Справа № П/811/837/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/837/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді
адміністративну справу
до відповідача: Державної інспекції
сільського господарства
Кіровоградської області
про визнання незаконним та скасування
секретаря судового засідання -
відповідача - Яковенко А.А.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до
сільськогосподарського господарства
Кіровоградської області про визнання
незаконним та скасування припису №56
від 26.02.2014 року.
В обґрунтування позовної вимоги
позивач зазначає, що в оскаржуваному
приписі відповідачем вказано про
самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної
ділянки, проте не зазначено у чому саме
полягає фактичне використання
земельної ділянки. Також позивач
вказує, що в приписі зазначено про
зайняття ним земельної ділянки площею
606 кв. м із земель загального
користування, однак відсутні докази
існування за відповідною адресою
земельної ділянки загального
користування площею саме 606 кв. м. При
цьому позивач зауважує, що його
земельна ділянка, розташована за
адресою: АДРЕСА_1 розділена земельною
ділянкою загального користування
Голованівської селищної ради площею
277,74 кв. м., яка не є під'їздом до
земельної ділянки ОСОБА_5
Відповідач надав до суду заперечення
на позовну заяву, відповідно до змісту
яких позовні вимоги ним не визнаються у
повному обсязі, оскільки позаплановою
перевіркою з питань додержання вимог
земельного законодавства ОСОБА_1 на
території Голованівської селищної
ради по вул. ХХІІ партз'їзду виявлено
самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 606 кв. м (землі
комунальної власності), яке полягає в
тому, що позивачем встановлено
металевий паркан при заїзді з АДРЕСА_1
до будинку АДРЕСА_2 у зв'язку з чим
позбавлено ОСОБА_5 можливості заїзду до
своєї земельної ділянки.
У судове засідання з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог.
На підставі ч.3 ст.160 КАС України в
судовому засіданні 28.04.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
у строк до 05.05.2014 р., про що повідомлено
сторонам під час проголошення вступної
та резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.
Дослідивши надані сторонами документи
і матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
покази свідка, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,
26 лютого 2014 року головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області - державним інспектором ОСОБА_6
за заявою ОСОБА_5 від 30.01.2014 р. (а.с.66)
проведено позапланову перевірку з
питань дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_1, за результатами
якої складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
26.02.2014 р. (а.с.8, 43) та акт обстеження
земельної ділянки (а.с.9-10, 44-45).
Перевіркою встановлено факт
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 606 кв. м (землі
загального користування) - дороги, яка
веде до земельної ділянки ОСОБА_5, у
зв'язку з чим порушено ст.ст.125, 126
Земельного кодексу України (а.с.8, 43).
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19.06.2003 р. №963-IV (далі за текстом також -
Закон) державний контроль за
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
У відповідності до п.1, пп.4 Положення
про Державну Інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011 р.
№459/2011 р. Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі. Держсільгоспінспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань організовує та здійснює
державний нагляд (контроль) у частині
дотримання земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності.
Згідно з п.1, 3 Положення про державну
інспекцію сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 23.12.2011 р. №770 Державна
інспекція сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Держсільгоспінспекція) є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України та їй підпорядковується.
Держсільгоспінспекції є реалізація
повноважень Державної інспекції
сільського господарства України у
межах відповідної території.
З огляду на зміст ч.4 ст.9 Закону
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються, зокрема, шляхом
проведення перевірок.
У відповідності до п.3.1, 3.2 Порядку
планування та здійснення контрольних
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 р. №132 позаплановим
заходом є захід державного нагляду
(контролю), який не передбачений планом
роботи інспекційного органу.
Підставами для здійснення
позапланового заходу є, зокрема,
отримання заяв, скарг чи звернень
фізичних та юридичних осіб, у яких
міститься інформація про порушення
суб'єктом господарювання вимог
земельного законодавства (із
обов'язковим зазначенням суті
Згідно з п.5.3 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, за
результатами здійснення планових та
позапланових заходів з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, державні інспектори
складають акт перевірки згідно з
уніфікованою формою акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
(додаток до наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 12 липня 2012 року №424 «Про
затвердження Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 липня 2012 року за
Відповідно до п.1 додатку до наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 16.08.2013 р. №503
втратив чинність наказ Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 12 липня 2012 року №424.
Відтак на час проведення відповідачем
позапланової перевірки та складання
акта від 26.02.2014 р., уніфікована форма
акта перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
затверджена наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 16.08.2013 р. №503.
Суд зауважує, що акт від 26.02.2012 р.
складений відповідачем за
результатами позапланової перевірки з
питань дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_1 не відповідає
уніфікованій формі акта перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків.
У відповідності до п.1.2 Порядку
оформлення, вручення (надсилання)
приписів у разі виявлення порушень
земельного законодавства.
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 19.02.2013 р. №104 (далі за
текстом також - Порядок) припис - це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога державного
інспектора сільського господарства,
яка оформляється, вручається
(надсилається) керівникам юридичних
осіб та фізичним особам (у тому числі
керівникам суб'єктів господарювання та
фізичним особам-підприємцям) щодо
усунення порушень земельного
З аналізу зазначених норм суд дійшов
висновку, що припис виноситься лише у
випадку виявлення порушень земельного
законодавства та виключно з метою
усунення таких порушень.
26 лютого 2014 року Державною інспекцією в
Кіровоградській області видано припис
№56 від 26.02.2014 р., яким ОСОБА_1 приписано в
місячний термін усунути порушення, яке
виявилося у самовільному зайнятті
земельної ділянки (землі загального
користування) площею 606 кв. м - проїзд до
земельної ділянки ОСОБА_5 (а.с.7, 46).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що належні позивачу земельні
ділянки обгороджено парканом
внаслідок чого обмежено вільний доступ
до земельної ділянки загального
користування площею 606 кв. м., яка
перетинає земельні ділянки ОСОБА_1, у
зв'язку з чим позивачем допущено
самовільне зайняття відповідної
Відповідно до абз.16 ст.1 Закону
самовільне зайняття земельної ділянки
- будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Згідно зі ст.ст.125, 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до державних актів
на право власності на земельну ділянку
належать дві земельні ділянки площею
0,4465 га (кадастровий номер :50:000:0083)
(далі за текстом - земельна ділянка 1) та
площею 4211,64 кв. м (кадастровий номер
:50:051:0002) (далі за текстом - земельна
ділянка 2) (а.с.27, 29).

Як встановлено судом, земельна ділянка
1 розташована біля вулиці ХХІІ
партз'їзду, натомість земельна ділянка
2 ОСОБА_1 та земельна ділянка ОСОБА_5
площею 8657,00 кв. м (кадастровий номер
:50:015:0011) не мають безпосереднього
виходу до зазначеної вулиці.

Зі змісту план-схеми земельної ділянки,
відображеному в акті від 26.02.2014 р.
вбачається, що обидві земельні ділянки,
що належать ОСОБА_1 перетинає земельна
ділянка земель загального
користування площею 606 кв. м, яка на
думку перевіряючого, є проїздом від
вул. ХХІІ партз'їзду до земельної
ділянки ОСОБА_5 (а.с.8, зі зворотного
боку).

Натомість з огляду на план меж
земельної ділянки в держаному акті
серії КР №000963 від 26.01.2006 р. (а.с.27), а
також у відповідності до відповіді на
запит Відділу Держземагентства у
Голованівському районі №191/02/01-11 від
13.04.2014 р.(а.с.12) та кадастрового плану
земельної ділянки (а.с.12, зі зворотного
боку) судом встановлено, що земельна
ділянка 2 ОСОБА_1 розділена на дві
частини земельною ділянкою площею 277,74
кв. м (кадастровий номер :50:051:0002),
що перебуває у комунальній власності
(запасі) Голованівської селищної ради
(землі загального користування). Разом
з тим, відповідно до плану меж
земельної ділянки в держаному акті
серії ЯЛ №120860 від 13.12.2010 р. (а.с.29)
земельна ділянка 1 не розділяється
будь-якою іншою земельною ділянкою, у
тому числі віднесеною до земель
загального користування.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6
показала, що нею відомості у план-схемі
акта від 26.02.2014 р. щодо площі та місця
знаходження земельної ділянки
загального користування узяті
відповідно до плану смт. Голованівськ
та рішення дев'ятої сесії
Голованівської селищної ради п'ятого
скликання від 19.01.2007 р. №131.

Судом досліджено викопіровку із плану
смт. Голованівська, яка
використовувалася під час проведення
перевірки з питань дотримання вимог
земельного законодавства ОСОБА_1 (а.с.70)
та встановлено, що експлікація такого
плану не містить позначення земельної
ділянки загального користування, у
тому числі площею 606 кв. м.

Також у судовому засіданні
встановлено, що рішенням дев'ятої сесії
Голованівської селищної ради п'ятого
скликання від 19.01.2007 р. №131 ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки щодо влаштування зручного
під'їзду до його господарства з вул.
ХХІІ партз'їзду площею 606 кв. м із земель
сільськогосподарського призначення в
оренду строком на 49 років (а.с.30, 40).

Відповідно до викопіровки із плану смт.
Голованівськ, що є додатком до акта
вибору земельної ділянки для під'їзду з
вулиці ХХІІ партз'їзду встановлено, що
відповідна земельна ділянка на плані
зображена цифрою 1 і розташована збоку
від земельних ділянок позивача (а.с.32,
33), а відтак, не є земельною ділянкою
загального користування, що відповідно
до план-схеми акта від 26.02.2014 р.
перетинає земельні ділянки ОСОБА_1

Водночас у судовому засіданні
представник позивача пояснив, що на час
розгляду справи проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки щодо
влаштування зручного під'їзду з вул.
ХХІІ партз'їзду площею 606 кв. м не
затверджений, а відповідна земельна
ділянка в оренду не передана.

З огляду на викладене у судовому
засіданні не знайшов підтвердження
факт перетину земельних ділянок
позивача земельною ділянкою
загального користування площею 606 кв. м
та, як наслідок, факт самовільного
зайняття ОСОБА_1 такої земельної
ділянки.

Також відповідачем не надано суду
доказів самовільного використання
позивачем земельної ділянки
загального користування площею 277,74 кв.
м, що перетинає земельну ділянку 2.

Водночас суд враховує, що огородження
ОСОБА_1 належних йому земельних ділянок
не свідчить про самовільне
використання ним земельної ділянки
загального користування.

Окрім того, у відповідності до п.2.1
Порядку з метою припинення порушення
земельного законодавства та усунення
його наслідків державний інспектор
вручає (надсилає) особі, яка його
здійснила, чи особі, яка є
відповідальною за дотримання вимог
земельного законодавства, припис за
формою, наведеною у додатку 1 до цього
Порядку.

Як встановлено судом, зміст припису №56
від 26.02.2014 р. не відповідає формі,
затвердженій Порядком.

У відповідності до змісту ч.3 ст.2 КАС
України, суд вважає, що при винесенні
оскаржуваного припису відповідач діяв
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття припису та всупереч меті, з
якою йому надані повноваження щодо
винесення приписів.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
визнання незаконним та скасування
припису Державної інспекції
сільського господарства
Кіровоградської області №56 від 26.02.2014
р. підлягає задоволенню з урахуванням
п.1 ч.2 ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий
збір у розмірі 73,08 грн. підлягає
присудженню з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 70, 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
припис №56 від 26 лютого 2014 року,
винесений Державною інспекцією
сільського господарства
Кіровоградської області відносно
ОСОБА_1.

Присудити ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1
(АДРЕСА_1) з Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 73,08 грн.
(сімдесят три грн. 08 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови у
повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Г.М. Момонт