Справа № 813/2733/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2733/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
Головуючого - судді Сасевича О.М.,
з участю секретаря судового засідання
представника позивача Пастуха В.І.,
представника відповідача Настюка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративну
справу за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у Західному регіоні
про скасування постанови про
накладення штрафу за порушення
законодавства про електроенергетику
№03/01-0005 від 20.02.2014 року,-
Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця»
звернулося до суду з позовом до
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії у
Західному регіоні, в якому просить
визнати неправомірною та скасувати
постанову про накладення штрафу за
порушення законодавства про
електроенергетику №03/01-0005 від 20.02.2014
В обґрунтування своїх вимог, позивач
посилається на те, що за результатами
проведеної перевірки та складеного
акту від 07.02.2014 року №03/01-003 щодо
виконання суб'єктами господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства,
виявлених за результатами здійснення
заходів з державного енергетичного
нагляду, встановлено ухилення від
виконання вимог припису від 05.07.2012 року
№03/01-009, у зв'язку з чим 20.02.2014 року
відповідачем прийнято постанову про
накладення штрафу за порушення
законодавства про електроенергетику
№03/01-0005. Позивач вказує на
неправомірність та необґрунтованість
оскаржуваної постанови.
Ухвалою судді від 03 квітня 2014 року
провадження у даній адміністративній
справі відкрито.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів, викладених у позовній заяві.
Просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача проти
заявлених вимог заперечив, послався на
наявність підстав для застосування
штрафу, оскільки позивач ухилився від
виконання вимог припису №03/01-009 від
05.07.2012 року у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для вирішення справи, суд
приходить до переконання, що
адміністративний позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Згідно з ст.4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року №877-V,
державний нагляд (контроль)
здійснюється за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів, або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених законом;
державний нагляд (контроль) може
здійснюватися комплексно кількома
органами державного нагляду (контролю),
якщо їхні повноваження на здійснення
чи участь у комплексних заходах
передбачені законом. Такі заходи
проводяться за спільним рішенням
керівників відповідних органів
державного нагляду (контролю); планові
та позапланові заходи здійснюються в
робочий час суб'єкта господарювання,
встановлений правилами внутрішнього
трудового розпорядку.
Відповідно до статті 6 Закону України
від 05.04.2007 року №877-V, підставами для
здійснення позапланових заходів є в
тому числі: звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю) та інші.
Частина 1 статті 9 Закону України «Про
електроенергетику» від 16.10.1997 року
№575/97-ВР визначає, що державний нагляд в
електроенергетиці здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в галузі
Пунктом 1 Положення про державний
енергетичний нагляд за режимами
споживання електричної і теплової
енергії, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №929 від 7
серпня 1996 року, передбачено, що
державний енергетичний нагляд за
технічним станом та організацією
експлуатації електричних, теплових,
тепловикористовувальних установок і
мереж, режимами споживання електричної
та теплової енергії суб'єктів
електроенергетики, суб'єктів відносин
у сфері теплопостачання і споживачів
електричної енергії здійснює Державна
інспекція з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії (Держенергонагляд).
Пунктом 13 вказаного Положення
передбачено, що головний державний
інспектор України з енергетичного
нагляду, його заступники, старші
державні інспектори з енергетичного
нагляду та державні інспектори з
енергетичного нагляду під час
виконання своїх функцій мають право,
зокрема: безперешкодно у робочий час
відвідувати електричні і теплові
установки та мережі суб'єктів
електроенергетики, суб'єктів відносин
у сфері теплопостачання і споживачів
електричної енергії з метою здійснення
контролю за дотриманням вимог
нормативно-правових і
нормативно-технічних документів в
галузі електроенергетики та сфері
теплопостачання; здійснювати в
установленому порядку обстеження
(перевірку), огляд, інспектування
електричних і теплових установок та
мереж суб'єктів електроенергетики та
суб'єктів відносин у сфері
теплопостачання і споживачів
електричної енергії, а також складати
за їх результатами відповідні акти;
складати в установленому
законодавством порядку протоколи про
адміністративні правопорушення та
притягати до адміністративної
відповідальності громадян і посадових
осіб, видавати в межах своєї
компетенції суб'єктам
електроенергетики, суб'єктам відносин
у сфері теплопостачання і споживачам
електричної енергії обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
виявлених Держенергонаглядом порушень
нормативно-правових і
нормативно-технічних актів в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання і здійснювати
контроль за їх виконанням; вимагати в
межах своєї компетенції від суб'єктів
електроенергетики, суб'єктів відносин
у сфері теплопостачання і споживачів
електричної енергії усунення
виявлених Держенергонаглядом
Як вбачається з матеріалів справи,
07.02.2014 року Державною інспекцією з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії в Західному регіоні, на
підставі ст.ст.4, 6, 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року №887-V, ст.9
електроенергетику» від 16.10.1997 року
№575/97-ВР та Положення про державний
енергетичний нагляд за режимами
споживання електричної і теплової
енергії, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 07.08.1996
року №929 (із змінами і доповненнями), у
період з 27.01.2014 року по 07.02.2014 року
проведено позаплановий захід з
державного енергетичного нагляду на
енергетичних об'єктах Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця», за результатами
якого складені акт перевірки від 07.02.2014
року №03/01-003 та протокол від 07.02.2014 року
№03/01-001. При цьому, перевірку було
проведено у присутності уповноваженої
особи суб'єкта господарювання ОСОБА_3,
яким акт підписано без заперечень і
Предметом державного нагляду в акті
перевірки від 07.02.2014 року №03/01-003
зазначено: перевірка виконання вимог
припису №03/01-009 від 05.07.2012 року.
Перевіркою встановлено ухилення від
виконання вимог припису №03/01-009 від
05.07.2012 року, а саме пунктів 509, 513, 519, 520, 521,
527, 528, 532, 541, 542, 545, 546, 547, 549, 555, 556, 558, 559,
560-587, 596-602, 607-612, 615, 616, 619, 622, 624-627, 630, 632, 633,
637, 638, 643, 645, 647, 648, 650, 652, 653, 662, 667-670, 676, 677,
683, 684, 687, 691, 1381-1383, 1386, 1387, 1389, 1390, 1393,1394,
1403-1406, 1408-1412, 1415, 1424-1427, 1429, 1431, 1445, 1456, 1458,
1469, 1477, 1478, 1480, 1488, 1490, 1491, 1493-1496, 1501, 1503, 1522,
1534, 1544, 1574, 1583, 1587, 1588, 1590, 1593, 1594, 1598, 1599, 1601,
1604, 1607, 1609, 1610, 1615, 1619, 1620, 1622, 1626, 1629, 1632, 1634,
1644, 1645, 1647, 1648, 1650-1653, 1676, 1680, 1683, 1685, 1686, 1703,
2005, 2006, 2007, 2009, 2012-2024, 2040, 2041, 2046, 2048, 2054-2057,
2096, 2097, 2127, 2134, 2153, 2154, 2165, 2167, 2169-2172, 2174-2176,
Частиною 9 статті 4 Закону України №877-V
визначено, що невиконання приписів,
розпоряджень та інших розпорядчих
документів органу державного нагляду
(контролю) тягне за собою застосування
штрафних санкцій до суб'єкта
господарювання згідно із законом.
Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті
27 Закону України «Про
електроенергетику», за ухилення від
виконання або несвоєчасне виконання
рішень чи приписів національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в галузі
електроенергетики, та порушення умов
ліцензій суб'єкти господарської
діяльності несуть відповідальність за
правопорушення в електроенергетиці у
вигляді штрафу у розмірі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
Порядок накладення НКРЕ, державними
інспекторами з експлуатації
електричних станцій і мереж,
державними інспекторами з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії на суб'єктів господарювання
незалежно від форм власності штрафів
за порушення законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання визначено Положенням
про порядок накладення на суб'єктів
господарювання штрафів за порушення
законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.1999 року №1312 (зі змінами та
Згідно із приписами пунктів 2, 3, 8 цього
Положення, штрафи за порушення
законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання накладаються на
суб'єктів господарювання, зокрема,
державними інспекторами з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії, за ухилення від виконання або
несвоєчасне виконання рішень,
приписів, розпоряджень, інших
розпорядчих документів та порушення
умов ліцензій. Рішення про накладення
штрафу оформляється постановою
Так, на підставі акта перевірки від
07.02.2014 року №03/01-003 та протоколу від
07.02.2014 року №03/01-001 старшим державним
інспектором з енергетичного нагляду
Станьком О.І. винесено постанову від
20.02.2014 року №03/01-0005 про накладення на
Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця»
штрафу у розмірі 25 500 грн., а саме за
ухилення від виконання вимог припису
№03/01/009 від 05.07.2012 року у повному обсязі,
виданого Державною інспекцією з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у Західному регіоні (ст.27
електроенергетику» від 16.10.1997 року
№575/97-ВР).
Загалом, як з'ясовано судом у судовому
засіданні та не заперечувалось
представниками сторін, припис не
оскаржено, не скасовано, він чинним та
обов'язковим до виконання. Разом із тим,
позивачем у встановлений строк не
виконаний у повному обсязі.
Отож, на думку суду, невиконання
позивачем вимог припису відповідача є
підставою для прийняття державним
інспектором постанови про накладення
Окремо слід підкреслити, що відповідно
до пункту 9.5 Інструкції з організації
проведення заходів державного
енергетичного нагляду за суб'єктами
електроенергетики, суб'єктами відносин
у сфері теплопостачання і споживачами
електричної енергії та оформлення їх
результатів, затвердженої Наказом
Міністерства палива та енергетики
України №817 від 24.12.2004 року, у разі якщо
суб'єкт господарювання не в змозі
виконати вимоги, установлені Приписом,
з причин, які неможливо передбачити
заходами щодо їх виконання, керівник
суб'єкта господарювання не пізніше ніж
за 10 днів до закінчення встановленого
строку виконання відповідного заходу
звертається у довільній формі до
відповідного структурного підрозділу
Держенергонагляду з метою отримання
письмового дозволу на продовження
строків виконання Припису. Звернення
розглядається керівником відповідного
структурного підрозділу
Держенергонагляду, який видав
Направлення на проведення заходу з
державного енергетичного нагляду.
Керівнику суб'єкта господарювання
протягом 5 днів з дати отримання такого
звернення надсилається обґрунтоване
рішення, яке готується інспектором
Держенергонагляду, що видав Припис чи
Розпорядження.

Судом встановлено, що Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Львівська залізниця» скористалось
своїм правом та неодноразово
зверталось до відповідача із
відповідними листами щодо продовження
термінів виконання окремих пунктів
припису №03/01-009 від 05.07.2012 року, зокрема,
на листи позивача №НЗ-10/2484 від 09.08.2012
року, №Е-6/1942 від 22.08.2012 року, №Е-6/2279 від
04.10.2012 року, №Е-6/2945 від 19.12.2012 року,
№Е-6/419 від 05.03.2013 року, №Е-6/1386 від 20.09.2013
року, №Е-6/1402 від 24.09.2013 року відповідач
листами від 14.08.2012 року №0110-1094, від
31.08.2012 року №01/10-1173, від 15.10.2012 року
№01/10-1371, від 25.12.2012 року №02/10-1796
(частково), від 11.03.2013 року №02/10-357, від
25.09.2013 року №02/10-1565 погодив це
перенесення, однак на лист №Е-6/1898 від
19.12.2013 року листом від 23.12.2013 року
№01/10-2135 у продовженні термінів
виконання Львівській залізниці було
відмовлено.

Водночас, з приводу тверджень
представника позивача про те, що
позивач не ухилявся від виконання
вимог припису, а доклав усіх зусиль з
метою усунення недоліків, суд зауважує,
що позивач, звертаючись до відповідача
щодо продовження строку виконання
вимог припису, таким чином фактично
визнав обгрунтованість такого. Окрім
цього, суд зазначає, що у судових
засіданнях представник позивача
позовних вимог не уточняв та не просив
скасувати припис №03/01-009 від 05.07.2012 року,
а також не зміг навести жодної
обставини неправомірності
оскаржуваної постанови.

Суд також вважає, що відсутність
належного фінансування, різке
зменшення обсягів перевезень тощо, на
що посилався представник позивача, не
може бути підставою для невжиття
позивачем належних дій для виконання
вимог припису і відповідно
довготривалого та неодноразового його
невиконання й не може свідчити про
неправомірність накладеного на
останнього штрафу, згідно постанови
№03/01-0005 від 20.02.2014 року.

При вирішені цього спору суд враховує
положення частини третьої статті 2 КАС
України, відповідно до якої у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема, з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно статті 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
статті 86 КАС України, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В той же час, згідно частини 2 статті 71
цього Кодексу, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин та
норм чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що викладені в позовній заяві
доводи не спростовують позиції
відповідача, покладеної в основу
оскаржуваної постанови, остання, в свою
чергу, прийнята на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, визначений
Конституцією та законами України, є
правомірною, а тому підстави для її
скасування відсутні. Відтак, у
задоволені позову слід відмовити.

Понесені позивачем витрати зі сплати
судового збору, відповідно до статті 94
КАС України, у зв'язку із відмовою в
задоволенні позову відшкодуванню із
Державного бюджету України не
підлягають.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 158, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 цього
Кодексу, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 05 травня 2014 року.