Справа № 814/2637/13-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2637/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: товариства з обмеженою
відповідальністю "Бетонбудсервіс" - Рак
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Вознесенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бетонбудсервіс" до Вознесенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби (в
теперішній час Вознесенська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
"Бетонбудсервіс" звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Вознесенської об'єднаної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби (в
теперішній час Вознесенська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області) (далі
Вознесенська ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 14 лютого 2013 року яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість (далі ПДВ)
за основним платежем 10 833 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 5 416,5
грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказував, що протиправна
бездіяльність посадових осіб
відповідача, виражена у неврахуванні
та не дослідженні первинних
документів, у сукупності із невірним
застосуванням та розумінням норм
податкового законодавства призвела до
прийняття протиправного
повідомлення-рішення, яке підлягає
скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував, мотивуючи свої
заперечення тим, що оскаржуване
позивачем податкове
повідомлення-рішення прийняте
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року позов задоволений.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Вознесенської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Миколаївській області № від 14
лютого 2013 року.

В апеляційній скарзі Вознесенської
ОДПІ ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також у зв'язку з тим, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Вознесенської ОДПІ,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

За результатами проведеної перевірки
податкової звітності з ПДВ за грудень
2012 року ТОВ "Бетонбудсервіс" складено
акт про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з ПДВ №517/15-006/35424635
від 30 січня 2013 року.

Відповідачем було вказано в акті
перевірки на порушення норм чинного
законодавства: п.198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198,
п.201.10 ст. 201 р. V ПК України, а саме ТОВ
"Бетонбудсервіс" завищено суму
податкового кредиту в результаті
включення до складу податкового
кредиту податкової накладної не
зареєстрованої в Єдиному реєстрі
податкових накладних (далі ЕРПН), що
призвело до зниження суми податкових
зобов'язань, заявлених в декларації з
ПДВ за грудень 2012 року.

На підставі даного акта та за
результатами розгляду скарг позивача 14
лютого 2013 року було прийняте спірне
податкове повідомлення-рішення.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з того, що товариство
правомірно включило до складу
податкового кредиту в декларації з ПДВ
за звітний період грудень 2012 року суму
сплаченого податку в розмірі 10 833 грн.
не порушуючи строк 365 календарних днів
з дати складання податкової накладної.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 198, 201 ПК
України

В апеляційній скарзі Вознесенської
ОДПІ вказується, що платником
вищезазначену податкову накладну вже
було відображено в реєстрі отриманих
та виданих податкових накладних за
жовтень 2012 року та знято з податкового
кредиту згідно уточнюючого розрахунку,
скарга за звітний період виписки
податкової накладної не надавалася.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до п.200.1 ст. 200 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну. (п.201.1 ст.
201 ПК України).

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Таким чином, п.198.6 ст. 198 ПК України
передбачено заборону на формування
податкового кредиту у випадку, якщо
отриману податкову накладну оформлено
з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу.
Водночас підприємством можливо
формування податкового кредиту на
підставі податкової накладної,
оформленої з порушенням, якщо до
декларації за звітний період додано
заяву зі скаргою на постачальника та є
документи, що засвідчують факт
придбання товарів/послуг або факт їх
оплати (абз.11 п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що 19
листопада 2012 року товариством було
надано запит щодо отримання відомостей
з ЄРПН, з метою перевірки податкової
накладної №874 від 19 жовтня 2012 року.
Однак, через недоліки програмного
забезпечення (які товариство не може
контролювати та відповідати за них)
відповідь не була отримана, яка б
підтверджувала або спростовувала дані
відносно реєстрації вищезазначеної
податкової накладної.

Так як, податкова накладна містила
позначку "X" у графі "Включено до ЄРПН",
то ТОВ "Бетонбудсервіс" включило до
складу податкового кредиту зазначену
суму, однак, дізнавшись, що податкова
накладна не зареєстрована, подав
уточнюючий розрахунок.

Оскільки законодавство не має заборони
використати своє право на податковий
кредит, то ТОВ "Бетонбудсервіс"
використало своє право на податковий
кредит у наступному періоді (з
додаванням до декларації додатку 8),
товариством надано до податкової
декларації за грудень 2012 року заяву про
порушення порядку реєстрації в ЄРПН
контрагентом ПАТ "Югцемент" (ІПН 33)
податкової накладної №874 від 19 жовтня
2012 року на суму ПДВ 10 833,33 грн.

21 січня 2013 року, у день надання
податкової декларації за грудень 2012
року, товариство надало до відповідача
копії податкової накладної по якій
складено скаргу додаток 8 до
декларації.

Таким чином товариством правомірно,
керуючись п.198.1, 198.2, 198.6, ст. 198, п. 201.10 ст.
201 ПК України на підставі податкової
накладної №874 від 19 жовтня 2012 року,
додатка 8 до податкової декларації з
ПДВ за грудень 2012 року включило до
складу податкового кредиту в
декларації з податку на додану
вартість за звітний період грудень 2012
року суму сплаченого податку в розмірі
10 833 грн. не порушуючи строк 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Крім того, податкова накладна
відноситься до категорії первинних
документів, є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом, підтверджує факт сплати
ПДВ покупцем податку на додану
вартість у ціні товару, та надає право
на формування податкового кредиту
платника податків-покупця, а отже може
розглядатися в якості належного
документу, що підтверджує факт сплати
податку у зв'язку з придбанням товару,
що було вірно встановлено судом першої
інстанції.

Крім того, апелянт помилково зазначає,
що право подачі заяви із скаргою на
постачальника зберігається за
платником протягом 60 календарних днів,
що настають за граничним терміном
подання податкової декларації за
звітний (податковий) період, у якому не
надано податкову накладну або порушено
порядок її заповнення та/або порядок
реєстрації в Єдиному реєстрі, оскільки
вказана зміна до абз.11 п.201.10 ст. 201 ПК
України, внесена Законом України від 24
жовтня 2013 року №657-VII "Про внесення змін
до Податкового кодексу України щодо
обліку та реєстрації платників
податків та удосконалення деяких
положень" діє у редакції лише з 01 січня
2014 року та не обмежувала право платника
на подачу скарги в грудні 2012 року.

За таких підстав, висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ТОВ "Бетонбудсервіс" до
Вознесенської ОДПІ про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Вознесенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 11 квітня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: