Справа № 2а/2370/3637/12
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2370/3637/12
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Звенигородської райдержадміністрації
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Звенигородської районної державної
адміністрації Черкаської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Головне управління з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації, про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Звенигородської
районної державної адміністрації
Черкаської області (далі - відповідач),
третя особа: Головне управління з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
адміністрації (далі - третя особа), про
визнання дій щодо відмови у
встановлені статусу інваліда війни та
видачі відповідного посвідчення
протиправними: зобов'язання встановити
статус інваліда війни та видати
відповідне посвідчення.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вважаючи, що суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, що призвело до неправильного її
вирішення. Зазначає, що статус не
встановлюється рішенням суду, а
надається по факту підтверджуючих
документів.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2
є особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1-ї
категорії, та безпосереднім учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується відповідним
посвідченням загальнодержавного
зразка серії НОМЕР_1 та вкладкою до
нього НОМЕР_2.

Внаслідок участі в роботах по
ліквідації на ЧАЕС позивач у 2008 році
отримав ІІІ групу інвалідності
довічно, яка пов'язана з виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується довідкою до акту
огляду МСЕК серії 6ЧК №126973.

Також судом встановлено, що позивач
17.08.2012 року звернувся до відповідача із
заявою в якій просив встановити йому
статус інваліда війни як особі, що
брала участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у складі формувань
Цивільної оборони. В обґрунтування
підстав для встановлення статусу
інваліда війни як особи, що брала
участь у ліквідації наслідків на
Чорнобильської АЕС у складі формувань
Цивільної оборони, позивачем було
надано копії: паспорту, посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС (категорія 1), з вкладкою
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, довідки до акту огляду МСЕК,
трудової книжки, довідку про виплату
підвищеної заробітної плати та довідки
Головного управління з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації.

Також позивачем до вказаної заяви
надано копія довідки Головного
управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації
№01-04/790/122 від 24.05.2012 року щодо
підтвердження факту включення його до
формувань Цивільної оборони.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що у відповідь на вказану
заяву, відповідачем надіслано лист
№1067/05-53 від 22.08.2012 року в якому
зазначено, що статус інваліда війни
встановлюється органами праці та
соціального захисту населення на
підставі довідки, яка містить
інформацію про наказ чи розпорядження
про залучення особи до формувань
Цивільної оборони для виконання робіт
з ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, займану посаду та
документів про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також довідки про встановлення
інвалідності внаслідок захворювання
пов'язаного з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Також в цьому листі вказано, що питання
встановлення позивачу статусу
інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» може бути вирішено тільки у
разі надання всіх необхідних
документів.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку, що
участь позивача в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи
підтверджується копією довідки
Головного управління з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації від
24.05.2012 року №01-04/790/122, виданої ОСОБА_2 про
те, що він у період з 4 по 5 травня 1986 року
приймав участь у ліквідації наслідків
від аварії на Чорнобильській АЕС від
колгоспу «Прогрес» с. Олива
Іванківського району і був залучений
до виконання заходів Цивільної оборони
по евакуації населення с. Черевач
Чорнобильського району. Зазначені
роботи здійснювались особовим складом
невоєнізованих формувань Цивільної
оборони на виконання розпоряджень
начальника Цивільної оборони області.

Судом першої інстанції встановлено, що
вказана довідка видана на підставі:
Положення про Цивільну оборони СРСР,
затверджене постановою ЦК КПРС і Ради
Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказом
заступника Міністра оборони СРСР -
начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року
(Положення про невоєнізовані
формування ЦО і норми оснащення
(табілізації) їх
матеріально-технічними засобами) та №92
від 29.06.1976 року (Настанова про
організацію та ведення Цивільної
оборони в районі (сільському на
сільськогосподарському об'єкті
народного господарства), Розпорядження
ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО
УРСР від 28.04.1986 року, начальника
Цивільної оборони Київської області -
голови Київської обласної Ради
народних депутатів трудящих за 1986 рік
(від 29.04.1986 року №01, від 30.04.1986 року №02,
від 04.051986 року №16, від 19.05.1986 року №52 та
ін.), довідки про виплату підвищеної
заробітної платі від 16.03.1993 року №41,
друкованих видань, документів і
матеріалів по ЦО за 1986 рік, які
зберігаються в управлінні та інших
офіційних документах.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується з
огляду на таке.

Відповідності до п.2 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року №302, посвідчення є
документом, що підтверджує статус
ветеранів війни та інших осіб, на яких
поширюється чинність Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», на основі
котрого надаються відповідні пільги і
компенсації.

Згідно до п. 7 зазначеного Положення
визначено, що «Посвідчення інваліда
війни», «Посвідчення учасника війни» і
відповідні нагрудні знаки видаються
органами праці та соціального захисту
населення за місцем реєстрації
громадянина.

Посилання апелянта на лист -
роз'яснення Міністерства праці та
соціальної політики України №941/014/91-07
від 20.12.2007 року колегія суддів вважає
необґрунтованим, оскільки цей лист -
роз'яснення носить лише інформаційний
характер, не має ознак
нормативно-правового акту, а тому не
можу бути використаний, як правова
підстава, що регулює порядок для
прийняття рішення про встановлення
статуту інваліда війни.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апелянта щодо правомірності своїх дій
з огляду на те, що працівники, які
залучалися для ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи органами
управління у справах цивільної
оборони, створеними у складі
підприємств, установ та організацій, та
стали інвалідами внаслідок пов'язаних
з цим захворювань, не можуть бути
віднесені до осіб, які мають статус
інваліда війни, є необґрунтованими.
Зокрема, у відповідності до ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Водночас надані позивачем документи
свідчать про його залучення до складу
формувань штабу Цивільної оборони та
отримання інвалідності внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
що відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року №302, надає позивачу
право на встановлення статусу інваліда
війни та отримання документа, що
підтверджує такий статус.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Звенигородської райдержадміністрації
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Епель О.В.

Губська О.А.