Справа № 802/863/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 квітня 2014 р.
Справа № 802/863/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача Горецького Ю.М.,

представника відповідача Мельник Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницького міського
відділу УМВС України у Вінницькій
області

до: управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області

про: скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
Вінницький міський відділ УМВС України
у Вінницькій області до управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що 04 березня 2014 року головним
держаним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Мельник Т.П.
винесено постанову про стягнення з
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області
виконавчого збору в розмірі 1360 гривень.

Не погоджуючись з даною постановою,
Вінницький міський відділ УМВС України
у Вінницькій області звернувся до суду
з позовом про скасування цієї
постанови з підстав недотримання
строку винесення такої постанови.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення адміністративного
позову. Надаючи пояснення, представник
відповідача зазначила, що відповідачем
у відповідності до Закону України "Про
виконавче провадження" вчинялися дії з
приводу виконання виконавчого листа
№2а/0270/3093/11, виданого 21 листопада 2011
року Вінницьким окружним
адміністративним судом. Зокрема,
органом державної виконавчої служби
враховувалися обставини неможливості
виконання позивачем, на які вказував
останній у своїх листах. І лише коли
позивач на вимогу державного виконавця
від 20 лютого 2014 року не вчинив жодних
дій щодо виконання виконавчого листа
№2а/0270/3093/11, тільки тоді головний
державний виконавець видав постанову,
якою стягнув з боржника виконавчий
збір.

Крім того, представник відповідача
звернула увагу на тому, що на момент
розгляду цієї адміністративної справи
боржником, тобто позивачем, виконавчий
лист №2а/0270/3093/11 так і не виконаний, а
тому посилання представника позивача
як на підставу для задоволення позову
на недотримання відповідачем строку
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору є необгрунтованими.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року у справі №2а/0270/3093/11 у задоволенні
позову ОСОБА_3 до управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, Ленінського
районного відділу Вінницького
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області про визнання протипранвими та
скасування наказів, поновлення на
посаді та стягнення грошового
забезпечення відмовлено.

Проте, постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 01 листопада 2011 року, залишеної без
змін ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12 вересня 2013 року,
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року скасовано та частково задоволено
адміністративний позов ОСОБА_3 шляхом
визнання протиправним та скасування п.
2 наказу № 150 від 21.04.2010 року Головного
Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України у Вінницькій області;
визнання протиправним та скасування
наказу № 73о/с від 05.07.2010 року Головного
Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України у Вінницькій області;
поновлення ОСОБА_3 на посаді
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Ленінського районного відділу
Вінницького міського управління ГУМВС
із збереженням трудового стажу та
грошового забезпечення; зобов'язання
Ленінський районний відділ
Вінницького міського управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_3 грошове
забезпечення за час вимушеного
прогулу; постанову в частині
поновлення на посаді та виплати
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу у межах суми
грошового забезпечення за один місяць
допустити до негайного виконання; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На виконання постанови Вінницького
апеляційного адміністартивного суду
від 01 листопада 2011 року видано
виконавчий лист №2а/0270/3093/11 щодо
зобов'язання Ленінський районний
відділ Вінницького міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_3 грошове забезпечення за час
вимушеного пргулу. Постанову в частині
виплати грошового забезпечення за один
місяць допустити до негайного
виконання.

З метою виконання цього виконавчого
документа його подано на виконання до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області.

24 листопада 2011 року головним держаним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Мельник Т.П. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим листом №2а/0270/3093/11,
виданого Вінницьким окружним
адміністративним судом 21 листопада 2011
року.

Відповідачем зазначена постанова була
направлена до Ленінського РВ ВМУ УМВС
України у Вінницькій області для
виконання.

Однак, Ленінський РВ ВМУ УМВС України у
Вінницькій області у своєму листі до
головного держаного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Мельник Т.П.
зазначив, що боржником у постанові про
відкриття виконавчого провадження
зазначено Ленінський районний відділ
Вінницького міського управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, в той час, як
відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 в
державному реєстрі юридичних осіб
зареєстрований Ленінський районний
відділ Вінницького міського
управління УМВС України у Вінницькій
області, а тому виконати вимоги
виконавчого листа неможливо.

З огляду на викладене 30 грудня 2011 року
орган державної виконавчої служби
звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду із поданням про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Також 30 грудня 2011 року постановою
державного виконавця зупинено
виконавче провадження в зв'язку із
зверненням до окружного
адміністративного суду із поданням.

Своїми листами Вінницький окружний
адміністративний суд повідомляв
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про неможливість
розглянути подання в зв'язку із тим, що
адміністративна справа направлена до
Вищого адміністративного суду України.

В подальшому, в зв'язку з надходженням
до органу державної виконавчої служби
листа стягувача ОСОБА_3, разом з яким
надіслано витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, у якому міститься
інформація про новоутворений орган
Вінницький міський відділ УМВС України
у Вінницькій області, який є
правонаступником Ленінського
районного відділу Вінницького
міського управління Головного
управління МВС України у Вінницькій
області, відділом примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Вінницькій області наділсано подання
до Вінницького окружного
адміністративного суду про заміну
сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року подання відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду у
справі №2а/0270/3093/11 залишено без
розгляду.

Іншою ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року замінено боржника у
виконавчому провадженні ВП№30034175 у
справі №2а/0270/3093/11, а саме: Ленінський
районний відділ Вінницького міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області
замінено його правонаступником -
Вінницький міський відділ УМВС України
у Вінницькій області.

Постановою державного виконавця від 26
грудня 2013 року поновлено виконавче
провадження ВП№30034175 за виконавчим
листом №2а/0270/3093/11.

Іншою постановою державного виконавця
від 26 грудня 2013 року замінено сторону
виконавчого провадження, а саме:
боржника в особі Ленінського районного
відділу Вінницького міського
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області
його правонаступником в особі
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області.

Копію постанови про заміну сторони
виконавчого провадження направлено до
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області.

Крім того, 26 грудня 2013 року органом
державної виконавчої служби
Вінницькому міському відділу УМВС
України у Вінницькій області
направлено вимогу щодо виконання
виконавчого листа Вінницького
окружного адміністративного суду у
справі №2а/0270/3093/11.

Проте, у своєму листі Вінницький
міський відділ УМВС України у
Вінницькій області вказав про
неможливість виконання рішення суду у
справі №2а/0270/3093/11, оскільки останнє є
незрозумілим в частині порядку
нарахування та виплати ОСОБА_3
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

На підставі зазначеного листа відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області звернувся до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду із заявою про
роз'яснення рішення суду у справі
№2а/0270/3093/11.

В зв'язку із зверненням до суду
апеляційної інстанції із заявою про
роз'яснення судового рішення державний
виконавець постановою від 16 січня 2014
року зупинив виконавче провадження до
вирішення судом поданої заяви.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року органу державної виконавчої
служби відмовлено в задоволенні заяви
про роз'яснення судового рішення з
підстав її необгрунтованості (суд
апеляційної інстанції вказав на те, що
рішення суду є зрозумілим).

З огляду на таке судове рішення
державний виконавець 20 лютого 2014 року
поновив виконавче провадження
ВП№30034175 та знову надіслав боржнику
вимогу щодо виконання виконавчого
листа Вінницького окружного
адміністративного суду у справі
№2а/0270/3093/11, надавши строк до 03 березня
2014 року.

Однак, Вінницький міський відділ УМВС
України у Вінницькій області у своєму
листі знову ж таки послався на
незрозумілість рішення суду.

Саме за наведених обставин головним
держаним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Мельник Т.П. 04
березня 2014 року складено акт про
невиконання рішення суду у справі
№2а/0270/3093/11 та винесено постанову про
накладення штрафу на боржника в
розмірі 680 гривень.

В подальшому, в зв'язку з невиконанням
боржником рішення суду в наданий
державним виконавцем строк органом
державної виконавчої служби стягнуто з
боржника виконавчий збір в розмірі 1360
гривень.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходить з того, що умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регулюються Законом України
"Про виконавче провадження" (надалі -
Закон).

Статтею 17 Закону визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (стаття 11
Закону).

Відповідно до статті 27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи.

Положеннями статті 75 Закону
передбачено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Статтею 89 Закону передбачено, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З огляду на викладене вище виконавчий
збір стягується державним виконавцем у
разі невиконання боржником рішення у
строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, а якщо рішення слід
виконати негайно, тоді державний
виконавець перевіряє виконання не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. І
лише у разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф,
що свідчить про початок примусового
виконання виконавчого документа.

Як встановлено судом, державний
виконавець вчиняв дії по виконанню
виконавчого листа №2а/0270/3093/11 у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження", в тому
числі в зв'язку з неможливістю
виконання боржником виконавчого
документа орган державної виконавчої
служби звертався із поданнями до
Вінницького окружного
адміністративного суду; також
звертався до суду апеляційної
інстанції із заявою про роз'яснення
судового рішення тощо. І лише після
того, як вимога державного виконавця
від 20 лютого 2014 року не була виконана
боржником у строк до 03 березня 2014 року,
державний виконавець застосував
штрафні санкції до боржника та стягнув
із нього виконавчий збір.

Наведене вище свідчить про те, що орган
державної виконавчої служби
здійснював усі необхідні заходи для
неупередженого, своєчасного
проведення виконавчих дій. Лише
безпідставне та невмотивоване
невиконання виконавчого документа
боржником (надіслання листа від 03
березня 2014 року із повторним
зазначенням про незрозумілість
судового рішення) спонукало орган
державної виконавчої служби до
накладення штрафу на боржника та
стягнення із нього виконавчого збору.

За наведених обставин постанова про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 04 березня 2014 року є обгрунтованою.

Окрему увагу суд звертає на ту
обставину, що на момент вирішення цієї
адміністративної справи боржником
виконавчий документ так і не виконаний,
що також свідчить про правомірність
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Разом із тим не заслуговують на увагу
посилання представника позивача як на
підставу для задоволення позову на
недотримання органом державної
виконавчої служби строку винесення
постанови, що оскаржується, оскільки як
уже зазначалося постанова про
стягнення виконавчого збору не
виносилась раніше в зв'язку із тими
ускладеннями, що виникали в ході
виконавчого провадження (мова йде про
звернення до судових органів із
поданнями про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення,
про заміну сторони виконавчого
провадження, і заявою про роз'яснення
судового рішення), що, на думку суду, є
поважними причинами для зупинення
виконавого провадження та вжиття
необхідних заходів для його виконання.
Також слід зазначити, що навіть при
умові недотримання певної процедури в
ході виконавчого провадження
стягнення виконавчого збору слід
вважати обгрунтованим за умови
невиконання судового рішення у
передбачений строк. Саме невиконання
боржником судового рішення протягом
періоду, починаючи з грудня 2011 року і по
березень 2014 року, є підставою для
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

З приводу судових витрат, то з позивача
слід стягнути на спеціальний рахунок
Державної судової адміністрації
України несплачену частину судового
збору в розмірі 109,62 гривень (182,70
гривень - 73,08 гривень), яку слід було
сплатити ним при зверненні до
адміністративного суду із вимогою
майнового характеру, що помилково не
була сплачена.

Також з позивача на спеціальний
рахунок Державної судової
адміністрації України на підставі
частини 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" слід стягнути решту
частину судового збору в розмірі 1644,30
гривень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Вінницького міського
відділу УМВС України у Вінницькій
області на спеціальний рахунок
Державної судової адміністрації
України (банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, код банку 802015, р/р
4002) судовий збір у розмірі 1753,92
гривень шляхом його безспірного
списання органом Державної
казначейської служби України з рахунку
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович