Справа № 811/3472/13-а
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Жука Р.В. розглянувши
у порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
«Імперія-С»доКіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській
областіпровизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
Публічне акціонерне товариство
«Імперія-С» звернулось до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області в якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення від 17.10.2013 року №, яким ПАТ
«Імперія-С» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 363161,00 грн., в тому числі 242109,00
грн. - основного платежу та 121052,00 грн. -
штрафних (фінансових) санкцій, №,
яким ПАТ «Імперія-С» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 12950,00 грн., в
тому числі 8633,00 грн. - основного платежу
та 4317,00 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій, №, яким ПАТ «Імперія-С»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на 9000,00
грн. та №, яким ПАТ «Імперія-С»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 12256,50 грн., в тому числі 9397,20 грн.
- основного платежу та 2859,00 грн. -
штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
винесені відповідачем на підставі
висновку акта перевірки про порушення
позивачем норм Податкового кодексу
України з якими позивач не
погоджується.

Відповідачем до суду надано письмове
заперечення, відповідно до якого позов
ним не визнається.

В судове засідання 07.02.2014 року
представники позивача та відповідача
не з'явились подавши заяви про розгляд
справи за їх відсутності (т.2, а.с.224-225).

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи, що від обох сторін у справі
заявлено до суду клопотання про
розгляд справи за їх відсутності суд
ухвалив здійснювати судовий розгляд
адміністративної справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, долучені до
справи документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Імперія-С»
зареєстроване виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради 10.11.1993
року, перебувало на обліку в
Кіровоградській ОДПІ та у перевіряємий
період було платником податку на
додану вартість (т.1, а.с.240-243).

На підставі наказу Кіровоградської
ОДПІ Міндоходів в Кіровоградській
області від 12.09.2013 року №763 посадовими
особами податкового органу проведено
документальну виїзну планову
перевірку Публічного акціонерного
товариства «Імперія-С» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№80/11-23-22-02/05513862 від 04.10.2013 року (т.1,
а.с.21-50), в якому зафіксовано порушення
ПАТ «Імперія-С»:

- пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу
України - занижено податок на прибуток
на загальну суму 242109,00 грн., в тому числі
за ІІІ квартал 2012 року на суму 198258,00
грн., ІV квартал 2012 року на суму 43851,00
грн.;

- п.198.3, п. 198.6 ст.198, Податкового кодексу
України - підприємством занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 8633,00 грн., в тому числі за березень
2012 року на 800 грн. та за червень 2012 року
на 7833 грн.;

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України - підприємством завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та
податкового кредиту за грудень 2012 року
на загальну суму 9000,00 грн.;

- пп.164.2.11 п.164.2 ст.164 та пп.170.9.1 п.170.9 ст.170
Податкового кодексу України в
результаті встановленого порушення
вимог податкового законодавства під
час перевірки питань щодо правильності
утримання податку на доходи фізичних
осіб та додатково нараховано 1995,40 грн.,
в тому числі: 2011 рік - 3211,80 грн. та 2012 рік -
6185,40 грн.;

- ст.51, п.70.16 ст.70 пп. «б» п.176.2 ст.176
Податкового кодексу України, а саме не
відображення доходів фізичних
осіб-підприємців за ознакою « 157»
протягом 2011-2012 років;

- пп.168.1.2 п.168.1 ст. 168, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168,
пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, пп.129.1.3 п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України -
нараховано пеню в сумі 1245,09 грн.

На підставі акту перевірки
№80/11-23-22-02/05513862 від 04.10.2013 року
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області 17 жовтня 2013
року винесено податкові повідомлення -
рішення:

- № яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток за основним платежем на
242109,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на 121052,00 грн. (т.1, а.с.51);

- № яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на 8633,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на 4317,00 грн. (т.1,
а.с.53);

- № яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 9000,00 грн.
(т.1, а.с.55);

- № яким позивачу нараховано
податку на доходи фізичних осіб 9397,20
грн. та штрафної (фінансової) санкції в
розмірі 2859,30 грн. (т.1, а.с.57).

Щодо податкових повідомлень рішень від
17 жовтня 2013 № та № суд
зазначає наступне.

Перевіркою повноти нарахування
податку на додану вартість за період з
01.07.2011 року по 31..12.2012 року встановлено
його заниження на загальну суму 8633,00
грн. в тому числі за березень 2012 року на
800,00 грн., за червень 2012 року на 7833,00 грн.
та встановлено завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
грудень 2012 року на суму 9000,00 грн. в
результаті допущених, на думку
податкового органу, порушень п.198.3, п.198.6
ст.198 Податкового кодексу України.

З акту перевірки вбачається, що
заниження податку на додану вартість
відбулось по взаємовідносинам ПАТ
«Імперія-С» з контрагентами
(постачальниками) ТОВ «Айсберг Пром»,
ТОВ «Хронос» та ТОВ «Голден Гейтс
Груп».

Висновки про заниження податку на
додану вартість перевіряючи зробили на
підставі висновків актів перевірок
контрагентів позивача та тверджень про
нікчемність правочинів укладених між
ними.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

За таких підстав, в межах предмета
доказування по даним правовідносинам
належить встановити факт здійснення та
реальність господарських операцій між
Публічним акціонерним товариством
«Імперія-С» та ТОВ «Айсберг Пром», ТОВ
«Хронос» та ТОВ «Голден Гейтс Груп»
обставини використання придбаного
товару (робіт, послуг) у власній
господарській діяльності позивача,
встановити спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції.

Суд не погоджується з висновками
податкового органу з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996- XIV
(далі за текстом - Закон № 996-XIV)
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону № 996-XIV
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Частиною 1 статті 3 Господарського
кодексу України встановлено, що під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями. Сферу
господарських відносин становлять
господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.
Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Правила формування податкового
кредиту платниками податку на додану
вартість визначені статтею 198
Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльні платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенні таких активів як внесок
до статутного фонду та/або при передачі
таких активів на баланс платника
податку, уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України;
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податкової накладною.

В пункті 198.6 ст. 198 ПК України зазначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
сумі податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно п. 201.8 ст. 201 ПК України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України,
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Отже, для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «Айсберг Пром» (продавець) та ПАТ
«Імперія-С» (покупець) було укладено
договори постачання №11-06/12 від 11.06.2012
року, №15-06/12 від 15.06.2012 року, №21-06/12 від
21.06.2012 року відповідно до яких
постачальник зобов'язується поставити
товари (лушпиння соняшникове
гранульоване пресоване) згідно заявки
покупця, а покупець прийняти та
оплатити у відповідності з умовами з
умовами оплати та поставки, визначених
договором (т.1, а.с.111, 124, 145).

Відповідно до видаткових накладних (т.1,
а.с.112, 114, 116, 118, 120, 122, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137,
139, 141, 143, 146, 148, 150, 152, 154) ТОВ «Айсберг
Пром» поставило ПАТ «Імперія-С»
лушпиння соняшникове гранульоване
пресоване, що підтверджується
податковими накладними (т.1, а.с.157, 159, 161),
які відображені в реєстрі отриманих
податкових накладних за червень 2012
року та суми податку включено до складу
податкового кредиту в податковій
декларації за червень 2012 року (т.1,
а.с.102-110).

Перевезення та оплата товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними та банківськими виписками
(т.1, а.с.113, 115, 117, 119, 121, 123, 126, 128, 130, 132, 134, 136,
138, 140, 142, 144, 147, 149, 151, 153, 155-156, 158, 160).

В подальшому отриманий від ТОВ
«Айсберг Пром» товар був використаний
у власній господарській діяльності,
проданий іншим контрагентам, що
підтверджується договорами постачання
та видатковими накладними (т.1, а.с.167-185).

Відповідно до умов договору постачання
№1312 від 13.01.2012 року, укладеного між ТОВ
«Голден Гейтс Груп» (Продавець) та ПАТ
«Імперія-С» (Покупець), ТОВ «Голден
Гейтс Груп» поставило товар (лушпиння
соняшникове гранульоване пресоване),
що підтверджується видатковими
накладними №210 від 13.12.2010 року та №412
від 20.12.2012 року, а також податковими
накладними №210 від 13.12.2012 року та №412
від 20.12.2012, які відображені в реєстрі
отриманих податкових накладних за
грудень 2012 року та суми податку
включено до складу податкового кредиту
в податковій декларації за грудень 2012
року в (т.1, а.с.188-193).

Перевезення придбаного у ТОВ «Голден
Гейтс Груп» товару підтверджується
товарно-транспортними накладними (т.2,
а.с.18-24).

Оплата за придбаний товар
підтверджується банківською випискою
(т.1, а.с.197, 200).

Придбаний у ТОВ «Голден Гейтс Груп»
товар був оприбуткований на складі
позивача, що підтверджується
журналом-ордером і відомістю по
рахунку №631 за грудень 2012 року (т.1,
а.с.201) та в подальшому був використаний
у власній господарській діяльності,
проданий іншому контрагенту, що
підтверджується видатковими
накладними (т.1, 205-211).

Відповідно до договору поставки № б/н
від 07.03.2012 року, укладеного між ТОВ
«Хронос» (Продавець) та ПАТ «Імперія-С»
(Покупець), ТОВ «Хронос» поставило
електродвигун, що підтверджується
видатковою накладною № РН-0000103 від
07.03.2012 року та податковою накладною № 14
від 07.03.2012 року, яка відображена в
реєстрі отриманих податкових
накладних за березень 2012 року та суми
податку включено до складу податкового
кредиту в податковій декларації за
березень 2012 року (т.1, а.с.76-96).

Оплата товару підтверджується
банківською випискою (т.1, а.с.97).

Придбаний у ТОВ «Хронос» двигун був
оприбуткований та введений в
експлуатацію, що підтверджується
наказом №9/1 від 07.03.2012 року актом
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів
журналом-ордером по рахунку 681 (т.1,
а.с.98-101).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною у листі останнього від
02.06.2011 №742/11/13-11.

Крім того судом встановлено, що всі
контрагенти позивача на момент
виникнення правовідносин
зареєстровані у встановленому законом
порядку та були платниками податку на
додану вартість (т.1, а.с.163-166, 202-204, т.2,
а.с.28-38).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено необхідні факти, які
надавали право позивачу віднести
сплачену позивачем суму ПДВ до
податкового кредиту в грудні, березні,
червні 2012 року, що свідчить про
необґрунтованість висновку
відповідача.

За таких обставин, факт здійснення
господарських операцій
підтверджується позивачем належним
чином оформленими первинними та
розрахунковими документами, що згідно
ст. 198 Податкового кодексу України
свідчить про належне формування
позивачем на підставі цих первинних
документів податкового кредиту з
податку на додану вартість, а тому
податкові повідомлення-рішення від 17
жовтня 2013 № та № підлягають
скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 17.01.2013 року № суд зазначає
наступне.

Посадові особи податкового органу при
перевірці первинних касових
документів ПАТ «Імперія-С» встановили,
що працівники підприємства отримували
дохід у вигляді додаткового блага та у
формі безповоротної фінансової
допомоги чим порушено п.п.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України.

Висновки посадових осіб податкового
органу викладені в акті №80/11-23-22-02/05513862
від 04.10.2013 року на підставі яких
податковим органом винесено податкове
повідомлення - рішення від 17.10.2013 року
№ яким позивачу нараховано
податку на доходи фізичних осіб в сумі
9397,20 грн. та нараховано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2859,30 грн.
(т.1, а.с.57).

Відповідно до п.164.2 ст.164 Податкового
кодексу України до загального
місячного (річного) оподаткованого
доходу платника податку включаються,
крім іншого, доходи, отримані платником
податку як додаткове благо (крім
випадків, передбачених статтею 165 цього
Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших
об'єктів матеріального або
нематеріального майна, що належать
роботодавцю, наданих платнику податку
в безоплатне користування, або
компенсації вартості такого
використання, крім випадків, коли таке
надання зумовлено виконанням
платником податку трудової функції
відповідно до трудового договору
(контракту) чи передбачено нормами
колективного договору або відповідно
до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування,
безоплатно отриманого платником
податку, крім випадків, визначених цим
Кодексом для оподаткування прибутку
підприємств;

в) вартості послуг домашнього
обслуговуючого персоналу, безоплатно
отриманих платником податку, включаючи
працю підпорядкованих осіб, а також
осіб, що перебувають на військовій
службі чи є заарештованими або
ув'язненими;

г) суми грошового або майнового
відшкодування будь-яких витрат або
втрат платника податку, крім тих, що
обов'язково відшкодовуються згідно із
законом за рахунок бюджету або
звільняються від оподаткування згідно
з цим розділом;

ґ) суми безповоротної фінансової
допомоги (крім суми процентів умовно
нарахованих на таку допомогу);

д) суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації;

е) вартості безоплатно отриманих
товарів (робіт, послуг), визначеної за
правилами звичайної ціни, а також суми
знижки звичайної ціни (вартості)
товарів (робіт, послуг), індивідуально
призначеної для такого платника
податку.

Згідно пп.168.1.2 п.168.1 ст168 ПК України
податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Відповідно до пп.168.1.5 п.168.1 ст168 ПК
України, якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Отже, обов'язковою ознакою додаткового
блага є його виплата саме на користь
платника податку - фізичної особи.

Матеріалами справи встановлено, що
працівники ПАТ «Імперія-С» отримували
кошти під звіт та використані у
господарській діяльності позивача, а
саме сплачені ПП «Агро-По» за надані
послуги з ремонту обладнання за
договорами по проведенню поточного
ремонту комплексу обладнання №04/09 від
01.04.2009 року, №07/09 від 01.07.2009 року (т.2,
а.с.12, 15), ПП «Інбудтраст» за обладнання
по договору купівлі-продажу №27/08-09 від
27.08.2009 року (т.2, а.с.8) та ПП
«Промконтрактсервіс» - повернення
поворотної фінансової допомоги.

Вищенаведене підтверджується
видатковими касовими ордерами, звітами
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт та
фіскальними чеками (т.1, а.с.212-218).

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов
висновку, що жоден з працівників ПАТ
«Імперія-С» не отримував додаткових
благ у формі безповоротної фінансової
допомоги, а відтак, у позивача, як
податкового агента відсутній обов'язок
щодо нарахування, утримання та сплати
податку з доходів фізичних осіб до
бюджету від імені та за рахунок
платника податку.

А, тому податкове повідомлення-рішення
від 17.01.2013 року № підлягає
скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 17.10.2013 року № яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем на 242109,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на 121052,00 грн.
суд зазначає наступне.

В акті перевірки №80/11-23-22-02/05513862 від
04.10.2013 року посадові особи податкового
органу дійшли висновку, що згідно даних
рахунків 63.1 "Розрахунки з
постачальниками та підрядчиками" та
37.7.2 "Розрахунки з іншими дебіторами та
кредиторами" станом на 01.07.11 рахувалась
кредиторська заборгованість в сумі
1898942,00грн. по ПП «Агро-По» () та в сумі 208815,25 грн. по ПП
«Інбудтранс» ().

По ПП «Агро-По» дана заборгованість
утворилась на підставі акту
приймання-передачі виконаних робіт від
30.09.2009 року на загальну суму 1358112грн., в
т.ч. ПДВ 226352,00грн., щодо проведення
останнім обслуговування комплексу
обладнання котельної дільниці
відповідно до умов договору від 01.07.2009
року №07/09. А також, на підставі акту
приймання-передачі виконаних робіт від
01.07.2009 року №1-4/09 на загальну суму
1640400,00грн., в т.ч. ПДВ 273400,00грн., щодо
проведення ПП «Агро-По» робіт по
обслуговуванню технологічного
обладнання та спорудження дільниці ЛГВ
відповідно до умов договору від 01.04.2009
року №04/09.

По ПП «Інбудтраст» заборгованість
виникла на підставі договору
купівлі-продажу обладнання від 27.07.2009
року №27/08-09. ПАТ «Імперія-С» отримано
від ПП «Інбудтраст» на підставі
накладних від 04.11.2009 року №394 на суму
490400,00грн., в т.ч. ПДВ 81733,33 грн. та від
17.11.2009 року №398 на суму 1223300,00грн., в т.ч.
ПДВ 203883,33грн. комплект обладнання для
розливу лікеро-горілчаних виробів на
загальну суму 1713700,00грн., в т.ч. ПДВ
285616,67грн.

На протязі липня-вересня 2011 року ПАТ
«Імперія-С» частково погасило
кредиторську заборгованість перед ПП
«Агро-По» в сумі 954857,00грн.

В бухгалтерському обліку відображено
проведення по Дт рахунків 63.1, 37.7.2 та Кт
рахунку 30.1.

Таким чином, залишок непогашеної
кредиторської заборгованості в
перевіреному періоді склав по ПП
«Агро-По» 944085,00грн. та ПП «Інбудтраст» -
208815,25грн.

Відповідно до пп.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України інші
доходи включають суми безнадійної
кредиторської заборгованості.

Підпунктом 14.1.11 визначено, що
безнадійна заборгованість - це
заборгованість, що відповідає одній з
таких обставин:

а) заборгованість за зобов'язаннями,
щодо яких минув строк позовної
давності;

б) прострочена заборгованість, що не
погашена внаслідок недостатності
майна фізичної особи, за умови, що дії
кредитора, спрямовані на примусове
стягнення майна боржника, не призвели
до повного погашення заборгованості;

в) заборгованість суб'єктів
господарювання, визнаних банкрутами у
встановленому законом порядку або
припинених як юридичні особи у зв'язку
з їх ліквідацією;

г) заборгованість, яка виявилась
непогашеною внаслідок недостатності
коштів, одержаних після звернення
кредитором стягнення на заставлене
майно відповідно до закону та договору,
за умови, що інші дії кредитора щодо
примусового стягнення іншого майна
позичальника, визначені
нормативно-правовими актами, не
призвели до повного покриття
заборгованості;

г) заборгованість, стягнення якої стало
неможливим у зв'язку з дією обставин
непереборної сили, стихійного лиха
(форс-мажорних обставин), підтверджених
у порядку, передбаченому
законодавством;

д) прострочена заборгованість померлих
фізичних осіб, а також осіб, які у
судовому порядку визнані безвісно
відсутніми, недієздатними або
оголошені померлими, а також
прострочена заборгованість фізичних
осіб, засуджених до позбавлення волі.

Згідно із ст.257 Цивільного кодексу
України від 16.01 2003 року №435-ІУ загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін
(ст.259 Цивільного кодексу України).
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Таким чином, по кредиторській
заборгованості перед ПП «Агро-По» в
сумі 944085,00 грн. термін позовної
давності, з урахуванням вимог ст.257
Цивільного кодексу України, минув у III
кварталі 2012 року; по ПП «Інбудтраст»
термін позовної давності по
заборгованості в сумі 208815,25грн. минув у
IV кварталі 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ
«Імперія-С» в порушення пп.135.5.4 п.135.5
ст.135 Податкового кодексу України
занижено суму доходу, що враховується
при визначені об'єкта оподаткування, на
загальну суму 1152900,25 грн., в т.ч. за III
квартал 2012 року на суму 944085,00 грн., IV
квартал 2012 року на суму 208815,25 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогами про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст.260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253-255 цього
кодексу, тобто календарний порядок
обчислення цих строків, починаючи з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано початок перебігу строку.

Судом встановлено, що 27.08.2009 року між
ВАТ «Імперія-С» (Покупець) і ПП
«Інбудтраст» (Продавець) укладено
договір купівлі - продажу обладнання
№27/08-09 (т.2, а.с.8).

Відповідно до четвертого пункту
договору загальна сума по договору
складається із суми вартості окремих
одиниць товару, отриманих Покупцем від
Постачальника і складає 1713700,00 грн. в
тому числі ПДВ.

Покупець проводить оплату
поставленого обладнання після
підписання акту прийому - передачі
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок Постачальника.

Сторони дійшли згоди, що оплата суми
договору буде проводитись з
розстрочкою платежів частинами,
протягом одного року, починаючи з дня
підписання акту прийому - передачі.

Акти прийому - передачі до Договору
підписані 04.11.2009 року (на суму 490 400,00
грн.) та 17.11.2009року (на суму 1 223 300,00 грн.)
(т.2, а.с.10-11).

З акту перевірки вбачається, що
перевіряючі почали відлік строку
позовної давності від дати укладення
договору, а не з того моменту, коли ПП
«Інбудтраст» мало би довідатися про
порушення його прав на отримання
оплати за поставлений товар, а саме з
наступного дня після дня закінчення
річного терміну після підписання акту
прийому - передачі, передбаченого для
виконання зобов'язань ПАТ «Імперія-С»
по оплаті за поставлений товар.

Відлік строку позовної давності по
зобов'язанню ПАТ «Імперія - С» сплатити
на користь ПП «Інбудтраст» 490 400,00 грн.
почався з 04.11.2010 року - у перший день
після спливу річного терміну після
підписання акту прийому - передачі,
передбаченого для сплати ПАТ «Імперія -
С» коштів за обладнання та закінчився
03.11.2013 року.

Відлік строку позовної давності по
зобов'язанню ПАТ «Імперія - С» сплатити
на користь ПП «Інбудтраст» 1 223 300,00 грн.
почався з 17.11.2010 року - у перший день
після спливу річного терміну після
підписання акту прийому - передачі,
передбаченого для сплати ПАТ «Імперія -
С» коштів за обладнання та закінчився
16.11.2013 року.

З долучених до матеріалів справи
документів вбачається, що станом на
момент розгляду справи кредиторська
заборгованість ПАТ «Імперія - С» перед
ПП «Інбудтраст» погашена та
підтверджується журналом ордером і
відомістю по рахунку №631 та
фіскальними чеками (т.1, а.с.59-61).

Судом також встановлено, що 01.04.2009 року
між ВАТ «Імперія - С» та ПП «Агро - По»
укладено Договір № 04/09 на проведення
поточного ремонту комплексу
обладнання (т.2, а.с.12).

Відповідно до другого пункту Договору
вартість роботи визначається
калькуляцією і дорівнює 1 640 400,00 грн.
Кінцевий розрахунок за виконані роботи
проводиться Замовником на рахунок
Виконавця протягом 120 банківських днів
з моменту підписання акту
здачі-прийняття виконаних робіт.

Акт здачі-прийняття виконаних робіт до
вказаного договору підписаний 01.07.2009
року (т.2, а.с.226-227).

Відлік строку позовної давності по
зобов'язанню ПАТ «Імперія - С» сплатити
на користь ПП «Агро - По» 1 640 400,00 грн. по
акту прийому-передачі від 01.07.2009 року
почався з 17.12.2009 року - перший день після
спливу 120 банківських днів з дня
підписання акту прийому - передачі,
передбаченого для сплати ПАТ
«Імперія-С» коштів за виконані роботи
по акту прийому - передачі від 01.07.2009
року та закінчився 16.12.2012 року.

У 01.07.2009 року між ВАТ «Імперія-С» і ПП
«Агро - По» укладено Договір № 07/09 на
проведення поточного ремонту
комплексу обладнання (т2, а.с.15).

Відповідно до другого пункту Договору
вартість роботи визначається
калькуляцією і дорівнює 1 358 112,00 грн.
Кінцевий розрахунок за виконані роботи
проводиться Замовником на рахунок
Виконавця на протязі 120 банківських
днів з моменту підписання акту прийому
- передачі робіт.

Акт прийому - передачі робіт до
вказаного договору підписаний 30.09.2009
року (т.1, а.с.16).

Відлік строку позовної давності по
зобов'язанню ПАТ «Імперія-С» сплатити
на користь ПП «Агро - По» 1 358 112,00 грн. по
акту прийому-передачі робіт від 30.09.2009
року почався з 20.03.2010 року - перший день
після спливу 120 банківських днів з дня
підписання акту прийому - передачі
робіт, передбаченого для сплати ПАТ
«Імперія-С» коштів за виконані роботи
по акту прийому - передачі від 30.09.2009
року та закінчився 19.03.2013 року.

Суд також зазначає, що станом на 31.12.2012
року рахувалась заборгованість ПАТ
«Імперія-С» перед ПП «Агро-По» в сумі 11
692,00 грн. (т.1, а.с.62-75), строк позовної
давності по якій закінчився 19.03.2013 року,
що не є перевіряємим періодом, так як
перевірка проводилась з 01.07.11 по 31.12.2012
року.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов
висновку, що зазначені в акті перевірки
висновки посадових осіб податкового
органу щодо порушення ПАТ «Імперія-С»
п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового
кодексу України в результаті чого
занижено суму доходу, що враховується
при визначенні об'єкта оподаткування,
на загальну суму 1 152 900,25 грн., в т. ч. за III
квартал 2012 року на суму 944 085,00 грн., IV
квартал 2012 року на суму 208 815,25 грн. не
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам діючого
законодавства.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного

На підставі викладеного, суд вважає
висновки посадових осіб податкового
органу, що викладені в акті
№80/11-23-22-02/05513862 від 04.10.2013 року на
підставі яких податковим органом
винесено податкові повідомлення -
рішення є безпідставними та такими, що
не відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам діючого
законодавства, а податкові
повідомлення - рішення такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Імперія-С» -
задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення - рішення від
17.10.2013 року №, яким ПАТ «Імперія-С»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 363161,00
грн., в тому числі 242109,00 грн. - основного
платежу та 121052,00 грн. - штрафних
(фінансових) санкцій, №, яким ПАТ
«Імперія-С» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 12950,00 грн., в тому
числі 8633,00 грн. - основного платежу та
4317,00 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій, №, яким ПАТ «Імперія-С»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на 9000,00
грн. та №, яким ПАТ «Імперія-С»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 12256,50 грн., в тому числі 9397,20 грн.
- основного платежу та 2859,00 грн. -
штрафних (фінансових) санкцій.

3.Присудити Публічному акціонерному
товариству «Імперія-С» (код ЄДРПОУ -
05513862) судові витрати в розмірі 458,80 грн.,
зобов'язавши Державне казначейство
України в Кіровоградській області
стягнути 458,80 грн. з Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складання в повному
обсязі за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Р.В. Жук