Справа № 466/422/14-а
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/422/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді
Глинської Д.Б.

при секретарі
Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанов, -

в с т
а н о в и в:

23.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанов.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 21 січня 2014 року
Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестаком О.В. прийнято постанови про
відмову у відкритті виконавчих
проваджень (відмову в прийнятті до
провадження виконавчих листів, виданих
Шевченківським районним судом м.
Львова 12.07.2013 року і 26.09.2013 року) з
підстав п. 4, 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження», а саме виконавчі листи
пред'явлені до органу державної
виконавчої служби не за підвідомчістю
виконання рішення Шевченківського
районного суду м. Львова.

Позивач вважає дії Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестака О.В. по винесенню оскаржуваних
постанов неправомірними та просить
дані постанови скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав з підстав
наведених у позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, хоча належним чином був
повідомлений про дату та час розгляду
справи в суді.

За таких обставин на думку суду справу
слід розглядати без участі
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, наявні у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
21.01.2014 р. Головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестаком О.В. прийнято постанови про
відмову у відкритті виконавчих
проваджень (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа), а
саме:

постанова у ВП № 41544011 по виконанню
виконавчого листа № 1328/5681/12 виданого
12.07.2013 року Шевченківським районним
судом м. Львова про стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
користь ОСОБА_1 480,40 грн. підвищення до
пенсії, нарахованого рішенням від
06.07.2012 року;

постанова у ВП № 41544402 по виконанню
виконавчого листа № 2а-1617/11 виданого
26.09.2013 року Шевченківським районним
судом м. Львова про зміну способу і
порядку виконання виконавчого листа №
2а-1617/2011р. виданого 20.04.2012 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області провести
донарахування і виплату пенсії ОСОБА_1
з 24.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, з
врахуванням підвищення до пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» враховуючи
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на користь ОСОБА_1
533,96 грн. нарахованого підвищення до
пенсії з 24.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно, з врахуванням підвищення до
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком, передбаченого ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
враховуючи мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абз. 1 ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Підставою для відмови у відкритті
виконавчих проваджень є п. 4, 8 ч. 1 ст. 26
ЗУ «Про виконавче провадження», а саме
виконавчі листи пред'явлені до органу
державної виконавчої служби не за
підвідомчістю виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова.

Крім цього державний виконавець,
відмовляючи у відкритті виконавчих
проваджень посилається на ст. 2 ст. 3 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Крім цього ч. 2, 3 ст. 3 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлено, що у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами. Рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Безспірне списання коштів з рахунків
боржника органами Казначейства
здійснюється у відповідності до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №
45).

Відповідно до пункту 24 Порядку
стягувані, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Разом з тим, на ім'я Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області в органі Казначейства відкрито
лише рахунок 3719 «Рахунок для
зарахування коштів, які підлягають
розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Згідно з пунктом 2.1. Положення про рух
коштів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31.08.2011 № 1077 та Постановою правління
Пенсійного фонду України від 31.08.2011 №
23-1, Пенсійний фонд України та його
територіальні органи відкривають в
органах Державного казначейства
України небюджетні рахунки за
балансовим рахунком 3719 Плану рахунків
бухгалтерського обліку виконання
державного та місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Державного
казначейства України від 28.11.2000 № 119,
для зарахування та розподілу коштів
єдиного внеску та фінансових санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» кошти, що
надходять від сплати єдиного внеску та
застосування фінансових санкцій
відповідно до цього Закону, не можуть
зараховуватись до Державного бюджету
України, бюджетів інших рівнів та
використовуються на цілі, не
передбачені законодавством про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, рахунки відкриті в органі
Казначейства, використовуються
виключно для зарахування коштів
єдиного внеску, а Положенням про рух
коштів не передбачено отримання,
фінансування та проведення видатків,
зокрема щодо оплати пенсій, підвищення
пенсій непрацюючим пенсіонерам,
Додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю тощо.

Фінансування пенсійних виплат та
видатків на утримання органів
Пенсійного фонду України проводиться
не через рахунки відкриті в органах
Казначейства, а через рахунки, відкриті
в банках, так пунктом 2 статті 76 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що «кошти Пенсійного
фонду зараховуються на єдиний рахунок
Пенсійного фонду і зберігаються на
окремих рахунках територіальних
органів Пенсійного фонду в
уповноваженому банку».

Чинним законодавством не передбачено
повноважень органу Казначейства на
здійснення списання коштів з рахунків
боржника відкритих в банківських
установах, натомість такі права мають
органи Державної виконавчої служби
відповідно до положень Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р. (з
наступними змінами і доповненнями)
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, це зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувана або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст. 17 цього
Закону.

Ст. 25 Закону встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо: 1)
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання; 2) він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом; 3) пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Ст. 21 Закону встановлено підвідомчість
виконавчих проваджень, а саме на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.10.2007 р. № 1261 Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра праці та соціальної політики.
У п. 15 Передбачено, що Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, м.м. Києві та
Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.06.2002 р. № 11-2 (у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 25.02.2008р. № 5-5) головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Управління) утворюють систему органів
Пенсійного фонду України (далі - Фонд),
який є центральним органом виконавчої
влади.

Таким чином, Головне Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області є територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади,
а тому виконання рішень, за яким
боржником є зазначене Управління у
відповідності до ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження»
підвідомче Підрозділу примусового
виконання рішень відділів державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області.

Відповідно до ст. 20 Закону виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення та
слід визнати неправомірними дії
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестака О.В., щодо винесення постанов
про відмову у відкритті виконавчих
проваджень ВП № 41544011, ВП № 41544402 від
21.01.2014 року, скасувати постанови
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестака О.В. від 21.01.2014 року про відмову
у відкритті виконавчих проваджень ВП №
41544011, ВП № 41544402.

Крім цього з відповідача слід стягнути
в користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 17 - 19, 86, 94, 160-163, 181 КАС
України, ст. 3, 19, 20, 21 Закону України «Про
виконавче провадження» суд, -

п о с т
а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестака О.В., щодо винесення постанов
про відмову у відкритті виконавчих
проваджень ВП № 41544011, ВП № 41544402 від
21.01.2014 року.

Скасувати постанови Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
Шестака О.В. від 21.01.2014 року про відмову
у відкритті виконавчих проваджень ВП №
41544011, ВП № 41544402.

Стягнути з Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області () в користь ОСОБА_1
(ІПН НОМЕР_1) 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.
судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя Д. Б. Глинська