Справа № 2а-20220/10/0570
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2014 р. м. Київ
К-42381/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29.09.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2010

у справі №2а-20220/10/0570

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Донецької області

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29.09.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01.12.2010, в задоволенні позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про задоволення позову,
з підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Сторони представників у судове
засідання касаційної інстанції не
направили, про час ті місце розгляду
справи повідомлені. Відповідно до ст.41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено перевірку
господарської одиниці - крамниці, де
здійснює свою підприємницьку
діяльність СПД ФО ОСОБА_2, за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій. За наслідками цієї
перевірки податковим органом складено
акт від 13.07.2010, в якому зафіксовано,
зокрема, наявність у місці реалізації
необлікованих в установленому порядку
товарів (на реалізації перебувають
товари, у т.ч. підакцизні, на які
відсутні будь-які документи, а також
відсутня книга обліку доходів і витрат
№10). Наведені обставини стали
підставою для притягнення відповідача
до відповідальності у вигляді штрафних
санкцій у сумі 13457,25 грн. згідно рішення
№ від 16.07.2010.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Заперечуючи проти правомірності
застосування штрафних санкцій за
порушення порядку обліку товарних
запасів, позивач зазначає, що на
суб'єктів підприємницької діяльності -
фізичних осіб не покладено обов'язку
щодо здійснення обліку товарних
запасів, а тому такі особи не можуть
нести відповідальність за його
невиконання.

Однак, відповідно до вимог пункту 12
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не може бути
покладений на суб'єктів
господарювання, які здійснюють
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (чинного на час
виникнення спірних відносин).

Натомість приватні підприємці, які
перебувають на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» зобов'язані
вести облік товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Позивачем не заперечувався той факт, що
на момент перевірки вона перебувала на
загальній системі оподаткування, на
місці торгівлі були відсутні первинні
документи на товар, що знаходився на
реалізації, книга обліку доходів та
витрат №10, а також не надано доказів
ведення обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації в будь-якій іншій
формі.

Невиконання вищезазначеного обов'язку
обумовлює законність застосування до
позивача фінансової санкції
передбаченої статтею 21 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Такі висновки судів попередніх
інстанцій відповідають правовій
позиції Верховного Суду України,
висловленій у постанові від 11.06.2013 року
(справа № 21-147а13), у якій, зокрема,
зазначено: обов'язок ведення обліку
товарних запасів не може бути
покладено на фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
(чинного на час виникнення спірних
відносин). Натомість фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які перебували на
загальній системі оподаткування,
відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та
статті 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» зобов'язані були вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не можуть бути
підставою для скасування
постановлених у справі судових рішень.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
29.09.2010 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01.12.2010 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун