Справа № 804/5324/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р. Справа №804/5324/14 11 год. 30
хвил. Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О. при
секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до відповідача
1 Управління Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, відповідача 2
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій протиправними
та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до відповідача 1 Управління
Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, відповідача 2
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії
відповідачів щодо вимог по сплаті
недоїмки від 2 серпня 2013 року №Ф-3002 та
від 30 січня 2014 року №Ф-944У;

- скасувати вимоги по сплаті недоїмки
від 2 серпня 2013 року №Ф-3002 та від 30 січня
2014 року №Ф-944У.

Ухвалою суду від 17 квітня 2014 року
визнано поважними причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до відповідача 1 Управління Пенсійного
фонду України у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська,
відповідача 2 Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування вимог.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивач є отримує пенсію за віком, хоч і
на пільгових умовах, отже відсутні
підстави для сплати єдиного внеску.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, зауважив, що не сплачує
єдиний внесок з 2012 року по теперішній
час, факт здійсненого нарахування
вибірково та лише за декілька місяців
2013 рокувважає неправомірним.

Відповідачі проти позову заперечили,
письмово зазначивши, що умови
призначення пенсії за віком визначені
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058,
відповідно до якої особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.Отже,
у разі коли підприємець, який обрав
спрощену систему оподаткування,
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах, пільги щодо сплати єдиного
соціального внеску на нього не
розповсюджується.

Представники відповідачів в судове
засідання не прибули надавши
клопотання про розгляд справи за їх
відсутністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська з 31.10.1995 року як
фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності, який обрав спрощену
систему оподаткування - платник
єдиного податку.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська як пенсіонер та
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах, відповідно до статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-ХІІ від 28.02.1991року.

Згідно з карткою особового рахунку за
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
обліковується борг зі сплати єдиного
соціального внеску на загальну суму
1194,03 грн. за квітень-червень 2013 року.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська в порядку частини 4
статті 25 Закону №2464, пункту 6.3
Інструкції №21-5 та на підставі даних
картки особового рахунку платника,
станом на 01.08.2013 року, сформовано та
направлено позивачу вимогу від 02.08.2013
року за №Ф-3002-02-20 про сплату недоїмки на
загальну суму заборгованості 1194,03
гривень.

В свою чергу Державна податкова
інспекція у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за
наявності в обліковій картці платника
спірної недоїмки також винесла вимогу
про сплату (боргу) недоїмки від 30 січня
2014 року №Ф-944У.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із того, що правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон №2464-17).

Недоїмка це сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені законом,
обчислена територіальними органами
Пенсійного фонду України у випадках,
передбачених цим законом.

З дня набрання чинності Законом №2464-17
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування відповідно до Указу
Президента України від 3 липня 1998 року
№727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»,
розділу IV Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року №13-92 «Про
прибутковий податок з громадян»,
нараховують, обчислюють та сплачують
єдиний внесок відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закон №2464-17 платниками єдиного
збору є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закон №2464-17
встановлено, що вищевказані особи, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, вирішальним для
застосування пільги зі сплати єдиного
податку є:

- знаходження фізичної
особи-підприємця на спрощеній системі
оподаткування;

- наявність статусу пенсіонера за
віком;

- отримання відповідно до закону
пенсії.

Суд зазначає, що згідно із статтею 1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-IV),
вказаний Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються: види пенсійних виплат;
умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат;
пенсійний вік чоловіків та жінок, при
досягненні якого особа має право на
призначення пенсії за віком.

Статтею 9 Закону №1058-IV визначені види
пенсійних виплат і соціальних послуг.
Так, відповідно до цього Закону за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначається така
пенсійна виплата, як пенсія за віком.

Особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком
врегульовані статтею 26 Закону №1058-IV.
Так, за загальним правилом, особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Поряд з викладеним, основні положення
щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення врегульовані
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон №796-XII).

Закон №796-XII спрямований на захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
розв'язання пов'язаних з нею проблем
медичного і соціального характеру, що
виникли внаслідок радіоактивного
забруднення території.

Державна політика в галузі соціального
захисту потерпілих від Чорнобильської
катастрофи та створення умов
проживання і праці на забруднених
територіях базується, зокрема, на
принципах соціального захисту людей,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
використання економічних методів
поліпшення життя шляхом проведення
політики пільгового оподаткування
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та їх
об'єднань.

Статтею 55 Закону №796-XII визначені умови
надання пенсій за віком особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Призначення та виплата пенсій названим
категоріям провадиться відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статті 71 Закону №796-XII дія
положень цього Закону не може
призупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Надаючи оцінку доводам управління
Пенсійного фонду України щодо умов
призначення пенсії за віком виключно
Законом №1058-IV, суд зазначає про
відсутність розбіжностей при
застосуванні Закону №796-XII та Закону
№1058-IV.

Фактично позивачу призначена пенсія за
віком на пільгових умовах, і отримання
її за загальним віком та стажем або
пільговим, не змінює виду призначеної
трудової пенсії.

Таким чином, заперечення відповідачів
ґрунтуються на правовій конструкції,
яка ставить застосування пільги у
залежність від умов можливого
призначення пенсії за віком за
загальним правилом на підставі Закону
№1058-IV, коли як згідно із частиною 4
статті 4 Закону №2464-17 підставою для
застосування розглянутої пільги є
фактична наявність у платника єдиного
внеску статусу пенсіонера за віком.

При цьому, вимогою для застосування
пільги встановлено отримання пенсії за
віком відповідно до закону, тобто
нормативного акта, прийнятого
Верховною Радою України, а не
можливість пенсіонера отримати пенсію
за загальними умовами частини 1 статті
статі 26 Закону №1058-IV, як зазначає
відповідач.

В розглянутому випадку у спірному
періоді та на час розгляду справи
позивач:

- перебував на загальній системі
оподаткування;

- був та є пенсіонером за віком;

- отримував у спірних періодах та
отримує пенсію відповідно до закону, що
підтверджено управлінням Пенсійного
фонду України.

З огляду на викладене, суд не
погоджуються із доводами управління
Пенсійного фонду України та
податкового органу, та задовольняє
позовні вимоги в частині скасування
оскаржуваних вимог у зв'язку із їх
необґрунтованістю.

Належить також зазначити, що облікова
картка платника податків містить
відомості про наявність недоїмки за
квітень, травень та червень 2013 року по
398,01 грн. щомісячно.

Обґрунтування підстав виникнення
заборгованості саме в ці періоди та
відсутність нарахувань у січні-березні
2013 року та починаючи з липня
відповідачами не надано.

Також суд зазначає про досягнення
позивачем 60-річного віку 24.09.2013 року.

Поряд з цим, суд відмовляє в
задоволенні позову в частині
оскарження дій відповідачів щодо вимог
по сплаті недоїмки, оскільки такі
вимоги є неналежним способом захисту
порушених прав, належним способом є
оскарження винесених рішень, що й
розглянуто по суті в цій справі.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до відповідача
1 Управління Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, відповідача 2
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій протиправними
та скасування вимог - задовольнити
частково.

Скасувати вимогу про сплату недоїмки
від 2 серпня 2013 року №Ф-3002/02-20, винесену
Управлінням Пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська.

Скасувати вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 30 січня 2014 року №Ф-944/У,
винесену Державною податковою
інспекцією у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.Постанова суду набирає
законної сили відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена в
порядку та у строки, встановлені
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений 30
квітня 2014 року.

Суддя
І.О. Верба