Справа № 286/1604/14-а
Суддя: Смиковська Л. О.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської
Справа № 286/1604/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу
ОСОБА_1 до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області про визнання неправомірних дій
державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить
зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Житомирській області
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 24.03.2011
року, та відновити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-93/09 (ВП 18160890) про
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
нарахувати та виплатити йому
заборгованість по доплаті відповідно
до ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1 січня 2002 року
по 31 січня 2005 року, з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
жовтня 2008 року, мотивуючи тим, що
постанова державного виконавця є
незаконною, дії протиправними, так як
вони порушують його права та законні
інтереси.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, однак в заяві просить справу
розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання призначене на 30.04.2014 року не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи, про
причини неявки не повідомив, про
розгляд справи у відсутність їх
представника не клопотав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду справи, без поважних
причин або неповідомлення ним про
причини неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши в судовому засіданні
докази, наявні в матеріалах справи, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №
606-XIV (надалі Закон) - виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В ч.3 ст.11 Закону зазначається, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право:

8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, про роз'яснення
змісту документа;

11) викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ.

У відповідності до ст.30 вказаного
Закону державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із ст.49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із ст.47
цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із ст.48 цього Закону. Державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження

Статтею 27 Закону визначено, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Судом встановлено, що згідно постанови
про закінчення виконавчого
провадження (а.с.6 №2а-93/09) виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2а-93/09 виданого
11.03.2010 року закінчено. Підставою
прийняття даної постанови, як
вбачається з її змісту, є те, що
державним виконавцем встановлено, що
виконати рішення без участі боржника
неможливо. На боржника накладено
штрафи передбачені ст.89 Закону України
«Про виконавче провадження» та
надіслано повідомлення в прокуратуру
про притягнення до відповідальності
згідно із законом. Ураховуючи
викладене, керуючись п.11 ч.1 ст.49, ст.50
Закону України «Про виконавче
провадження» була прийнята дана
постанова.

У листі відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області на адресу позивача від 14.03.2014
року (а.с.5) також зазначається, що 24.03.2011
року виконавче провадження закінчено
відповідно до п.11 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження». Також
зазначено, що станом на 14.03.2014 року до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області виконавчий
документ не надходив та на виконанні не
перебуває.

В п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Будь-які докази на виконання даної
вимоги в матеріалах справи відсутні.

З наявних в матеріалах справи
документів не можливо встановити, чим
керувався державний виконавець при
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних і
достовірних доказів правомірності
своїх дій.

Що стосується вимоги позивача про
відновлення виконавчого провадження №
18160890, суд зазначає, що у відповідності
до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, відновлення провадження є
обов'язком державного виконавця і суд
не вправі зобов'язувати державного
виконавця відновити провадження по
примусовому виконанні виконавчого
листа, а тому в частині зобов'язання
відділу примусового виконання рішень
Головного управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області щодо відновлення провадження
№18160890 слід відмовити.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача, про
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження підлягають до
задоволення.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі
73 грн. 08 коп.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст.ст.71, 86, 94,
158-163, 181, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про закінчення виконавчого
провадження від 24.03.2011 року з
примусового виконання виконавчого
листа по справі №2а-93/09 виданого
Овруцьким районним судом Житомирської
області 11.03.2010 року протиправною.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про закінчення виконавчого
провадження від 24.03.2011 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Овруцький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення. Особи, які беруть
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні мають право подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: Л. О. Смиковська