Справа № 2а-915/11/0618
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/39851/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області на
постанову Олевського районного суду
Житомирської області від 21 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області та
Управління праці та соціального
захисту населення Олевської
райдержадміністрації Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області та Управління праці та
соціального захисту населення
Олевської райдержадміністрації
Житомирської області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання зробити перерахунок
допомоги, передбаченої статтями 37, 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Олевського районного суду
Житомирської області від 21 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року, позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Олевської районної державної
адміністрації щодо не донарахування та
недоплати ОСОБА_2 допомоги,
передбаченої статтею 37 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
25.09.2010 по 28.02.2011; визнано протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області щодо не
донарахування та недоплати ОСОБА_2
доплати до пенсії, передбаченої
статтею 39 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 25.09.2010 по 28.02.2011;
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Олевської районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 допомоги як особі, яка
проживає на території радіоактивного
забруднення відповідно до статті 37
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановивши її на рівні 30%
від мінімальної заробітної плати,
визначеної законодавством щомісячно,
за період з 25.09.2010 по 28.02.2011, з
урахуванням проведених виплат;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати
до пенсії як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення
відповідно до статті 39 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ,
встановивши її на рівні однієї
мінімальної заробітної плати,
визначеної законодавством щомісячно,
за період з 25.09.2010 по 28.02.2011, з
урахуванням проведених виплат; в іншій
частині позов залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувані рішення
судів попередніх інстанцій та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач є непрацюючим
пенсіонером, віднесений до 4 категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та проживає
в населеному пункті, який віднесено до
зони посиленого радіоекологічного
забруднення.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Законом України від 28.12.2007 №107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів" частини першу,
другу статті 39 викладено в новій
редакції, згідно з якою громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Зміни, внесені підпунктом 9 пункту 28
розділу II Закону України від 28.12.2007
№107-VI "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів", визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З урахуванням викладеного, положення
статті 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції, згідно з якою
розмір доплати непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
посиленого радіоекологічного
контролю, визначено на рівні однієї
мінімальної заробітної плати, поновили
свою дію з 22.05.2008.

Протягом періоду з 25.09.2010 по 28.02.2011
жодних змін до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" внесено не
було.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що зазначену допомогу
позивачем отримано в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 №836, який
не відповідає розміру, встановленому
статтею Закону України 39 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у відповідній редакції.

Колегія суддів погоджується з позицією
судів попередніх інстанцій щодо
пріоритетності застосування до
спірних правовідносин положень Закону
України 39 "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
як нормативно-правового акту вищої
юридичної сили.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3 доплати
до пенсії як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановивши її на рівні однієї
мінімальної заробітної плати
визначеної законодавством щомісячно, з
25.09.2010 по 28.02.2011, з урахуванням
проведених виплат.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області відхилити,
а постанову Олевського районного суду
Житомирської області від 21 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: