Справа № 2а-9081/12/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року №
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Васильченко І.П.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Телемедіа»
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва про скасування податкових
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2012 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними та
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва від 21.05.2012 року №
частині скасування податкового
повідомлення-рішення від 07.06.2011 року
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2012 року в частині відмови у
задоволенні позову та прийнято в цій
частині нове рішення, яким визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 07.06.2011 року
Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 27.01.2014 року касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби задовольнити
частково. Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2012 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.04.2013 року скасовано. Справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.02.2014 року
адміністративну справу прийнято до
свого провадження. Справу призначено
до судового розгляду.
В судове засідання 06.03.2014 року сторони
не з'явились, хоча про час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином. У зв'язку з неявкою
сторін розгляд справи судом
В судове засідання 24.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
хоча про час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, про
причини неявки суд не повідомив. У
зв'язку з неявкою відповідача розгляд
справи судом відкладений на 14.04.2014 року.
В судовому засідання 14.04.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив адміністративний
Представник відповідача в судове
засідання 14.04.2014 не з'явився, хоча про
час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.
Оскільки в судове засідання прибули не
всі особи, що беруть участь у справі,
суд, в порядку частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу в
письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали
адміністративної справи, оцінивши
наявні в ній докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, що
мають значення для прийняття рішення,
судом встановлено наступне.
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі міста Києва
проведено планову виїзну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Телемедіа»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства у період з 01.04.2010 року по
За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт перевірки
від 24.05.2011 року №566/23-4/33937699 та винесено
податкове повідомлення-рішення від
ст. 3, ст. 4, п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», ТОВ
«Компанія Телемедіа» визначено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 212 725,40 грн., у
тому числі: 170 180,30 грн. - основний платіж,
42 545,10 грн. - штрафні (фінансової)
повідомлення-рішення від 07.06.2011 року
суму грошового зобов'язання погашено
позивачем шляхом сплати платіжним
дорученням від 16.06.2011 року № 5608 на суму
зменшенням в податковій декларації з
податку на додану вартість за травень
2011 року суми бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у розмірі
Як свідчать матеріали справи,
податкова декларація з податку на
додану вартість із відповідним
корегуванням суми бюджетного
відшкодування за травень 2011 року була
подана позивачем в електронному
вигляді до державної податкової
інспекції 16.06.2011 року.
Також, державною податковою
інспекцією у Печерському районі міста
Києва проведено камеральну перевірку
позивача щодо своєчасності сплати
податків до бюджету, за наслідками якої
складено акт перевірки від 21.05.2012 року
№ 690/15-1.
Вказаною перевіркою встановлено
порушення позивачем граничних строків
сплати узгодженого податкового
зобов'язання за податковими
повідомленнями-рішеннями Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва від 19.12.2011 року
На підставі акта камеральної
перевірки від 21.05.2012 року № 690/15-1,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 21.05.2012 року №
граничних строків сплати узгодженого
податкового зобов'язання, застосовано
З акту камеральної перевірки від
21.05.2012 №690/15-1 вбачається, що грошове
зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням державної
податкової інспекції у Печерському
сплачено позивачем 29.12.2011 платіжним
дорученням № 8312 із затримкою 10 днів.
Зазначені висновки акту перевірки
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Телемедіа" до державної податкової
інспекції у Печерському районі міста
Києва в електронній формі подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за листопад 2011 року,
яку отримано відповідачем 16.12.2011.
Доказів щодо невизнання названої
податкової декларації позивача
податковою звітністю органом
державної податкової служби суду не
Позивачем за листопад 2011 року
самостійно визначено суму податку на
додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті до бюджету у
розмірі 217 301 грн. (код рядка декларації
Платіжним дорученням від 29.12.2011 року №
8312 позивачем сплачено самостійно
визначену в податковій декларації суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за листопад 2011 року у
розмірі 217 301 грн.
Згідно із приписами пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Пунктом 57.1 статті 57 названого Кодексу
передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до приписів пунктів 203.1 та
203.2 статті 203 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.
За таких обставин, граничний строк
сплати податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за листопад
2011 року припадав на 30 грудня 2011 року.
Враховуючи, що позивачем платіжним
дорученням від 29.12.2011 року № 8312
самостійно сплачено визначену в
податковій декларації суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за листопад 2011 року, судом не
встановлено порушення позивачем
граничних строків сплати узгодженого
податкового зобов'язання за листопад
Суд також звертає увагу на
невідповідність даних акту
камеральної перевірки від 21.05.2012 року №
690/15-1 приписам Податкового кодексу
України. Так, в названому акті
перевірки вказано на те, що граничний
строк сплати податкового зобов'язання
за податковим повідомленням-рішенням
державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва від
19.12.2011 року становить 19.12.2011 року.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, в перевіряємий
період позивач мав взаємовідносини з
ТОВ «Торгсервіспостач», на підставі
договору поставки 05.11.2010 року № Т-511-1,
відповідно до якого позивач
зобов'язувався прийняти, а контрагент -
поставити та оплатити товар.
На підтвердження виконання даної
господарської операції позивачем були
надані: додаток до Договору № Т-511-1,
видаткову накладну № 824 від 08.11.2010 року,
податкову накладну № 824 від 08.11.2010 року,
платіжні доручення № 5608 від 16.06.2011року,
№ 3445 від 02.12.2010 року, № 3583 від 13.12.2010
року, № 3734 від 27.12.2010 року, № 8312 від 29
Відповідно до постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.04.2012 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.06.2012 року
"Компанія Телемедія" до ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
адміністративний позов задоволено та
001082310 від 01.12.2011 року.
При цьому, судом було встановлено
реальність та фактичне укладання
договору поставки № Т-511-1 від 05.11.2010
року та його повного виконання.
Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Пунктом 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Відповідно до п.201.10. ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
З наведеного слідує, що підставою для
виникнення права на включення сум ПДВ
до податкового кредиту та одночасно
підтвердженням такого права є саме
податкова накладна, оформлена у
відповідності до приписів Податкового
Цей висновок узгоджується з тим, що п.п.
44.1. ст. 44 Податкового кодексу України
встановлений обов'язок ведення обліку
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Тим самим підпунктом передбачена
заборона платникам податків
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Такими документами у відповідності до
п.п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 та п.201.10. ст.201 ПК
України є податкові накладні. Саме вони
мають підтверджувати дані податкової
На підтвердження легітимності
правовідносин з ТОВ "Альта Клатронік"
та ПП "Авант" позивачем були надані
копії договорів, укладених з вказаними
контрагентами, видаткові накладні,
податкові накладні, оборотно-сальдові
відомості по рахунку № 631, роздруківки
банківських виписок в розрізі
зазначених контрагентів.
Також необхідно зазначити, що статті 204
Цивільного кодексу України
встановлено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.
Згідно з частини 1 статті 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.
Частина друга статті 215 Цивільного
кодексу України передбачає, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.
Відповідно до частини 1 статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.
Відповідно до статті 228
Цивільного кодексу України, правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.
В судовому засіданні 14.04.2014 року
представник позивача підтвердив, що
податкові накладні підписувались
уповноваженими особами, а тому суд не
вбачає підстав для проведення
експертного дослідження на предмет
наявності чи відсутності ознак
підроблення підпису посадовими
особами, які підписували податкові
накладні та інші первинні документи,
видані ТОВ "Тогсервіспостач", оскільки
даний факт сторонами не заперечується.
Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
В порушення зазначеної норми,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано жодного доказу,
який би свідчив про правомірність
винесення (прийняття) оскаржуваного
рішення.

Враховуючи, що судом досліджено в
повному обсязі всі обставини справи,
надано належну правову оцінку кожному
окремому доказу, який міститься в
матеріалах справи, суд доходить
висновку, що відповідачем неправомірно
винесено на підставі акта перевірки
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, а тому позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва від
21.05.2012 № , від 19.12.2011 № та №
від 07.06.2011 року.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.П. Васильченко