Справа № 820/5684/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 квітня 2014 р.
№ 820/5684/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Міщенка В.В.,

представника відповідача - Іванової
Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства
"Риф М"

до Центральної міжрайонної виконавчої
дирекції Харківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "фірма
"Риф М", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Центральної міжрайонної
виконавчої дирекції Харківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, в якому просить
суд рішення №5-03-09 від 08.01.2014 р. визнати
незаконним повністю і скасувати.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
вказав, що оскаржуване Рішення № 5-03-09
від 08.01.2014 р. щодо зобов'язання ПП "Риф М"
повернути Відповідачу неправомірно
витрачену суму страхових коштів в сумі
7476,0 грн. є неправомірним та таким, що
підлягає скасуванню, то й штраф у
розмірі 50% такої суми, а саме 3738,0 грн.
застосований на підставі ч.1 ст.30 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» -
неправомірно.

В усних поясненнях в судовому
засіданні представник позивача
зазначив, що в позовній заяві в назві
позивача допущена описка, у зв'язку з
чим просить вважати вірною назву -
Приватне підприємство "Риф М".

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав визначених у
позовній заяві та просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржуване в даній справі рішення
Центральної міжрайонної виконавчої
дирекції Харківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності №5-03-09 від 08.01.2014 р. є
цілком законним та обґрунтованим,
винесеним відповідно до чинного
законодавства, а позовні вимоги
позивача є безпідставними та
необґрунтованими, посилаючись на
письмові заперечення до
адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності врегульовані Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" від 18.01.2001 року
№2240 (далі за текстом - Закон №2240).

Пунктами 3, 6 ч.1 ст.28 Закону №2240
передбачено, що страховик має право
проводити перевірку правильності
використання страхових коштів на
підприємствах, в установах і
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, у фізичних осіб, які
використовують працю найманих
працівників, а також накладати
фінансової санкції та адміністративні
штрафи, передбачені цим Законом та
іншими актами законодавства.

Пунктом 3 ч.2 ст. 28 Закону України № 2240 на
страховика (Фонд), покладено обов'язок
здійснювати перевірку правильності
нарахування і повноти сплати страхових
внесків та використання страхових
коштів на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, у фізичних осіб, які
використовують працю найманих
працівників.

Порядок проведення перевірок
страхувальників по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, порядок
прийняття рішень за результатами
перевірок та процедуру оскарження
рішень за результатами перевірок
встановлено Інструкцією про порядок
проведення перевірок страхувальників
по коштах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, прийняття рішень за їх
результатами та процедури оскарження,
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
22.12.2010 року №29 (далі за текстом -
Інструкція №29).

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «РИФ М» перебуває на
обліку в Центральній міжрайонній
виконавчій дирекції Харківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, персональний
код страхувальника - 17.

Середньооблікова кількість
працівників Приватного підприємства
«РИФ М» складає 7 осіб.

Відповідно до підпункту 3.3.3 Інструкції
№29 перевірки страхувальників з
чисельністю менше 25 осіб за наявності
витрат по коштах ФСС з ТВП проводяться
не рідше одного разу на три роки, а у
випадку відсутності порушень по
використанню страхових коштів, що
встановлено попередньою перевіркою,
наступна планова перевірка такого
страхувальника проводиться не раніше
ніж через чотири роки після проведення
попередньої перевірки.

Попередня планова перевірка ПП «РИФ М»
проводилась спеціалістами робочого
органу ХОВ ФСС з ТВП за період з 01.04.2006
року по 01.10.2008 року, акт перевірки від
28.11.2008р. №785, за результатами якої
порушень не виявлено.

Перевірку ПП «РИФ М» було включено до
плану-графіку перевірок по коштах
Фонду на 4 квартал 2013 року.

Судом встановлено, що спеціалістами
Центральної виконавчої дирекції
Харківського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
підставі направлення від 16.12.2013 року
№534 та згідно наказу директора від
18.09.2013 року №45-од була проведена
планова перевірка по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності ПП «РИФ М» за
період з 01.10.2008 р. по 01.10.2013 р., за
результатами якої складено акт №527 від
20.12.2013 року.

Відповідно до висновків перевірки
встановленні наступні порушення
статті 47 Закону №2240 та пункту 4.1
Порядку отримання застрахованими
особами і членами їх сімей
санаторно-курортного лікування, що
сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасовою
втратою працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 25.02.2009 №12
(далі - Порядок №12), а саме:

- уповноваженим із соціального
страхування ПП "РИФ М" було прийнято
рішення про виділення Міщенко В.В.
(директору ПП «РИФ М») путівки на
санаторно-курортне лікування №005133 до
санаторію «Полтава - Крим» вартістю 4305,0
грн., заїзд з 03.11.2009р. терміном 21 день
(протокол від 25.09.2009 № 1) без наявних
медичних показань (довідка за формою
№070/о відсутня);

- уповноваженим із соціального
страхування ПП "РИФ М" було прийнято
рішення про виділення Міщенко В.В.
путівки на санаторно-курортне
лікування №122412 до санаторію «Ялинка»
вартістю 5040,0 грн., заїзд з 12.03.2013
терміном 21 день (протокол від 22.02.2013 №1)
без наявних медичних показань (довідка
за формою №070/о відсутня).

На підставі акту планової перевірки
коштів Фонду у ПП "РИФ М" №527 від 20.12.2013р.
директором Центральної МРВД ХОВ ФСС з
ТВП було винесено рішення від 08.01.2014
року №5-03-09 про повернення коштів Фонду
та застосування до Позивача фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Зазначеним рішенням від 08.01.2014 року
№5-03-09 визначено суму неправомірно
витрачених страхових коштів, які
підлягають поверненню до Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, у розмірі 7476,0
грн. та на підставі ст.ст. 21, 22, 28, 30
Закону №2240 до ПП "РИФ М" застосовані
фінансові санкції в таких розмірах:
штраф за порушення порядку витрачання
страхових коштів 3738,0 грн.

Загальна сума страхових коштів за
оскаржуваним рішенням складає 11214,0 грн.

Як встановлено судом, в обґрунтування
позовних вимог позивач вказує на те, що
довідка форми №070/о, на підставі якої
комісією по соціальному страхуванню
було прийнято рішення від 25.09.2009 року
про виділення Міщенко В.В. путівки, під
час перевірки не була надана, оскільки
вона була знищена за закінченням
терміну зберігання. А дата видачі
Міщенку В.В. довідки форми №070/о -
04.04.2013р. (на підставі якої комісією по
соціальному страхуванню ПП "РИФ М" було
прийнято рішення від 22.02.2013 року про
виділення Міщенко В.В. путівки) не
відповідає фактичній даті видачі
довідки.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 Закону України від 18
січня 2001 року №2240, для забезпечення
відновлення здоров'я застрахована
особа та члени її сім'ї (а також особа,
яка навчається у вищому навчальному
закладі) мають право на отримання
санаторно-курортного лікування,
оздоровлення в спеціалізованих
оздоровчих закладах (у тому числі
дитячих) у межах асигнувань,
установлених бюджетом Фонду на
зазначені цілі, та в порядку і на
умовах, визначених правлінням Фонду.

Ці умови визначені Порядком отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженим
Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 25 лютого 2009
року N 12 (далі Порядок № 12).

Згідно з частиною 3 статті 50 Закону
України від 18 січня 2001 року N 2240-III та п.4.1
Порядку №12, рішення про призначення
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг приймається
комісією із соціального страхування
(далі - комісія (уповноважений) із
соціального страхування), на підставі
особистої заяви та довідки для
одержання путівки (форми №070/о,
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 27.12.99 N 302
"Про затвердження форм облікової
статистичної документації, що
використовується в поліклініках
(амбулаторіях)") (далі - довідка форми
№070/о).

Законом України №2240 визначено, що для
отримання санаторно-курортного
лікування застрахована особа, в тому
числі і член сім'ї - застрахована особа,
повинна мати медичні показання.
Наявність таких показань засвідчує
довідка про потребу
санаторно-курортного лікування, видана
лікувально-профілактичним закладом
охорони здоров'я в порядку та на умовах,
визначених Інструкцією щодо
заповнення облікової форми №070/о
"Довідка для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування"
затвердженої наказом МОЗ України від
30.04.2009 № 288 (далі - Інструкція,
затверджена наказом МОЗ України від
30.04.2009 № 288) та Інструкцією щодо
заповнення облікової форми N 070/о
"Довідка для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування"
затвердженої наказом МОЗ України від
14.02.2012 №110 (далі - Інструкція,
затверджена наказом МОЗ України від
14.02.2012 № 110)

Відповідно до п.5.3.9 Положення про
експертизу тимчасової
непрацездатності, затвердженої
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 09.04.2008р. №189,
лікарсько-консультаційна комісія
закладу охорони здоров'я надає
висновки або рекомендації про
необхідність видачі застрахованим
особам довідки для отримання путівки в
санаторно-курортний заклад за формою
070/о.

Медична довідка видається закладом
охорони здоров'я і засвідчує право
застрахованої особи на отримання
соціальної послуги з
санаторно-курортного лікування
певного профілю на визначених
лікувальною установою курортах, у
зазначені терміни та пори року. Право
визначення профілю та курорту
(курортів) для отримання застрахованою
особою санаторно-курортного лікування
надано лікарсько-консультаційній
комісії закладу охорони здоров'я.

Згідно п.2, 3 Інструкції щодо заповнення
форми первинної облікової
документації № 070/о "Довідка для
одержання путівки на
санаторно-курортне лікування",
затверджена Наказом Міністерства
охорони здоров'я України 14.02.2012 №110
форма №070/о видається особам, яким
показано санаторно-курортне лікування
або оздоровлення в
санаторії-профілакторії, а також
застрахованим особам за умови
часткового фінансування
санаторно-курортного лікування за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності. Форма № 070/о надається
всіма закладами охорони здоров'я на
підставі рішення санаторно-курортної
відбіркової комісії або
лікарсько-консультаційної комісії
(далі - ЛКК) для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування або
оздоровлення до
санаторію-профілакторію.

В свою чергу, путівка є документом, який
надає застрахованій особі і члену її
сім'ї право на отримання відповідних
послуг у зазначеному в путівці
санаторно-курортному закладі протягом
указаного в ній терміну. На путівці
зазначаються профіль лікування та
відповідний перелік послуг, що входять
до вартості путівки, умови проживання
та в обов'язковому порядку
проставляється відповідна відмітка
"Оплачено за кошти Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності". (пункти 1.3 та 1.4 Порядку
від 25.02.2009р. №12).

Згідно до п.2.2 Положення про комісію
(уповноваженого) із соціального
страхування підприємства, установи,
організації, затвердженого постановою
правління Фонду від 23.06.2008 р. №25,
комісія здійснює контроль за
правильним нарахуванням і своєчасною
виплатою матеріального забезпечення,
приймає рішення про відмову в його
призначенні, розглядає підставу і
правильність документів, які є
підставою для надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг.

Розділом 3 Положення №25 визначено
повноваження комісії із соціального
страхування.

Так, відповідно до п. 3.1.3. Положення від
23.06.2008 року №25 комісія (уповноважений)
із соціального страхування
підприємства приймає рішення про
виділення путівок до санаторіїв та
(або) санаторіїв-профілакторіїв
застрахованим особам і членам їх сімей
(а також особам, які навчаються у вищих
навчальних закладах) на підставі
особистої заяви, медичних довідок,
підтверджуючих необхідність лікування
(оздоровлення), розмір часткової оплати
за путівки на санаторно-курортне
лікування, виділення путівок до
дитячих оздоровчих закладів, надання
соціальних послуг із позашкільного
обслуговування з дітьми застрахованих
осіб і передає їх роботодавцю для
видачі путівок та здійснення
розрахунків тощо.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку №12 рішення
про виділення путівки застрахованій
особі приймає комісія із соціального
страхування підприємства на підставі
особистої заяви та медичної довідки
про потребу санаторно-курортного
лікування форма №070/о.

Для отримання путівки за рахунок
коштів Фонду, страхувальник
звертається до органів Фонду з заявкою,
форма якої встановлена Порядком №12.
Зазначена заявка не передбачає
будь-яких додатків.

Як встановлено з матеріалів справи,
заявки про виділення путівок ПП "РИФ М"
були надані до робочого органу Фонду
позивачем 25.09.2009 року та 22.02.2013 року
відповідно, інших документів
страхувальником не надавалось.

На підставі зазначених заявок згідно
накладних №562 від 25.09.2009 року та №0196 від
22.02.2013 року робочим органом ХОВ ФСС з
ТВП було видано путівки до оздоровчих
установ: ВАТ «Санаторій «Полтава-Крим»
(номер путівки №005133, ціна путівки 4305,0
грн.) та до Санаторію «Ялинка» (номер
путівки №122412, ціна путівки 5040,0 грн.).

В ході проведення перевірки
страхувальника - ПП "РИФ М",
спеціалістами відповідача було
встановлено, що фактично медичні
показання для лікування по зазначеним
путівкам у застрахованої особи Міщенко
В.В. були відсутні, довідка про потребу
санаторно-курортного лікування ф. №070/о
до санаторію «Полтава - Крим» у 2009 році
не була надана.

Медична довідка, на підставі якої
комісією прийнято рішення 22.02.2013 р. про
виділення путівки Міщенку В.В. до
санаторію «Ялинка», видана Міщенку В.В.
лікувальним закладом після отримання
застрахованою особою
санаторно-курортного лікування (заїзд
з 12.03.2013 р., ф.070/о з датою видачі 04.04.2013 р.,
протокол засідання комісії
(уповноваженого) із соціального
страхування ПП "РИФ М" від 22.02.2013 року
№1).

Відповідно до частини 3 статті 50 Закону
України № 2240 рішення про надання
соціальних послуг приймається
уповноваженим із соціального
страхування. Уповноважений із
соціального страхування розглядає
підставу і правильність видачі
документів, які є підставою для надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг.

Пунктом 1.2 Положення №25 комісія
(уповноважений) із соціального
страхування підприємства діє
відповідно до частини 3 статті 50 Закону
2240 від 18.01.2001 р. і в своїй діяльності
керується вказаним Законом, Статутом
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, цим
Положенням, а також іншими
нормативно-правовими актами, що
регулюють питання матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

Згідно ч.3 Закону України №2240 та
Положення від 23.06.2008 №25 на
уповноваженого із соціального
страхування покладено контроль за
наданням застрахованим особам
соціальних послуг, у тому числі і
санаторно-курортного лікування у
відповідності з документами, які є
підставою для отримання таких послуг.

Відділом експертизи тимчасової
непрацездатності та якості медичних
послуг виконавчої дирекції ХОВ ФСС з
ТВП перевірено видачу довідки ф.070/о
виданої Міщенко В.В. та було
встановлено:

- довідка ф.070/о для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування видана
лікарем Харківської міської клінічної
лікарні №11 18.03.2013р. без рішення голови
ЛКК, що є порушенням п. 5.3.9. Наказу МОЗ
України від 09.04.2008 №189 «Про
затвердження Положення про експертизу
тимчасової непрацездатності», згідно
якого, виключно ЛКК надає висновки або
рекомендації про необхідність видачі
застрахованим особам довідки для
отримання путівки в
санаторно-курортний заклад за формою
(ф. 070/о);

- 04.04.2013р. на засіданні ЛКК прийнято
рішення про оформлення довідки ф.070/о
Міщенко В.В. №34/770, та зроблені
відповідні записи у «Журналі запису
висновків лікарсько-консультативної
комісії» та «Журналі обліку довідок
для одержання путівки на
санаторно-курортне лікування».

Тобто, на час складання протоколу
засідання комісії (уповноваженого) із
соціального страхування від 22.02.2013 №1
для отримання путівки до санаторіїв та
дати заїзду до санаторію «Ялинка»
12.03.2013 р. по путівці № 122412, довідки ф.070/о
у Міщенко В.В. взагалі не було у
наявності.

Таким чином, уповноважений з
соціального страхування ПП "РИФ М"
прийняв рішення про надання соціальних
послуг з санаторно-курортного
лікування застрахованій особі Міщенко
В.В. у 2009 та 2013 році з порушенням норм
Закону України від 18.01.2001 № 2240, Порядку
від 25.02.2009 № 12 та Положення від 23.06.2008 №
25.

Отже комісією неналежним чином
виконані свої обов'язки, що призвело до
неправомірного використання коштів
Фонду у розмірі 7476,0 грн. ((4305,0 грн.
(вартість путівки) - 861,0 грн. (часткова
сплата 20%) = 3444,0 грн.) + (5040,0 грн. (вартість
путівки) - 1008,0 грн. (часткова сплата 20%) =
4032,0 грн.).

Відповідно до пункту 6.2 Порядку від
25.02.2009 №12 сума витрат Фонду за путівки,
що видані з порушенням цього Порядку,
не приймається до заліку та
відшкодовується за рахунок
страхувальника.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
страховик має право накладати
фінансової санкції та адмiнiстративнi
штрафи, передбаченi цим Законом та
іншими актами законодавства.

Вiдповiдно до частини 1 статтi 30 Закону
страхувальники у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг i сплачують штраф у
розмiрi 50 вiдсоткiв такої суми.

Що стосується доводів позивача про те,
що відсутність у ПП "РИФ М" довідки за
формою №070/о (у зв'язку з її знищенням) є
обґрунтованою і такою, що відповідає
положенням п.17 Інструкції щодо
заповнення форми первинної облікової
документації №070/о "Довідка для
одержання путівки на
санаторно-курортне лікування",
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров'я України 14.02.2012 №110, суд
зазначає наступне.

Терміни зберігання первинних
документів та іншої документації були
встановлені у Переліку типових
документів, що складаються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ і організацій з
зазначенням термінів зберігання
документів, затвердженим наказом
Головного архівного управління при КМУ
від 20.07.98 р. № 41 (наказ втратив чинність
на підставі Наказу Міністерства
юстиції №578/5 від 12.04.2012 р.) (далі -
Перелік № 41).

Цей Перелік складений відповідно до
Закону України від 24.12.93р. №3814-ХІІ «Про
Національний архівний фонд та архівні
установи», постановою КМУ від 08.08.07 р. №
1004 «Про проведення експертизи цінності
документів» (зазначеною постановою
затверджено Порядок створення та
діяльності комісій з проведення
експертизи цінності документів), з
урахуванням положень інших
нормативних актів і методичних
посібників з експертизи цінності
документів.

Зазначений Перелік є основним
нормативним актом, призначеним для
використання всіма організаціями під
час відбору на зберігання і для
знищення типових документів, тобто,
загальних для всіх або більшості
організацій.

Згідно Переліку №41 знищення
документів шляхом складання акта про
вилучення проводиться за умови
завершення перевірки відповідним
уповноваженим органом влади.

Згідно вимог Переліку №41 відбір
документів, що підлягають знищенню,
здійснюється експертною комісією, яка
проводить попередню експертизу
цінності таких документів. Така
комісія, спільно з архівними
підрозділами та службами діловодства,
визначає порядок відбору на зберігання
і для знищення документів в
організації, проводить експертизу
цінності документів та здійснює
контроль за її проведенням.

Результатом такої експертизи буде
складений акт про вилучення для
знищення документів, який згідно з п. 3.6
Переліку № 41 разом з описом справ з
особового складу подається на
погодження експертно-перевіряючої
комісії відповідного державного
архіву. Після цього схвалені нею описи
справ з особового складу та акти про
вилучення для знищення документів
затверджуються керівником установи, і
після цього підприємство має право
знищувати ці документи.

Підприємство повинно було залучити
представника експертно-перевіряючої
комісії (експертних комісій) державних
архівів (архівних відділів
райдержадміністрацій, міських рад), в
зоні комплектування яких перебуває
така юридична особа, до складу
експертної комісії підприємства.

Завершення такої процедури експертної
комісії підприємства, склад якої
затверджується його керівником, після
визначення обсягу документів, що
підлягають знищенню, передбачає також
обов'язкове попередження відповідної
державної архівної установи та надання
їй на узгодження опису та акту про
вилучення для знищення таких
документів.

Пунктами 3.7. та 3.8 Переліку №41
передбачено, що справи, відібрані для
знищення, передаються організаціям із
заготівлі вторинної сировини за
накладними, у яких зазначається вага
паперової макулатури, що передана для
переробки. Дата здачі документів, їх
вага та номер накладної вказуються в
актах про вилучення документів для
знищення. Ці акти вміщуються в справу
архівного фонду організації та
зберігаються в архіві організації.
Знищення документів без схвалення
описів справ постійного зберігання ЕПК
державного архіву, а також порушення
встановлених цим Переліком строків
зберігання документів є незаконними і
тягне відповідальність згідно з чинним
законодавством.

Як встановлено судом, позивачем не було
надано під час перевірки спеціалістам
Фонду на підтвердження факту знищення
довідки форми №070/о жодного документу.

Таким чином, посилання позивача на
сплив трирiчного термiну зберігання
довідки форми №070/о безпідставними з
огляду на приписи Інструкцiї про
порядок проведення перевiрок
страхувальникiв по коштах Фонду
соцiального страхування з тимчасової
втрати працездатностi, прийняття рiшень
за їх результатами та процедуру їх
оскарження, затвердженою постановою
правлiння Фонду вiд 22.12.2010 року № 29,
зареєстрованою в Мiнiстерствi юстицiї
України 25.03.2011 року за № 393/19131.

Пунктом 3.2 цiєї Інструкцiї передбачено,
що перевiрцi пiдлягають документи за
звiтнi перiоди поточного та попереднiх
рокiв, за якi не здiйснювалась перевiрка,
а вiдповiдно до пiдпункту 3.3.3 пункту 3.3
перевiрки страхувальникiв з чисельнiстю
менше 25 осiб за наявностi витрат по
коштах Фонду проводяться не рiдше
одного разу на три роки, а у випадку
вiдсутностi порушень по використанню
коштiв Фонду, що встановлено
попередньою перевiркою, наступна
планова перевiрка такого
страхувальника проводиться не ранiше
нiж через чотири роки пiсля проведення
попередньої перевiрки.

Враховуючи викладене, а також те, що
попередня планова перевiрка ПП "РИФ М"
проводилась 28.11.2008 року i порушень при
її проведеннi не було встановлено,
позивач, при вирiшеннi питання щодо
строку зберiгання документiв по
видiленню санаторно-курортних путiвок,
повинен був керуватись вищевказаною
Інструкцiєю як спецiальним нормативним
актом i зберiгати всi необхiднi документи
за перiод, який не був перевiрений
Фондом.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з врахуванням вищевикладених
обставин справи, позовні вимоги
позивача спростовуються зібраними по
справі доказами, є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства "Риф М"
до Центральної міжрайонної виконавчої
дирекції Харківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення
- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
квітня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко