Справа № 2а-17667/12/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Пархоменко Л.М. Макаревича О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зелмер
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зелмер Україна» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
недійсними та скасування податкових
повідомлень-рішень № від 14.12.2012,
№ від 14.12.2012, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012 року ТОВ «Зелмер Україна»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби в
якому просило визнати недійсними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення № від
14.12.2012, № від 14.12.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 15.10.2012 по 23.11.2012
співробітниками Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби було
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
«Зелмер Україна», з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 по
30.06.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 по
30.06.2012.

В ході проведення перевірки податковим
органом встановлено порушення
позивачем вимог пп. 139.1.1, пп. 139.1.9, пп.
139.1.13 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму 1
068 638 грн., в тому числі за ІІ квартал 2011
року у сумі 99 381 грн., ІІ-ІІІ квартал 2011
року у сумі 297 366 грн., за ІІ-ІV квартал 2011
року у сумі 810 538 грн., за І квартал 2012
року у сумі 219 041 грн., за півріччя 2012
року у сумі 258 100 грн.; п. 188.1 ст. 188 , пп. 198.6,
п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість всього у
сумі 733 525 грн., в т.ч. у травні 2011 року - 44
419 грн., у червні 2011 року - 41 999 грн., у
липні 2011 року - 47 411 грн., у серпні 2011 року
- 58 201 грн., у вересні 2011 року - 66 549 грн., у
жовтні 2011 року - 69 167 грн., у листопаді 2011
року - 70 313 грн., у грудні 2011 року - 73 667
грн., у лютому 2012 року - 157 167 грн., у
квітні 2012 року - 104 632 грн.; п. 119.2 ст. 119, п.
176.2 ст. 176 Податкового кодексу України
та розділу ІІІ, ІІ Наказу ДПА України
від 24.12.2010 № 1020 «Про затвердження форми
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку» (форма №1ДФ) та Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку»; п. 2.8, 2.9,
Постанови Правління Національного
банку України «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні» від
15.12.2004 № 637 (зі змінами).

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 30.11.2012 № 597/22-511/35250394 на підставі
якого прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.12.2012 №
, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання зі сплати
податку на прибуток в сумі 1 133 163,00 грн. (1
068 638 грн. - основний платіж, 64 525 грн. -
штрафні (фінансові) санкції); податкове
повідомлення-рішення від 14.12.2012 №
, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання зі сплати
податку на додану вартість в сумі 895 303
грн. (733 525 грн. - основний платіж, 161 778
грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи в частині позовних
вимог щодо донарахування податку на
прибуток на загальну суму 1 133 163 грн.,
колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, а також
права та обов'язки платників податків і
зборів, компетенція контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України, який вступив в силу з 01.01.2011.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України,
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно пп. 139.1.1, п. 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
витрати, не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме
витрати на: організацію та проведення
прийомів, презентацій, свят, розваг та
відпочинку, придбання та
розповсюдження подарунків (крім
благодійних внесків та пожертвувань
неприбутковим організаціям,
визначених статтею 157 цього Кодексу, та
витрат, пов'язаних із провадженням
рекламної діяльності, які регулюються
нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1
статті 140 цього Кодексу). Обмеження,
передбачені абзацом другим цього
підпункту, не стосуються платників
податку, основною діяльністю яких є:
організація прийомів, презентацій і
свят за замовленням та за рахунок інших
осіб; придбання лотерейних білетів,
інших документів, що засвідчують право
участі в лотереї; фінансування
особистих потреб фізичних осіб за
винятком виплат, передбачених статтями
142 і 143 цього Кодексу, та в інших
випадках, передбачених нормами цього
розділу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно пп. 139.1.13 п. 139.1 ст.139 Податкового
Кодексу України, витрати, понесені
(нараховані) у звітному періоді у
зв'язку з придбанням у нерезидента
послуг (робіт) з консалтингу,
маркетингу, реклами (крім витрат,
здійснених (нарахованих) на користь
постійних представництв нерезидентів,
які підлягають оподаткуванню згідно з
пунктом 160.8 статті 160 цього Кодексу) в
обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу
(виручки) від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) (за
вирахуванням податку на додану
вартість та акцизного податку) за рік,
що передує звітному, а для банків - в
обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу
від операційної діяльності (за
вирахуванням податку на додану
вартість) за рік, що передує звітному.

При цьому до складу витрат не
включаються у повному обсязі витрати,
понесені (нараховані) у звітному
періоді у зв'язку з придбанням у
нерезидента послуг (робіт) з
консалтингу, маркетингу, реклами у
випадку, якщо особа, на користь якої
здійснюються відповідні платежі, є
нерезидентом, що має офшорний статус з
урахуванням положень пункту 161.3 статті
161 цього Кодексу.

Вивченням матеріалів справи колегією
суддів встановлено, між Акціонерним
товариством Зелмер (Zelmer Spolka Akcyjna) -
«Зелмер АТ», яке знаходиться в м. Жешув
за адресою: (35-016), вул. Гофмановей, 19,
Польща, зареєстровано у Реєстрі
суб'єктів підприємницької діяльності,
що ведеться Районним судом у м. Жешув,
ХІІ Господарський відділ Державного
судового реєстру, за номером , ІПН
813 02 68 159, в особі Януса Плоціци - Голови
правління Зелмер АТ та Магдалени
Бартось - Члена правління Зелмер АТ та
ТОВ «Зелмер Україна» - Товариство, в
особі Аркадіуша Тецлава генерального
директора укладено договір про надання
послуг з управління б/н від 01.01.2011.

Згідно п. 1 розділу 2 умов Договору від
01.01.2011, Товариство доручає, а «Зелмер
АТ» зобов'язується надавати на користь
Товариства консультаційні послуги з
управління, що включають такі сфери:

а) управління фінансами - згідно з
об'ємом, передбаченим Додатком № 2 до
Договору;

б) корпоративний нагляд - згідно з
об'ємом, передбаченим Додатком № 3 до
Договору;

в) контроль - згідно з об'ємом,
передбаченим Додатком № 4 до Договору;

г) внутрішній аудит - згідно з об'ємом,
передбаченим Додатком № 5 до Договору;

г) контроль кредиту - згідно з об'ємом,
передбаченим Додатком № 6 до Договору.

На виконання умов договору, сторонами
підписано наступні акти
здачі-приймання робіт (надання послуг):
Акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) для підтвердження виконання
«Зелмер АТ» послуг терміном від 01.01.2011
до 30.03.2011 рр. б/н від 30.09.2011. (FACTURA VATINVOICE NR
110007697 - фактура ПДВ №110007697) на загальну
суму 219 000 дол. США, що складає 1 746 021,3
грн., по курсу на дату оприбуткування
послуги.

В бухгалтерському обліку зазначена
операція відображена наступними
проводками: Дт 84 Кт 6321; Дт 912 Кт 84; Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
для підтвердження виконання «Зелмер
АТ» послуг терміном від 01.10.2011 до 31.12.2011
рр. б/н від 31.12.2011 року. (FACTURA VATINVOICE NR 110008588
- фактура ПДВ №110008588): Управління
фінансами - 28000,00 дол.; Корпоративний
нагляд - 28500,00 дол.; Контроль - 47500 дол.;
Контроль кредиту - 72000 дол. на загальну
суму 176000 дол. США, що складає 1 406 204,8 грн.,
по курсу на дату оприбуткування
послуги. В бухгалтерському обліку
зазначена операція відображена
наступними проводками: Дт 84 Кт 6321, Дт912
Кт84. Вартість вищезазначених послуг
задекларовано Товариством у складі
адміністративних витрат та відповідно
у складі інших витрат у рядках 6 (рядок
06.2.4 додатку АВ) Податкової декларації з
податку на прибуток за ІІ-ІІІ квартали
2011 року у розмірі 5 238 063,90 грн. та за ІІ -
ІV квартали 2011 року у розмірі 6 644 268,70
грн.

Відповідно до умов договіру про
співпрацю б/н 01.10.2011, укладеного в м.
Жешуві між Компанією ТОВ «Зелмер
Маркет» з місцезнаходженням в м.
Жешуві, розташованою за адресою: вул.
Хоффманової, внесена до реєстру
підприємців, що ведеться Районним
судом міста Жешув, ХІІ Господарським
відділом Національного Судового
Реєстру за номером KRS -
Виконавець, та компанією ТОВ «Зелмер
Україна», в особі генерального
директора Аркадіуша Тецлава - Замовник
або Дочірня компанія, ТОВ «Зелмер
Маркет» надавала на користь Дочірньої
компанії маркетингові послуги в
широкому розумінні.

На виконання умов договору, сторонами
підписано наступні акти
здачі-приймання робіт (надання послуг):
Акт здачі-приймання робіт (надання
послуг) для підтвердження виконання
ТОВ «Зелмер Маркет» послуг. Місце
складання акту м. Жешув. Дата складання:
30.12.2011. (FACTURA VATINVOICE NR 112000767). Використання
звукового запису при створенні
рекламного ролику для реклами на
телебаченні в Україні в 2011 році - 305,94
дол. США.

Загальна вартість виконаних послуг
становить 305,94 дол. США, що складає 2 444,4
грн. по курсу на дату оприбуткування
послуги.

В бухгалтерському обліку зазначена
операція відображена наступними
проводками: Дт 84 Кт 6321, Дт912 Кт84. Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
для підтвердження виконання ТОВ
«Зелмер Маркет»послуг. Місце складання
акту м. Жешув. Дата складання: 30.12.2011.
(FACTURA VATINVOICE NR 112000766). Створення
рекламного ролику для реклами на
телебаченні України в Україні в 2011 році
- 147 042,07 дол. США. Загальна вартість
виконаних послуг становить 147 042,07 дол.
США, що складає 1 174 836,73 грн. по курсу на
дату оприбуткування послуги. В
бухгалтерському обліку зазначена
операція відображена наступними
проводками: Дт 84 Кт 6321, Дт912 Кт84.

Вартість вищезазначених послуг
задекларовано позивачем у складі
витрат на збут та відповідно інших
витрат у рядку 6 (рядок 06.3.7 додатку ВЗ)
Податкової декларації з податку на
прибуток ІІ - ІV квартали 2011 року у
розмірі 1 177 281,13 грн.

За результатами перевірки встановлено,
що Товариством у Податковій декларації
з податку на прибуток за ІІ - ІV квартали
2011 року задекларовано наростаючим
підсумком у складі інших витрат
вартість послуг, отриманих від
нерезидентів Акціонерного товариства
Зелмер (Zelmer Spolka Akcyjna) та ТОВ «Зелмер
Маркет» у розмірі 7 821 550 грн.

Доход (виручка) від реалізації
продукції (товарів, робіт,послуг) (за
вирахуванням податку на додану
вартість та акцизного податку), рядок
01.1 Декларації з податку на прибуток ТОВ
«Зелмер Україна» за 2010 рік складає 166 402
605 грн.

Доходи (виручки) Товариства за 2010 рік (4
відсотки) складає 6 656 104 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивачем в порушення
вимог пп. 139.1.13 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України завищено суму інших
витрат за ІІ-IV квартали 2011 року в
розмірі 1 165 446 грн. в т.ч., у зв'язку з
включенням до їх складу вартості
отриманих від нерезидента послуг
консалтингу та реклами, яка перевищує
4%-ве обмеження доходу (виручки) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) (за вирахуванням податку на
додану вартість та акцизного податку)
за рік, що передує звітному.

Обговорюючи питання в частині позовних
вимог щодо нарахування зобов'язань з
податку на додану вартість, колегія
суддів зважає на наступне.

Згідно п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 цього
Кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну; податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг;
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця; податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для отримання права
сформувати податковий кредит із сум
податку на додану вартість, сплачених в
ціні придбаного товару, платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар,
призначений для використання у своїй
господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Зелмер Україна» (Замовник), з
одного сторони та ТОВ «Інді Медіа»
(Виконавець) з іншої сторони, було
укладено договір № 1 від 18.01.2011 про
надання послуг.

Згідно п. 1.2 Договору № 1, під послугами,
що надаються Виконавцем Замовнику на
підставі даного Договору, розуміються
послуги в сфері маркетингу з питань
вивчення ринку продукції, що
поставляється Замовнику , та надання
спеціальної інформації з наступних
питань: вивчення, дослідження та аналіз
споживчого попиту про продукцію, що
поставляється Замовником; збір та
аналіз інформації про продукцію, що
поставляється Замовником.

Згідно п. 2.1 Договору, Замовник
зобов'язаний: надати Виконавцю
інформацію, необхідну для надання
послуг; приймати від Виконавця надані
послуги; оплачувати Виконавцеві надані
послуги в порядку та строки, визначені
згідно з даним Договором.

Пунктом 4.1 Договору № 1, прийом-передача
наданих послуг здійснюється сторонами
кожного 30 числа місяця, в якому були
надані послуги, та оформляється шляхом
підписання сторонами Акту надання
послуг.

До договору сторонами було укладено
наступні Додаткові угоди: від 10.05.2011 № 5
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 266 515,20 грн.; від 09.11.2011 № 11
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 421 876,80 грн.; від 05.12.2011 № 12
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 685 604,40 грн.; від 03.01.2012 № 13
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 476 035,42 грн.; від 02.04.2012 № 16
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 474 218,00 грн.; від 24.04.2012 № 17
найменування послуг: Проведення
маркетингових досліджень, опис послуг -
збір та аналіз інформації про
продукцію Замовника, вартість послуг
всього 361 116,00 грн.

Позивач зазначає, що зобов'язання
сторін за Договорами були виконані
належним чином та в повному обсязі, що
підтверджується Актами
здавання-приймання послуг
(здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Разом з тим, позивачем надано суду
звіти про виконання послуг.

Однак, суть отриманих послуг полягає у
тлумаченні загальних термінів
маркетингу, як зовнішня реклама,
активність в пресі, телебаченні,
Інтернеті, на радіо тощо, а також
наведені рекламні стратегії щодо
продукції інших торгових марок, що не
дає можливості визначити ступінь
зв'язку отриманих результатів із
господарською діяльністю позивача.
Дані первинні документи не дають змоги
довести зв'язок понесених витрат та
задекларованого податкового кредиту з
ПДВ з фінансово-господарською
діяльністю позивача.

В актах виконаних робіт відсутні дані
які саме маркетингові послуги
надавалися, та на яких радіостанціях
були використані ролики та докази
взагалі розміщення реклами та
виготовлення рекламних послуг та для
яких цілей ця продукція була замовлена.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивачем в порушення
вимог пп. 198.6 п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України завищено суму
податкового кредиту в розмірі 733 525 грн.
у зв'язку з віднесенням до його складу
сум ПДВ, що не підтверджені
відповідними документами і не
пов'язані з господарської діяльності
позивача.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС,
як суб'єктом владних повноважень,
повністю доведено правомірність
прийнятих нею податкових
повідомлень-рішень № від 14.12.2012
та № від 14.12.2012.

Натомість, доводи, викладені позивачем
в апеляційній скарзі, не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
знайшли свого належного підтвердження
в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зелмер
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 березня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк В.Ю.
Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 30.04.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.