Справа № 753/4056/14-а
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4056/14-а
провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Колесник О.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання неправомірними дій суб'єкта
владних повноважень та призначення
пенсії згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду в
Дарницькому районі м. Києва, в якому
просив визнати неправомірними дії
УПФУ по відмові у призначенні йому
пенсії як інваліду ІІ групи ЧАЕС,
зобов'язати УПФУ в Дарницькому районі
м. Києва призначити і виплачувати йому
державну пенсію, яка повинна становити
згідно вимог ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не менше 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст. 28 Закону Уекраїни
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, - починаючи з
20 лютого 2014 року, та зобов'язати УПФУ в
Дарницькому районі м. Києва негайно
виплатити встановлену згідно п.2 пенсію
в межах її розміру за один місяць.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ
призначений розмір пенсії для
інвалідів 2 групи повинен бути не
нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону №796-ХІІ
інвалідам 2 групи виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком.

При цьому позивач зазначив, що він
звертався до відповідача з заявою про
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог закону, виходячи з
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, проте отримав
необґрунтовану відмову.

Оскільки основна та додаткова пенсії
йому виплачуються у меншому розмірі,
ніж передбачено законом, просив позов
задовольнити.

Справа розглядається судом в порядку
скороченого провадження.

Представник відповідача надав до суду
заперечення проти позову, які
мотивував тим, що на Кабінет міністрів
України покладено функцію регулювання
порядку та розміру соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції
України та законів України. Відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», котрою визначено механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, пенсій в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Починаючи з 01.01.2012 року мінімальний
розмір пенсій для інвалідів-учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС і становить: для І групи
інвалідності - 180% від прожиткового
мінімуму встановлено для осіб, які
втратили працездатність; для ІІ групи -
160%; для ІІІ групи - 145%. Додаткова пенсія
виплачується в таких розмірах:
інвалідам І групи - 50% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; інвалідам ІІ групи - 40%;
інвалідам ІІІ групи - 30%. Розмір
пенсійної виплати (з урахуваням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат до пенсії),
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги не
перевищує для інвалідів І групи - 285%, ІІ
групи - 255%, ІІІ групи - 225% прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб. Отже,
позивач отримує пенсію в мінімальному
розмірі згідно постанови КМУ №1210 в
сумі 2 626,41 грн., що становить 255%
прожиткового мінімуму. Тобто
представник відповідача вважає, що їх
дії цілком правомірні, тому в
задоволенні адміністративного позову
просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суддя
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є інвалідом 2 групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеним до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
перебуває на обліку в Управління
пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва та отримує
пенсію, яку йому нараховують та
виплачують згідно Постанови КМУ від
23.11.2011 №1210 в мінімальному розмірі в
сумі 2 626,41 грн., що становить 255%
прожиткового мінімуму. Відповідно до п.
4.1 ст 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а)державної
пенсії; б)додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ
розмір пенсії для інвалідів 2 групи,
призначеної у відповідності з цим
Законом, повинен бути не нижчим 8
мінімальних пенсій за віком, а згідно
ст. 50 цього Закону інвалідам 3 групи
призначається додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджено постановою Кабінету
міністрів України від 30 травня 1997
року №523, яка є чинною, її положення
стосовно критеріїв обчислення
розмірів пенсій відповідають змісту
статей 50, 54 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що прийняття інших, або
нових законів, або внесення змін до
чинних законів, не допускає звуження
змісту та обсягу існуючих прав та
свобод.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при вирішенні
даного спору суд виходить з того,
що при розрахунку державної та
додаткової пенсії, передбачених ст.
ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ підлягають
застосуванню розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого в Законі
про Державний бюджет України на
відповідний рік, із якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського
Суду з прав людини, відповідно до якої
держава не може посилатися на
відсутність певного нормативного акту,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, а
громадяни повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії
(Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office),
суд вважає за можливе застосувати саме
частину 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для розрахунку розміру
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Крім того, в даному випадку
мінімальний розмір пенсій за віком
використовується як розрахункова
величина для визначення розміру пенсії
та щомісячної додаткової пенсії,
передбаченої Законом №796-ХІІ, оскільки
цей Закон передбачає в якості критерію
визначення розміру саме із розрахунку
мінімальної пенсії за віком, що на
думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Наділивши зазначеною соціальною
гарантією осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень цих
осіб.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист осіб, які
постраждали і є інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини другої статті 3
Конституції України - права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується.

Відповідно до статті 21 Конституції
України усі люди є вільні і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Згідно із статтею 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України,
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту, а
статтею 75 Конституції встановлено, що
єдиним органом законодавчої влади в
Україні є парламент - Верховна Рада
України.

Отже, за Конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, яким являється
постанова Кабінету міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
тякі постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
керується відповідач, при вирішенні
даного питання, слід застосовувати
норму, яка має вищу юридичну силу, а
саме норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», адже вказана постанова
істотно зменшує розмір пенсії позивача
по відношенню до розміру пенсії згідно
норм закону.

Тому, ствердження відповідача про те,
що бюджетні призначення на виплату
пенсій інвалідам ЧАЕС згідно
спеціального закону в інших розмірах
ніж ті, що встановлені постановою
Кабінету міністрів України №1210 від
23.11.2011 року, відсутні, і не можуть
прийматися такими, що відповідають
практиці розгляду аналогічних справ у
Європейському суді з прав людини.
Тобто, реалізація права позивача на
призначення пенсії згідно вимог ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що пов'язані з отриманням
бюджетних коштів, не повинна залежати
від бюджетних асигнувань та не може
бути причиною невиконання органами
влади зобов'язань, які визначені
вказаним законом та гарантовані
Конституцією України.

За таких обставин суддя приходить до
висновку про необхідність зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Дарницькому районі м. Києва здійснити
перерахунок основної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з 20.02.2014
року, виходячи з розміру, встановленого
ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
коштів.

Виходячи зі змісту позову, суддя вважає
необхідним визнати дії Управління
Пенсійного Фонду України в Дарницькому
районі м. Києва щодо відмови у
призначенні позивачу пенсії як
інваліду ІІ групи ЧАЕС згідно ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - неправомірними,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва негайно виплатити встановлену
згідно п.2 пенсію в межах її розміру за
один місяць, відповідно дост.256 КАС
України, зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва в місячний термін
надати суду звіт про виконання цього
судового рішення згідно зі ст. 267 КАС
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 1, 3, 6, 8, 17, 19, 21, 22, 24, 46 Конституції
України, ст. 6, 7, 11, 71, 86, 159, 163, 167, 256, 267 КАС
України, ст. 49, 50 , ч.4 ст. 54 , 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва одо відмови в призначенні ОСОБА_2
основної та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, в розмірах
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»-
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва призначити і виплачувати ОСОБА_2
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 50, ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 20.02.2014 року, з урахуванням
проведених виплат.

Судові витрати по справі компенсувати
за рахунок державного бюджету України.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва негайно виплатити ОСОБА_2
встановлену, відповідно до рішення,
пенсію в межах її розміру за один
місяць.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва в місячний термін надати суду
звіт про виконання цього судового
рішення.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Суддя:
Колесник О.М.