Справа № 667/2129/14-а
Суддя: Радченко Г. А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/2129/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді
Радченко Г.А.,

при секретарі - Рушелюк
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
рішення (протоколу) та зобов'язання
вчинити певні дії,

в
с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
позовом в якому просила: визнати
протиправними та скасувати рішення
(протокол №14 від 27.02.2014р.) Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по довідці №
33/21-03-05 від 20.02.2014 року, яка видана ДПІ у
м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області з урахуванням інших виплат,
починаючи з 14.11.2008 року та з урахуванням
ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про державну службу»
(норма, яка діяла на час призначення
пенсії) 82% від заробітку (доходу);
відшкодувати їй з Державного бюджету
України суму судових витрат у розмірі
1273,08 грн.

В обґрунтування позову
посилалася на те, що 27.02.2014 року нею було
подано до відділу спеціальних пенсій
УПФУ в м. Херсоні заяву про здійснення
перерахунку пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
державну службу" з урахуванням інших
виплат, які складаються із:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, відпускних та
лікарняних. Разом із заявою нею подано
довідку ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 20.02.2014 року №
33/21-03-05 про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ "Про державну
службу", інші виплати згідно якої
становлять 20728,65грн. Згідно протоколу №
14 від 27.02.2014 року засідання комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій Управління Пенсійного
фонду України в місті Херсоні вирішено
відмовити ОСОБА_1 в проведенні
перерахунку пенсії. Відмовляючи їй у
перерахунку пенсії, УПФ України в м.
Херсоні дійшов до висновку про те, що у
відповідності з приписами ст. 33 Закону
України " Про державну службу",
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація до переліку заробітної
плати державних службовців не входять
та, відповідно, не враховуються для
обчислення пенсії. Проаналізувавши
вищезазначений Протокол № 14 засідання
Комісії для розгляду питань, пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій Управління Пенсійного
фонду України в місті Херсоні від
27.02.2014р. вважала його таким, що порушує
її права, є незаконним та підлягає
скасуванню, а дії УПФ є протиправними,
оскільки відповідно до законодавства
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати входили до
оплати праці державного службовця.
Крім того, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких було
фактично нараховано та сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати. У довідці від 20.02.2014
року № 33/21-03-05 вказано, що на всі виплати
(в т.ч. і інші), які включені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У зв'язку із зазначеним
вважала, що має право на відшкодування
з Державного бюджету України суму
витрат за позовом, які в себе включають:
витрати пов'язанні з наданням правової
допомоги, які підтверджуються
договором про надання юридичних послуг
(у формі правової допомоги) від 19
березня 2014 року за №010/2014, укладеного з
ТОВ "ЮФ "Крістофферсен та Партнери" та
квитанцією № 180205 від 20.03.14., сума послуг
за яким складає 1200грн., а також сума
судового збору у розмірі 73,08грн., яка
підтверджується квитанцією про його
сплату.

В судовому засідання позивачка
та її представник позов підтримали,
просили його задовольнити з заявлених
у ньому підстав.

Представник відповідача -
Головного управління Державної
Казначейської служби України у
Херсонській області позов не визнала
та пояснила, що механізм виконання
рішень суду про стягнення коштів
державного та місцевого бюджетів
здійснюється у відповідності до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевого
бюджетів або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.09.2011 року № 845. Зазначений Порядок
передбачає безспірне списання коштів
державного бюджету органами
Казначейства за судовими рішеннями про
стягнення надходжень бюджету у
випадках, зазначених у пункті 16
Порядку, а саме: для повернення
надмірно та/або помилково сплачених
податків і зборів. Тобто, органи
Казначейства здійснюють повернення
коштів, які зараховані до державного
бюджету. Витрати на правову допомогу у
сумі 1200 грн. не були зараховані до
Державного бюджету України. Крім того,
безспірне списання коштів державного
бюджету здійснюється державною
казначейською службою України, а не її
територіальними органами, за рахунок і
в межах бюджетних призначень,
передбачених у державному бюджеті на
зазначену мету. Кошти в державному
бюджеті на відшкодування правової
допомоги не передбачені, а основний
принцип бюджетної системи України -
цільове використання бюджетних коштів.

Представники відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні в судовому засіданні
вважала, що пенсія позивачці була
нарахована вірно, у відповідності до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому підстав для її
перерахунку не має.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд вважає, що позов таким, що
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 27.02.2014 року
ОСОБА_1 подано до відділу спеціальних
пенсій УПФУ в м. Херсоні заяву про
здійснення перерахунку пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про державну службу" з
урахуванням інших виплат, які
складаються із: матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
відпускних та лікарняних.

Разом із заявою подано довідку ДПІ у м.
Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області від 20.02.2014 року № 33/21-03-05 про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ "Про державну службу",
інші виплати згідно якої становлять
20728,65грн.

Згідно протоколу № 14 від 27.02.2014 року
засідання комісії для розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні вирішено відмовити
ОСОБА_1 в проведенні перерахунку
пенсії.

Відмовляючи позивачу у перерахунку
пенсії, Управління пенсійного фонду
України в м. Херсоні дійшло висновку
про те, що у відповідності з приписами
ст. 33 Закону України " Про державну
службу", матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація до переліку заробітної
плати державних службовців не входять
та, відповідно, не враховуються для
обчислення пенсії.

Проте, за змістом статті 37 Закону
України "Про державну службу" пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За приписами ч. 5 ст. 37 ЗУ "Про державну
службу" за кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (норма, яка діяла на
час призначення пенсії).

Позивачка виходячи на пенсію мала стаж
державної служби більше 12 років, а отже
їй нарахована пенсія у розмірі 82% від
заробітку.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з

посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Отже, з наведених норм права
вбачається, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входили
до оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 с. 66 вищезазначеного
Закону передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з якої
сплачуються страхові внески, а після
набрання чинності Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Отже, за змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких було фактично нараховано
та сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

У довідці від 20.02.2014 року № 33/21-03-05
вказано, що на всі виплати (в т.ч. і інші),
які включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

При цьому Пенсійний фонд відмовляючи у
перерахунку пенсії позивачу надав
перевагу ЗУ "Про державну службу", який
щодо спірних правовідносин є
загальним. У той же час перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
а саме: ст. 41 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та ст. 66
ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Більш того, аналогічні висновки
викладені в постановах Верховного суду
України від 20 лютого 2012 року по справі
№ 21-430а11 та від 14 травня 2013 року по
справі № 21-125а13.

За приписами частини другої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та відповідно до ч. 2 ст. 87
ЗУ "Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

У відповідності до ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того, частиною 1 ст. 94 КАСУ
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Згідно приписів ч. 1 ст. 87 КАСУ судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Відповідно до п. 1 ч. З ст. 87
вищезазначеного Кодексу передбачено,
що до витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать витрати на правову
допомогу.

З вищезазначених норм права
вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право
на відшкодування з Державного бюджету
України суму витрат за позовом, які в
себе включають: витрати пов'язанні з
наданням правової допомоги, які
підтверджуються договором про надання
юридичних послуг (у формі правової
допомоги) від 19 березня 2014 року за
№010/2014, укладеного з ТОВ "ЮФ
"Крістофферсен та Партнери" та
квитанцією № 180205 від 20.03.14., сума послуг
за яким складає 1200грн., а також суми
судового збору у розмірі 73,08грн., яка
підтверджується квитанцією про його
сплату.

Пунктом 19 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників, який
затверджено Постановою КМУ від 03.08.2011,
№ 845 передбачено, що безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету або у
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Крім того, згідно з листом Вищого
адміністративного суду України від
21.11.2011 року № 2135/11/13-11 передбачено, що у
резолютивній частині судового рішення
слід зазначати обов'язок органу
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати з
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 87, 94, 159-162, 244-2
КАС України, ст. ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», ст. ст. 66, 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. ст. 41, 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст. 1, 2
Закону України «Про оплату праці», ст.
ст. 19, 46 Конституції України, Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, який затверджено Постановою
КМУ від 03.08.2011 № 845, ст. 3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", суд,

П о с т а н о в и
в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
рішення (протоколу) та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні, викладене в протоколі №
14 від 27.02.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії на підставі довідки
№ 33/21-03-05 від 20.02.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Херсоні
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
довідці № 33/21-03-05 від 20.02.2014 року, що
видана ДПІ у м. Херсоні з моменту
призначення пенсії, а саме 14.11.2008 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати по
оплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.
та правової допомоги в сумі 1200 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:Г. А. Радченко