Справа № 284/358/14-а
Суддя: Діброва О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/358/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Діброви О.В.,

секретаря Жавнер І.А.,

з участю

представника позивача Пантюка
В.І.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Управління
Державної міграційної служби України в
Житомирській області в особі
Народицького РС УДМС України в
Житомирській області до громадянина
Узбекистану ОСОБА_2 про примусове
видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

УДМС України в Житомирській області
звернулось до суду з позовом до
громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про
примусове видворення за межі України,
мотивуючи тим, що 26.02.2014 року
працівниками Народицького РС УДМС був
виявлений громадянин Узбекистану
ОСОБА_2, який перебуває на території
України нелегально, так як термін
перебування останнього на території
України закінчився 09.07.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
пред'явлений до нього позов не визнав,
пояснивши, що перебуває у цивільних
шлюбних стосунках з громадянкою
України, а тому, бажає залишитись для
проживання на території України.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідка та дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

26.02.2014 року громадянина Узбекистану
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу на суму 510 грн. за ч.1 ст.203
КУпАП, оскільки останній з 09.07.2013 року
перебуває на території України
нелегально.

28.02.2014 року відносно ОСОБА_2 було
прийнято рішення про примусове
повернення з України та взято
зобов'язання покинути територію
України до 28.03.2014 року.

Зазначені обставини відповідачем не
заперечуються та підтверджуються
копіями постанови серії ПН МЖТ №008841
від 26.02.2014 року (а.с. 4) й рішення про
примусове повернення ОСОБА_2 з України
(а.с. 5).

Особа громадянина Узбекистану ОСОБА_2
встановлена та підтверджується
паспортом громадянина Узбекистану
НОМЕР_1( а.с.3).

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що
в'їхав на територію України для
подальшого виїзду до РФ з метою
працевлаштування, однак, не отримав
відповідного дозволу міграційної
служби РФ, а для повернення у країну
його походження він не мав коштів.
Також зазначив, що спочатку наміру
залишатись в Україні не мав й до
територіальних органів або
підрозділів Державної міграційної
служби України не звертався. Однак, на
даний час він без реєстрації шлюбу
перебуває у цивільних стосунках з
громадянкою України ОСОБА_4, а тому,
бажає залишись для проживання на
території України.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснила, що дійсно проживає з
ОСОБА_2 однією сім'єю, але без
реєстрації шлюбу. До територіальних
органів або підрозділів Державної
міграційної служби України ОСОБА_2 з
приводу отримання посвідки на
тимчасове проживання не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" від 22.09.2011 №
3773-VI(надалі-Закон), центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що у відповідача
законні підстави для знаходження на
території України відсутні, залишати
територію України він не має наміру, на
даний час відповідач ніде не працює,
він не може вказати законні джерела
існування, а тому, підлягає
примусовому видворенню з України.

Крім того, відповідачем не вказано
жодних підстав для перебування на
території України, з визначених ст.4
Закону.

Також, у судовому засіданні не було
встановлено заборон, перелічених у ст.31
Закону, щодо примусового повернення чи
примусового видворення відповідача з
території України в країну його
походження.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону іноземці
та особи без громадянства, котрі не
мають коштів для відшкодування витрат,
пов'язаних з видворенням їх за межі
України, видворення здійснюється за
рахунок держави.

На підставі викладеного та враховуючи
майновий стан відповідача, суд вважає
за доцільне всі витрати, пов'язані з
примусовим видворенням ОСОБА_2 за межі
України, здійснити за рахунок держави.

Позивач звільнений від сплати судового
збору на підставі ч.4 ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 71, 94, 163, 183-5 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Державної
міграційної служби України в
Житомирській області в особі
Народицького РС УДМС України в
Житомирській області до громадянина
Узбекистану ОСОБА_2 про примусове
видворення за межі України -
задовольнити.

Примусово видворити за рахунок коштів
Державного бюджету України
громадянина Узбекистану ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України

Постанова підлягає негайному
виконанню та може бути оскаржена в
п'ятиденний строк з моменту її
проголошення до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Народицький районний суд
Житомирської області.

СУДДЯ: