Справа № 804/1802/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 804/1802/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Серьогіної О.В., розглянувши в порядку
письмового провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Криворізького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міський центр зайнятості
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просить стягнути з ОСОБА_1 на
користь Криворізького міського центру
зайнятості кошти в сумі 1449,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на ст. 2 України «Про
зайнятість населення», ст. ст. 36, 38
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», п. 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 14.12.2000 року № 307,
тим, що ОСОБА_1 було надано статус
безробітного 22.02.2011 року та виплачена
допомого в розмірі 1449,69 грн., проте
пізніше позивачем було виявлено, що з
06.05.2011 року по 30.06.2011 року відповідач на
підставі договору-підряду здійснював
роботи цивільно-правового характеру на
ТОВ «Бел-Пак».

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, позивач просив суд розглянути
справи без його участі, в порядку
письмового провадження.

Частиною 6 статті 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтю, але
прибули не всі особи які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд, керуючись
положеннями частини 6 статті 128 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та доводи
позовної заяви, суд встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім тих, для яких законом
установлено інший порядок судового
вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України
справу адміністративної юрисдикції
визначено як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 КАС України
встановлено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, установлених
законом.

За змістом частини 4 статті 50 КАС
України суб'єкт владних повноважень
може звернутись з адміністративним
позовом до фізичної особи у випадках,
установлених законом.

У частині 1 статті 18 Закону України «Про
зайнятість населення» від 1 березня 1991
року N 803-XII (надалі по тексту Закон N 803-XII)
встановлено, що для реалізації
державної політики зайнятості
населення, професійної орієнтації,
підготовки і перепідготовки,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово не працюючих
громадян у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України,
створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України N 1533-III сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що вирішуваний
спір є публічно-правовим, оскільки
виник за участю суб'єкта владних
повноважень, який реалізовував у
спірних правовідносинах надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції у сфері державної
політики зайнятості населення.

Судом встановлено, що 22.02.2011 року ОСОБА_1
звернувся до центру зайнятості з
заявою про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю.

Наказом № НТ 110222 від 22.02.2011 року ОСОБА_1
було надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю з 22.02.2011 року.

20.05.2013 року, на підставі даних звірки з
Державної податковою адміністрацією
за 2011 року, позивачем було проведено
перевірку обгрунтованості призначення
та виплати матеріального забезпечення
по безробіттю ОСОБА_1 та за
результатами перевірки було складено
акт № 438.

Під час проведення перевірки було
встановлено, що під час перебування на
обліку в центрі зайнятості ОСОБА_1
отримав винагороду в період з 06.05.2011
року по 30.06.2011 року в сумі 59,44 грн.
відповідно до умов договору-підряду №
КР-213-2011 від 06.05.2011 року укладеного з ТОВ
«Бел-Пак».

Наказом Криворізького міського центру
зайнятості від 19.08.2011 року № НТ 110928
ОСОБА_1 знято з обліку у зв'язку із
невідвідуванням центру зайнятості
більше 30 календарних днів без поважних
причин.

Наказом Криворізького міського центру
зайнятості від 27.05.2013 року № 91 було
прийнято рішення про вжиття заходів по
поверненню коштів ОСОБА_1 в сумі 1449,69
грн. у зв'язку з ненаданням інформації
щодо укладення договору
цивільно-правового характеру з ТОВ
«Бел-Пак» в період перебування на
обліку у центрі зайнятості за період з
23.05.2011 року по 05.07.2011 року.

28.05.2013 року позивачем на адресу ОСОБА_1
було направлено повідомлення за вих. №
07-07/1626 щодо відшкодування коштів в сумі
1449,69 грн. протягом п'ятнадцяти
календарних днів з дня отримання
повідомлення.

Відповідно до ст. 2 Закону N 803-XII
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. У разі неможливості надати
підходящу роботу безробітному може
бути запропоновано пройти професійну
перепідготовку або підвищити свою
кваліфікацію.

Згідно ст. 22 Закону № 1533-ІІІ
застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
які протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески,
мають право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу.

Статтею 31 цього Закону
встановлено, що виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного.

Відповідно до пункту 2 статті 36 Закону
України № 1533-ІІІ застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Пунктом 3 статті 36 Закону України №
1533-ІІІ, встановлено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що відповідач втратив статус
безробітного з моменту отримання
доходу за цивільно-правовим договором.

Доказів сплати вказаної суми
відповідачем на користь Криворізького
міського центру зайнятості
відповідачем не надано.

На підставі пункту 4 частини 2 статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд в порядку
адміністративного судочинства може
прийняти постанову про стягнення з
відповідача коштів.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158 - 163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Криворізького міського центру
зайнятості кошти в сумі 1449,69 грн. (одна
тисяча чотириста сорок дев'ять гривень,
69 копійок).

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Серьогіна