня 2011 року - є неправомірним.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-VI від
09.07.2003р. (далі по тексту - Закон № 1058)
пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно частиною 1 ст. 9 Закону № 1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Тобто, від сплати єдиного внеску
звільняються пенсіонери, пенсія яких
призначена відповідно до положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону № 1058.

Згідно із статтею 26 Закону №1058 особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 796-XII від 28.02.1991р. (далі - Закон № 796),
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" залежно від
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
для встановлення пільг і компенсацій.

Згідно пункту 4 ч. 1 ст. 14 Закону № 796 для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: особи, які постійно
проживають або постійно працюють чи
постійно навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чотирьох років, -
категорія 4.

Аналіз норм чинного законодавства дає
підстави зробити висновок, що
"пенсіонер за віком" - це та особа, яка
перебуває на обліку у відповідному
територіальному управлінні Пенсійного
Фонду України та отримує пенсію за
віком, незважаючи на те, що її вік
менший ніж визначений частиною першої
статті 26 Закону №1058, оскільки норми
діючого пенсійного законодавства при
наявності певних, визначених законом
умов, передбачають призначення пенсії
за віком із зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону №1058.

Судом встановлено, що позивачу
призначена пенсія за віком відповідно
до ст. 26 Закону №1058 із застосуванням ст.
55 Закону № 796, зі зниженням пенсійного
віку.

На думку суду, ця обставина лише
підтверджує той факт, що позивач вийшов
на пенсію саме за віком, хоч і на
пільгових умовах, що і зазначається у
його пенсійному посвідченні. Знижений
граничний вік виходу на пенсію осіб,
які підпадають під дію Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не є
підставою для висновку про виплату
пенсії позивачці з інших підстав і вона
є пенсіонером в розумінні визначення
поняття "пенсіонер", яке дається в
Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Положення статті 55 Закону №796 слід
розуміти в контексті з положенням
статті 26 Закону №1058, оскільки пенсія за
віком може бути надана особі, яка не
досягла пенсійного віку, встановленого
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за умови, якщо остання
працювала або проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Відповідна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08.04.2014р. у справі №К/9991/74220/12
(2а/0570/11285/12), ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
03.04.2014р. у справі №К/800/39875/13 (818/1582/13-а),
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 03.04.2014р. у справі №К/800/41617/13
(805/6368/13-а), ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
01.04.2014р. у справі №К/9991/74696/12 (2а/1770/1281/12)
та ін.

За вказаних обставин, суд вважає, що на
позивача як на пенсіонера за віком в
розумінні норм Закону №1058, поширюються
положення частини 4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". З огляду на те,
що з серпня 2011 року такі пенсіонери за
віком можуть бути платниками єдиного
соціального внеску лише виключно на
добровільних засадах, суд дійшов до
висновку, що вимога відповідача про
сплату недоїмки є незаконною та
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Корсунь-Шевченківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Черкаській області
(Канівське відділення) від 23.01.2014р.
№Ф-10У про сплату боргу (недоїмки) у
розмірі 2412 грн. 70 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.
судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко