Справа № 2а/0570/1962/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/42898/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача. Просив
стягнути суму виплачених пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомоги на поховання, та
державної адресної допомоги за період
з 1 листопада 2009 року по 21 грудня 2011 року
в розмірі 1586698 грн. 35 коп.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня
2012 року скасовано постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року та прийнято нову постанову про
часткове задоволення позову. Стягнуто
з відповідача на користь позивача суму
виплачених пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 1 листопада 2009
року по 21 грудня 2011 року в розмірі 91615
грн. 94 коп.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційних скарг та
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах, встановлених ст. 220 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що згідно актів
щомісячної звірки за період з 1
листопада 2009 року по 21 грудня 2011 року,
які підписані сторонами, відповідачем
не прийнято до заліку суми виплачених
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та державна адресна
допомога в розмірі 1586698 грн. 35 коп., з
яких: пенсії у зв'язку з трудовим
каліцтвом або втратою годувальника в
сумі 90936 грн. 84 коп., витрати на виплату і
доставку вказаних пенсій - 679 грн. 10 коп.,
державна адресна допомога в сумі 1487542
грн. 93 коп., витрати на доставку
державної адресної допомоги - 4820 грн. 57
коп., допомога на поховання - 2697 грн. 60
коп., витрати на доставку допомоги на
поховання - 21 грн. 31 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не повинен відшкодовувати
позивачу кошти на виплату пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, оскільки на момент
настання страхового випадку особи,
яким позивач виплачував пенсію у
зв'язку з втратою годувальника (всього -
6 осіб), не були непрацездатними та не
втрачали джерело засобів до існування.
Допомога на поховання теж не підлягає
відшкодуванню на підставі положень ст.
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яка пов'язує
виникнення такого обов'язку у Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зі смертю
працівника від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Що стосується державної
адресної допомоги, то вона також не
підлягає відшкодуванню, оскільки не
входить до переліку витрат,
передбачених Законами України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», які відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про часткове задоволення
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що діючими
нормативно-правовими актами не
передбачено можливості перевірки
відповідачем законності виплат,
передбачених п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року за № 5-4/4. Тому відшкодування
витрат на виплату пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання залежить лише від
наявності самого факту призначення та
виплати таких пенсій.

Проте погодитися з такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції не
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є: 1) діти, які не досягли 16
років; діти з 16 до 18 років, які не
працюють, або старші за цей вік, але
через вади фізичного або розумового
розвитку самі не спроможні заробляти;
діти, які є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - до закінчення
навчання, але не більш як до досягнення
ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55
років, і чоловіки, які досягли 60 років,
якщо вони не працюють; 3) інваліди -
члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; 4) неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року за № 5-4/4, визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Проте задовольняючи частково позов суд
апеляційної інстанції цих вимог
законодавства не врахував та в
порушення вимог ст. 159 КАС України
належним чином не перевірив доводів
відповідача про відсутність у нього
обов'язку відшкодовувати витрати на
виплату пенсій зазначеним у позові
особам, та не з'ясував чи набули ці
особи права на одержання щомісячних
страхових виплат (пенсій) відповідно до
ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» на день смерті
годувальника.

А висновок суду апеляційної інстанції
про те, що обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
відшкодувати ці витрати лише на
підставі проведених управлінням
Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
виплат без з'ясування правомірності
здійснення цих виплат особам, не
ґрунтується на вимогах вище наведених
норм Закону, зокрема статей 21, 33.

Оскільки від з'ясування вказаних
обставин залежить правильність
вирішення спору, постанова суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання підлягає
скасуванню з направленням справи у цій
частині на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд апеляційної
інстанції допустив порушення
вищенаведених норм процесуального
права, зокрема статей 86, 159, 162, 195 КАС
України, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
судове рішення підлягає скасуванню в
частині позовних вимог про стягнення
витрат на виплату пенсій 6 особам та
витрат на поховання на підставі ст. 227
КАС України з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог про стягнення суми
виплачених пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 1 листопада 2009
року по 21 грудня 2011 року в розмірі 91615
грн. 94 коп. та направити справу в цій
частині на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В решті постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:
В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк