Справа № 2а-10527/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Слободян Н.П.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Файдюка В. В., Чаку Є. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області на постанову Іванківського
районного суду Київської області у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
до Управління Пенсійного фонду України
у Іванківському районі Київської
області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 19 грудня 2011
р. позов задоволено частково.

Визнано дії управління пенсійного
фонду в Іванківському районі Київської
області щодо нарахування і виплати
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров"ю позивачів, надбавки
непрацюючому пенсіонеру, який
постійно проживає на радіоактивно
забрудненій території та доплати, як
дитині війни у розмірах нижчих, ніж
передбачено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», у
розмірах менших, ніж передбачено
Законом, незаконними.

Зобов'язано відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківської районі Київської області
здійснити перерахунок додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
виходячи з встановлених розмірів 15 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та стягнути перераховані
недоплачені кошти за період з 01 січня
2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням вже виплачених сум.

Зобов'язано відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківської районі Київської області
здійснити перерахунок надбавки до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
який постійно проживає на території
зони посиленого радіологічного
контролю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати згідно ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та стягнути перераховані
недоплачені кошти за період з 01 січня
2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням вже виплачених сум.

Зобов'язано відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківської районі Київської області
здійснити перерахунок надбавки до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
який постійно проживає на території
зони посиленого радіологічного
контролю ОСОБА_3 в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати згідно
ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та стягнути перераховані
недоплачені кошти за період з 01 червня
2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням вже виплачених сум.

Зобов'язано відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Іванківської районі Київської області
здійснити перерахунок щомісячної
компенсації за втрату годувальника
ОСОБА_6, виходячи з встановлених
розмірів 50 % мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»та стягнути
на його користь перераховані
недоплачені кошти за період з 11 січня
2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
позові. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю не звертались. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів
справи, частина позивачів є особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесені
до 4 категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням, перебувають
на обліку у відповідача та отримують
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначену у відповідності до
ст. ст. 39, 51 ЗУ № 796-ХІІ, також мають
статус дитини війни та право на
доплати, згідно з Законом України «Про
соціальний захист дітей війни». Також,
позивачі, крім ОСОБА_11, є пенсіонерами
за віком та проживають в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю.

Зазначені обставини, а також те, що
позивачі є непрацюючими пенсіонерами
відповідачем не оспорюється.

У відповідності до ч. 2 ст. 39 ЗУ № 796 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення ,
підвищуються відповідно ч. 1 ст. 39 ЗУ №
796 на одну мінімальну заробітну плату.

За змістом ст. 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 4 призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість неї,
підвищується на 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Між тим, позивачам вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 27
липня 1996 року та Постановою Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року.

Оскільки доплата до пенсії позивачу
проводилася у розмірі, значно меншому,
ніж передбаченому вказаними Законами,
судом першої інстанції було зроблено
висновок про те, що позивачі мають
право на виплату частини доплати до
пенсії, що не була виплачена раніше.

Судом першої інстанції було зроблено
вірний висновок про те, що Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» мають вищу юридичну силу в
порівняні з вказаними постановами, та є
пріоритетним у застосуванні.

Також судом першої інстанції вірно
застосовано до спірних правовідносин,
як критерій визначення розміру
мінімальної пенсії, положення абз.1 ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_6 має правовий статус
непрацездатного члена сім'ї
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, що не
заперечується відповідачем по справі.

Судом першої інстанції також
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі
Київської області та їй призначена
пенсія за втрату годувальника,
відповідно до ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", проте отримує позивач
пенсію в розмірі меншому, ніж це
передбачено Законом.

Згідно ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", щомісячна компенсація в
разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Члени сім'ї, які вважаються
непрацездатними і утриманцями,
визначаються відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", тому
позивач має право на отримання
зазначеної виплати, у відповідності до
норм Закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
оскаржуваній постанові та не можуть
бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Іванківського районного
суду Київської області від 19 грудня 2011
р. - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Чаку Є.В.

Файдюк В.В.