Справа № К/9991/7878/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/7878/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
адміністрації України до Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови за касаційною
скаргою Державної податкової
адміністрації України на постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 2 квітня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 лютого 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Державна податкова
адміністрація України звернулась до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що постановою від 4 березня
2010 року державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Кузьменка Олексія Степановича
накладено штраф за невиконання рішення
суду та законних вимог державного
виконавця по примусовому виконанню
виконавчого листа Вінницького
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2009 року у справі №2а-1528/09/0270 про
поновлення ОСОБА_2 на посаді першого
заступника начальника Державної
податкової інспекції у м. Вінниці -
начальника головного відділу
податкової міліції. Вказана постанова
надійшла на адресу Державної
податкової адміністрації України 17
березня 2010 року. Позивач вважає
винесену постанову про накладення
штрафу незаконною, оскільки державним
виконавцем не враховано ті обставини,
що Державна податкова адміністрація
України оскаржила до суду постанову
про відкриття виконавчого провадження.
Крім того, позивач вказує на те, що 15
березня 2010 року ним подано заяву про
роз'яснення постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_2 Зокрема, позивач зазначив, що
для виконання судового рішення від 17
квітня 2009 року необхідно звільнити
особу, яка сьогодні займає посаду
першого заступника начальника
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці - начальника головного відділу
податкової міліції, яку ОСОБА_2 займав
до звільнення, що порушить права цієї
особи та стане підставою для звернення
до суду. Просив поновити строк
звернення до суду; визнати
неправомірними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Кузьменка О.С. щодо винесення постанови
про накладення штрафу від 4 березня 2010
року; скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України
Кузьменка О.С. від 4 березня 2010 року про
накладення штрафу.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 2
квітня 2010 року у задоволенні позову
Державної податкової адміністрації
України відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 лютого 2011
року апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації України
залишено без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 2 квітня 2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Державної податкової адміністрації
України, судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2009 року у справі №2а-1528/09/0270 за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації у Вінницькій
області поновлено ОСОБА_2 на посаді
першого заступника начальника
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці - начальника головного відділу
податкової міліції Державної
податкової інспекції у м. Вінниці.
Постанову в частині поновлення ОСОБА_2
на посаді допущено до негайного
виконання.

Постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України ВП №12510821
від 27 квітня 2009 року Вольфа О.Л. про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2а-1528/09/0270 позивач отримав 12
травня 2009 року, що підтверджується
штампом Державної податкової
адміністрації України на листі від 27
квітня 2009 року за №К-11647-25-790/05.
Зазначені обставини встановлені судом
першої інстанції.

Листом від 19 травня 2009 року Державна
податкова адміністрація України
повідомила Департамент державної
виконавчої служби України щодо подання
ними до апеляційного суду заяви про
апеляційне оскарження постанови
Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2009
року, апеляційну скаргу та клопотання
про зупинення дії оскаржуваної
постанови до закінчення апеляційного
провадження.

У зв'язку з тим, що станом на 24 червня 2009
року рішення суду не було виконано,
листом від 1 липня 2009 року Департамент
державної виконавчої служби України
надіслав вимогу державного виконавця
від 24 червня 2009 року щодо надання
інформації про наслідки виконання
виконавчого листа до 3 липня 2009 року.

За результатами розгляду вимоги
державного виконавця, Державна
податкова адміністрація України
листом від 22 липня 2009 року повторно
повідомила Департамент державної
виконавчої служби України про
оскарження постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2009 року в апеляційному порядку.
В листі від 25 липня 2009 року Державна
податкова адміністрація України
звернувся до Департаменту державної
виконавчої служби України із проханням
звернутися до суду із заявою про
роз'яснення порядку виконання
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2009
року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2009
року відмовлено в задоволенні позову
Державної податкової адміністрації
України про скасування постанови
державного виконавця Департаменту
державної виконавчої служби України
від 27 квітня 2009 року ВП №12510821 про
відкриття виконавчого провадження у
справі №2а-2459/09/0270.

5 лютого 2010 року державним виконавцем
Кузьменко О.С. винесено постанову про
прийняття до виконання виконавчого
провадження №12510821 з примусового
виконання виконавчого листа від 17
квітня 2009 року №2а-2459/09/0270. Постановою
ВП №12510821 від 8 лютого 2010 року державним
виконавцем Кузьменко О.С. накладено на
Державну податкову адміністрацію
України штраф в розмірі 510 грн за
невиконання без поважних причин
рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді. Позивач отримав
вказану постанову 11 лютого 2010 року.

8 лютого 2010 року державний виконавець
виніс вимогу щодо негайного виконання
Державною податковою адміністрацією
України виконавчого листа від 17 квітня
2009 року №2-а1528/09/0270 в частині поновлення
ОСОБА_2 на посаді та повідомлення
Департаменту державної виконавчої
служби про виконання рішення суду в
термін семи робочих днів з моменту
отримання даної вимоги. Крім того, цією
вимогою повідомлено Державній
податковій адміністрації України про
наслідки подальшого невиконання
рішення суду без поважних причин.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 1
березня 2010 року відмовлено у
задоволенні позову Державної
податкової адміністрації України про
скасування постанови державного
виконавця від 8 лютого 2010 року про
накладення штрафу.

4 березня 2010 року державним виконавцем
Кузьменко О.С. винесено постанову про
накладення штрафу на Державну
податкову адміністрацію України в
розмірі 1020 грн, яку позивач отримав 17
березня 2010 року.

Частинами 1, 2 та 4 статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом. Копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Статтею 25 цього Закону визначено
строки вчинення виконавчих дій,
зокрема, рішення про поновлення на
роботі, яке підлягає негайному
виконанню, державний виконавець має
виконати у двомісячний строк.

Відповідно до вимог статті 77 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно.

Відповідно до вказаного вище Закону
виконання рішення вважається
завершеним з моменту фактичного
допущення працівника до виконання
попередніх обов'язків на підставі
відповідного акту органу, що прийняв
незаконне рішення про звільнення або
переведення працівника.

На момент прийняття державним
виконавцем Департаменту державної
виконавчої служби Кузьменко О.С.
постанови про накладення штрафу в
розмірі 1020 грн Державна податкова
адміністрація України не вчиняла
будь-яких дій, направлених на виконання
виконавчого листа від 17 квітня 2009 року
та вимог державного виконавця.

Згідно із статтями 34, 35 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено обставини, що зумовлюють
зупинення виконавчого провадження та
визначено, що зупинення виконавчого
провадження у зв'язку з оскарженням дій
державного виконавця є правом
державного виконавця, а не його
обов'язком.

Статтею 28 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі, якщо резолютивна частина
рішення, викладена у виконавчому
документі, є незрозумілою, державний
виконавець, а також сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення чи
змісту документа.

А тому звернення державного виконавця
із заявою про роз'яснення судового
рішення є правом останнього, а не
обов'язком, а нерозуміння боржником
судового рішення, яке підлягало
негайному виконанню, не може визначати
дії державного виконавця
протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 87 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постанова старшого
державного виконавця Департаменту
державної виконавчої служби України ВП
№12510821 від 27 квітня 2009 року про
відкриття виконавчого провадження не
була скасована судом або начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, її дія не була
зупинена, а тому вимоги державного
виконавця щодо виконання судового
рішення є обов'язковими.

Оскільки Державною податковою
адміністрацією України не надано
доказів поважності невиконання
судового рішення у встановлений
державним виконавцем строк, не
доведено протиправності вчинених
державним виконавцем дій, то суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про їх
правомірність та законність винесення
постанови про накладення на боржника
штрафу у розмірі 1020 грн.

Доводи позивача у касаційній скарзі
про те, що отримання ним в один день 17
березня 2010 року постанови державного
виконавця про накладення штрафу від 4
березня 2010 року та вимоги від 9 березня
2010 року про обов'язкове добровільне
виконання судового рішення в
семиденний строк позбавило права
Державної податкової адміністрації
України виконати рішення суду у
визначений для цього строк колегія
суддів вважає безпідставними,
оскільки, як вірно зазначили в своїх
рішеннях суди першої та апеляційної
інстанцій, вимога державного виконавця
від 9 березня 2010 року була черговою,
якою встановлювався строк для
виконання рішення суду, та не була
підставою для притягнення позивача до
відповідальності. В той час накладення
державним виконавцем штрафу в розмірі
1020 грн свідчило про повторне
невиконання рішення суду у
встановлений вимогою державного
виконавця від 8 лютого 2010 року строк.

Крім цього, доводи позивача про те, що
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ не
передбачено звільнення осіб
начальницького складу з посади у
зв'язку із поновленням за рішенням суду
на цій посаді працівника, який був
звільнений незаконно, є
необґрунтованими з огляду на наступне.
Якщо спеціальною нормою закону не
передбачено вирішення спірних
трудових правовідносин, то до таких
відносин застосовуються норми
загального трудового права. За
правилами пункту 6 статті 40 Кодексу
законів про працю України трудовий
договір може бути розірваний з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у випадку
поновлення на роботі працівника, який
раніше виконував цю роботу. Згідно
частини 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України звільнення з цієї
підстави допускається, якщо неможливо
перевести працівника за його згодою на
іншу роботу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації України залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 2
квітня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 1 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.