Справа № 809/569/14
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 809/569/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Жовнірович
О.С.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача:
Дутка-Гефко Х.М., Микитюк С.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до відповідача: Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі - ДПІ у
м.Івано-Франківську) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.01.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, суду
пояснила, що за результатами
проведеної відповідачем перевірки ФОП
ОСОБА_4 було складено акт від 20.01.2014 року
та винесено податкове
повідомлення-рішення № від 31.01.2014
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 257 366,97
грн., в тому числі і за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 51
473,4грн. Вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення необґрунтованим
та незаконним, оскільки податковий
орган не взяв до уваги той факт, що ПАТ
«ОТП Банк» списав з позивача
безнадійну прострочену заборгованість
і, вирішуючи питання про збільшення
грошового зобов'язання по сплаті
податку з доходів фізичних осіб,
відповідач не перевірив чи закінчився
строк позовної давності по стягненню
заборгованості в розмірі 712988,63 грн.,
списаної ПАТ «ОТП Банк». Таким чином,
відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4
отримав додаткові блага, оскільки
списанням пені, на яку посилається
відповідач в акті перевірки, не
відбувається припинення зобов'язань
позивача перед банківськими
установами. Крім того, зазначила, що
податковим органом проводилась
перевірка діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, а податкове
повідомлення-рішення винесене
стосовно фізичної особи ОСОБА_4 На
підставі наведеного просила позов
задоволити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечили з
підстав, викладених у письмовому
запереченні. Суду пояснили, що
працівниками ДПІ у м.Івано-Франківську
проведено перевірку ФОП ОСОБА_4, за
результатами якої складено акт
перевірки та винесено податкове
повідомлення-рішення № від 31.01.2014
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання позивача по податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 257 366,97
грн., з яких 205893,57 грн. - за основним
платежем та 51 473,4 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями. Зазначили, що в
ході перевірки встановлено, що позивач
не включив у податкову декларацію за 2012
рік отриманий дохід від АТ
«Укрисиббанк» у вигляді додаткового
блага в розмірі 499412грн. та дохід від ПАТ
«ОТП БАНК» у вигляді додаткового блага
в розмірі 712989грн. та відповідно не
нарахував та не сплатив податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 205893,57
грн., чим порушив вимоги п.176.1 ст.176, п.179.1
ст.179 ПК України. У зв'язку з несплатою
зазначеної суми податку до позивача
застосовано штрафні санкції в розмірі
51 473,4 грн. Таким чином, податкове
повідомлення-рішення № від 31.01.2014
року прийняте правомірно. В
задоволенні позову просили відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заперечення
проти позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши та
оцінивши подані докази, судом
встановлено наступне.

20.01.2014 року працівниками ДПІ у
м.Івано-Франківську проведено
позапланову виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів, а також дотримання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складено акт
№240/09-15-17-2/НОМЕР_1 (а.с. 9-22).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_4
порушив вимоги п.49.2, п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49,
п.177.5, п.177.11 ст.177 ПК України, п.п.164.2.17 «д»
п.164.2 ст.164 ПК України, в результаті чого
податковим органом донараховано
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 205893,37грн.

На підставі акту перевірки відповідач
виніс податкове повідомлення-рішення
№ про збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування в розмірі 257 366,97
грн., з яких 205893,57 грн. - за основним
платежем та 51 473,4 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями. (а.с. 23).

Підставою для винесення оскаржуваного
рішення слугувало те, що ОСОБА_4 не
відобразив у податковій декларації про
майновий стан і доходи за 2012 рік доходи,
отримані від АТ «Укрисиббанк» у
вигляді додаткового блага в розмірі
499412грн. та від ПАТ «ОТП БАНК» у вигляді
додаткового блага в розмірі 712989грн., на
підставі рішень банківських установ
про анулювання кредитної
заборгованості ОСОБА_4, у зв'язку з чим
позивачем не нараховано та не сплачено
податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 205893,57 грн.

Судом встановлено, що згідно з
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 05.06.2007 року АКБ
«Укрисиббанк» надав гр.ОСОБА_4 кредитні
кошти в іноземній валюті в розмірі 75
000,00 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 378750,00 грн., строком до 03.06.2022
року для придбання земельної ділянки
площею 0,199 га, що знаходиться за адресою
Івано-Франківська область, с.Вовчинець,
вул.Лугова,25 (а.с. 113-115).

В подальшому АТ «Укрисиббанк» було
прийнято рішення про анулювання
(прощення) кредитної заборгованості,
яка станом на 13.08.2012 року становила 62481,20
доларів США, що складає 499412,23грн., про що
було повідомлено позивача листом
№31-3-13/177 від 13.08.2012 року. Вказане
підтверджується витягом з протоколу
№18/12 засідання правління АТ
«Укрисиббанк» та повідомленням про
анулювання боргу з відміткою про
отримання його примірника особисто
ОСОБА_4 (а.с.121-130).

Крім того, даним повідомленням
роз'яснено позивачу, що анульована сума
заборгованості являється його доходом,
отриманим як додаткове благо, а тому
йому необхідно самостійно сплатити
податок з такого доходу та відобразити
його у річній податковій декларації з
податку на доходи фізичних осіб (а.с. 130).

Судом також встановлено, що згідно з
кредитним договором №ML-І00/002/2008 від
28.02.2008 року ЗАТ «ОТП БАНК» надав
гр.ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті в
розмірі 84400,00 доларів США для купівлі
нерухомого майна, а саме: земельної
ділянки, загальною площею 0,1416 га, що
знаходиться з адресою
м.Івано-Франківськ, садове товариство
«За мир», строком до 28.02.2028 року (а.с.
106-109).

Додатковим договором №5 до кредитного
договору №ML-І00/002/2008 від 28.02.2008 року,
підписаним 12.06.2012 року, сторони
домовилися, що ОСОБА_4 зобов'язаний
протягом 1 календарного дня з моменту
укладення даного додаткового договору
здійснити продаж Третім особам
предмету іпотеки, а саме: земельної
ділянки, загальною площею 0,1416 га, що
знаходиться з адресою
м.Івано-Франківськ, садове товариство
«За мир» сад №1, за ціною не нижче 32000,00
доларів США, що складає 255760,00грн. За
умови належного виконання ним умов
кредитного договору та додаткового
договору Банк здійснює анулювання
(прощення) боргу (пені) в розмірі 59256,31
доларів США, що складає 473606,06грн. і
Позичальник (ОСОБА_4) буде вважатися
таким, що погасив свої боргові
зобов'язання перед банком в повному
обсязі. Також, застережено
Позичальника про його необхідність
сплатити податок із суми прощеного
боргу (п.п.2.1.3 додаткового договору №5
від 12.06.2012 року) (а.с. 110).

Згідно з кредитним договором
№ML-І00/003/2008 від 11.03.2008 року ЗАТ «ОТП
БАНК» надав гр.ОСОБА_4 (Позичальник)
кредитні кошти в іноземній валюті в
розмірі 38400,00 доларів США для купівлі
нерухомого майна, а саме: земельної
ділянки для ведення садівництва,
загальною площею 0,0700 га, що знаходиться
за адресою Івано-Франківська міська
рада, Крихівецька сільська рада,
с.Крихівці, садівниче товариство
«Прикарпаття», ділянка №3, строком до
13.03.2028 року (а.с. 99-102).

Додатковим договором №5 до кредитного
договору №ML-І00/003/2008 від 11.03.2008 року,
підписаним 12.06.2012 року, сторони
домовилися, що ОСОБА_4 зобов'язаний
протягом 1 календарного дня з моменту
укладення даного додаткового договору
здійснити продаж Третім особам
предмету іпотеки, а саме: земельної
ділянки загальною площею 0,0700 га, що
знаходиться за адресою
Івано-Франківська міська рада,
Крихівецька сільська рада, с.Крихівці,
садівниче товариство «Прикарпаття»,
ділянка №3, за ціною не нижче 10000,00
доларів США, що складає 79925,00грн. За
умови належного виконання ОСОБА_4 умов
кредитного договору та додаткового
договору Банк здійснює анулювання
(прощення) боргу (пені) Позичальника в
розмірі 29950,90 доларів США, що складає
239382,57грн. і він буде вважатися таким, що
погасив свої боргові зобов'язання
перед банком в повному обсязі. Також,
застережено ОСОБА_4 про необхідність
сплатити податок із суми прощеного
боргу (п.п.2.1.3 додаткового договору №5
від 12.06.2012 року) (а.с. 103).

Поряд з цим, ЗАТ «ОТП БАНК» листом за
вих. № І00-6/92 від 28.04.2012 року було
повідомлено ОСОБА_4 про затвердження
24.04.2012 року Кредитним Комітетом Банку
схеми щодо врегулювання діючої
простроченої заборгованості по
позивачальнику ОСОБА_4, на підставі
чого і було підписано в подальшому
згадані вище додаткові договори (а.с.
111).

08.02.2013 року ОСОБА_4 подав до податкового
органу податкову декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 рік, в якій
заповнив тільки рядки "02"- "сума
загального оподатковуваного доходу,
отриманого від провадження
господарської діяльності" - "332622,49 грн."
та "08" - "сума загального річного
оподатковуваного доходу" - "332622,49 грн.", у
всіх інших рядках поставив прочерки
(а.с.145-147).

12.12.2013 року ОСОБА_4 подав до податкового
органу уточнюючу податкову декларацію
про майновий стан і доходи за 2012 рік, в
якій заповнив тільки рядки "02"- "сума
загального оподатковуваного доходу,
отриманого від провадження
господарської діяльності" - "288156,37 грн."
та "08" - "сума загального річного
оподатковуваного доходу" - "288156,37 грн.", у
всіх інших рядках поставив прочерки
(а.с.148-150).

Приймаючи окаржуване рішення,
податковий орган вважав, що ОСОБА_4 в
порушення вимог чинного законодавства
у рядку "01.07"- "інші доходи" податкової
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік не зазначив доходи, отримані
ним як додаткове благо внаслідок
анулювання банківськими установами
заборгованості, та не сплатив податку з
доходів фізичних осіб.

При вирішенні даного спору суд виходив
з наступного нормативного ругулювання
правовідносин.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України (далі - ПК
України), який, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Оподаткування доходів, отриманих
фізичними особами, регулюється
розділом ІV ПК України, яким визначено
доходи, що включаються до загального
місячного (річного) оподаткованого
доходу (ст.164 ПК України).

Відповідно до абз."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164
ПК України до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
включається, зокрема, дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених ст.165 цього
Кодексу) у вигляді суми боргу платника
податку, анульованого (прощеного)
кредитором за його самостійним
рішенням, не пов'язаним з процедурою
банкрутства, до закінчення строку
позовної давності. Якщо кредитор
повідомляє платника податку-боржника
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або шляхом укладення
відповідного договору, або шляхом
надання повідомлення боржнику під
підпис особисто про анулювання
(прощеного) боргу та включає суму
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, за підсумками
звітного періоду, у якому такий борг
було анульовано (прощеного), такий
боржник самостійно сплачує податок з
таких доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Згідно із п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України
додаткові блага - це кошти, матеріальні
чи нематеріальні цінності, послуги,
інші види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку
податковим агентом, якщо такий дохід не
є заробітною платою та не пов'язаний з
виконанням обов'язків трудового найму
або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Аналізуючи дані положення ПК України,
суд погоджується з висновками
податкового органу, що заборгованість,
прощена позивачу банківськими
установами, включається до його
річного оподатковуваного доходу як
отримане додаткове благо.

При цьому стосовно тверджень
представника позивача про те, що
відповідач не з'ясував, чи закінчився
строк позовної давності по стягненню
кредитної заборгованості позивача, суд
зазначає, що в рішеннях банківських
установ про списання забогованості
позивача не вказано, що списується
безнадійна заборгованість, по якій
закінчився строк позовної давності.

В п.177.1 ст.177 ПК України передбачено, що
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.5 ст.177 ПК України
фізичні особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Згідно із п.177.6 ст.177 ПК України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Фізичні особи - підприємці подають
річну податкову декларацію у строк,
визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18
статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з
доходами від підприємницької
діяльності мають зазначатися інші
доходи з джерел їх походження з України
та іноземні доходи (п.177.11 ст.177 ПК
України).

Відповідно до п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 цього
Кодексу податкові декларації
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року для платників
податків на доходи фізичних
осіб-підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Форма декларації про майновий стан і
доходи затверджена наказом
Міністерства фінансів України від
07.11.2011 року №1395.

Порядок подання річної декларації про
майновий стан та доходи визначений у
ст.179 ПК України, відповідно до якої
податкова декларація заповнюється
платником податку самостійно або іншою
особою, нотаріально уповноваженою
платником податку здійснювати таке
заповнення, у порядку, передбаченому
главою 2 розділу II цього Кодексу (п.179.5
ст.179 Кодексу). Фізична особа
зобов'язана самостійно до 1 серпня року,
що настає за звітним, сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену в
поданій нею податковій декларації.
Сума податкових зобов'язань,
донарахована контролюючим органом,
сплачується до відповідного бюджету у
строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7
ст.179 Кодексу).

З урахуванням наведених норм суд
вважає необгрунтованими доводи
представника позивача стосовно
відсутності обов'язку ФОП ОСОБА_4
відображати у податковій деларації
доходи, отримані ним як фізичною
особою.

Відповідно до п.п. 54.3.5 п.54.3 ст.53 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок щодо утримання податків у
джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом.

Згідно із п.58.1 ст.58 Кодексу у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.58.2
ст.58 ПК України).

Відповідно до ст.56 ПК України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку (п.56.1 статті). З
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення (п.56.18 статті).

В п.123.1 ст.123 ПК України передбачено, що у
разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи наведене суд погоджується з
висновками податкового органу про те,
що ФОП ОСОБА_4 у податковій декларації
про майновий стан і доходи за 2012 рік
повинен був задекларувати анульовану
заборгованість, отриману як дохід від
АТ «Укрисиббанк» у вигляді додаткового
блага в розмірі 499412грн. та як дохід від
ПАТ «ОТП БАНК» у вигляді додаткового
блага в розмірі 712989грн. та відповідно
сплатити податок з доходів фізичних
осіб.

З урахуванням норм п.167.1 ст.167 ПК
України, ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих), якщо сума, яка перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 отримав дохід у
вигляді додаткового блага в розмірі
1212401,00грн., то за ставкою 15 %
оподатковується дохід в розмірі
10730,0грн. (10730,0 х 15% = 1609,50), оскільки станом
на 1 січня 2012 року мінімальна заробітна
плата становила 1073,00грн., та за ставкою
17 % - 1201671,0грн. (1201671,0 х 17% = 204284,07).

Таким чином, відповідно до п.167.1 ст.167 ПК
України ДПІ у м.Івано-Франківську
правомірно донараховано податок на
доходи фізичних осіб в розмірі
205893,57грн. (1609,50грн. + 204284,07грн. = 205893,57грн.)
та застосовано штрафні санкції в
розмірі 51 473,4грн. (205893,57 грн. х 25%).

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про правомірність дій
податкового органу щодо винесення
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.01.2014 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 257 366,97
грн., з яких 205893,57 грн. - за основним
платежем та 51 473,4 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями, , а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то відповідно до
ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта
владних повноважень,суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із з0алученням
свідків та проведенням судових
експертиз..

Враховуючи те, що позивачем заявлялася
вимога майнового характеру та було
сплачено 10% від суми збору за вимоги
майнового характеру в розмірі 514,74 грн.,
стягненню в дохід Державного бюджету
підлягає 4357,26 грн. судового збору.
Оскільки відповідно до ст.4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру судовий збір сплачується у
розмірі 2% від розміру майнових вимог,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати,
то розмір судового збору в даному
випадку не може перевищувати 4872 грн. (
1218 грн. х 4), а з урахуванням сплати
позивачем при поданні позову до суду
514,74 грн. стягненю на користь Державного
бюджету України підлягає 4357,26 грн. (4872
грн. - 514,74 грн.= 4357,26 грн.) судового збору.

За змістом ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи на підставі Конституції
та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

На підставі ст.124 Конституції
України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1) 4 357,26
грн. (чотири тисячі триста п'ятдесят сім
гривень двадцять шість копійок)
судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Івано-Франківський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України
постанова набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі
22.04.2014 року.