Справа № 2а-6950/11
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6950/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Васильків Олена Василівна

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси на
ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 30 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "дітям війни",-

В С Т А Н О В И В:

09.11.2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського районного суду м. Одеси з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси
про визнання відмови відповідача
виплатити належну державну соціальну
допомогу в повному обсязі
безпідставною; зобов'язання
відповідача нарахувати та сплатити
недоотримане підвищення до пенсії за
період з 01.04.2011 року до моменту
винесення судом рішення, в розмірі
згідно із Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою судді Київського районного
суду м. Одеси від 11.11.2011 року позовні
вимоги за період з 01.04.20111 року по 08.05.2011
року залишені без розгляду.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 09.12.2011 року позов
задоволено частково.

Визнано відмову відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як
дитині війни, щомісячну соціальну
допомогу за період з 09.05.2011 року по
22.07.2011 року у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком безпідставною.

Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_2, як дитині війни,
щомісячну соціальну допомогу за період
з 09.05.2011 року по 22.07.2011 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням виплачених сум за даний
період.

В іншій частині вимог відмовлено.

13.06.2012 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси подано апеляційну скаргу на
вказану постанову Київського
районного суду м. Одеси, яку ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2013 року
залишено без задоволення, а постанову
Київського районного суду м. Одеси від
09.12.2011 року - без змін.

04.12.2013 року відділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області було подано
заяву про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 30.01.2014 року подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
судового рішення № 2-а-6950/11 від 09.12.2011
року Київського районного суду м. Одеси
з зобов'язання відповідача нарахувати
та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни,
щомісячну соціальну допомогу за період
з 09.05.2011 року по 22.07.2011 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням виплачених сум за даний
період на стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси на користь ОСОБА_2 боргу
по перерахунку в розмірі 260,42 грн.

17.02.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси було подано апеляційну скаргу на
вказану ухвалу Київського районного
суду м. Одеси.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду першої інстанції, апелянт
зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи.

У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування ухвали Київському
районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року
та прийняття нової, якою відмовити у
задоволенні заяви відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області в повному
обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Як зазначено вище, постановою
Київського районного суду м. Одеси від
09.12.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2013 року,
було зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2
щомісячну соціальну допомогу як дитині
війни за період з 09.05.2011 року по 22.07.2011
року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням виплачених сум за
даний період.

Вказана постанова Київського
районного суду м. Одеси від 09.12.2011 року
набрала законної сили.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Задовольняючи заяву відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу
виконання рішення суду суд першої
інстанції посилався на те, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси було
частково виконано рішення Київського
районного суду м. Одеси від 09.12.2011 року,
а саме: нараховано позивачу 260,42 грн.
згідно з перерахунком пенсії за період
з 09.05.2011 року по 22.07.2011 року, однак
зазначену суму заборгованості не
виплачено у зв'язку з ненадходження
відповідних коштів з державного
бюджету України.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення подання відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, зважаючи на наступне:

Так, відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Слід зазначити, що в даному випадку
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання зазначеної
постанови суду фактично можливе, хоча й
за певних умов, а отже підстави для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції відсутні.

Зважаючи на все вище зазначене колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для зміни способу виконання
постанови Київського районного суду м.
Одеси від 09.12.2011 року.

Оскільки при постановленні ухвали
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, постановлене судове рішення на
підставі ст. 202 КАС України підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 30 січня 2014 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області про зміну
способу і порядку виконання постанови
Київського районного суду м. Одеси від
09.12.2011 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Бойко А.В.

Суддя:
Танасогло Т.М.

Суддя:
Яковлєв О.В.