Справа № 734/238/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бузунко О.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Деснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері на
постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 12 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Деснянського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України та
Остерської квартирно - експлуатаційної
частини району до Виконавчого комітету
Деснянської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - Відкрите
акціонерне товариство
енергопостачальна компанія
«Чернігівобленерго», про визнання дій
неправомірними, скасування рішення від
27 грудня 2001 року №161,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України та
Остерської квартирно - експлуатаційної
частини району звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області із
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Деснянської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, в якому просив
суд визнати протиправними дії щодо
надання дозволу на виготовлення
документів на видачу державного акту
на право постійного користування
землею ВАТ ЕК «Чернігівобленерго»,
скасувати рішення від 27 грудня 2001 року
№161.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 12
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, прокурор подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 12 березня 2014 року та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача - Міністерства оборони
України, та прокурор підтримали вимоги
апеляційної скарги та просили їх
задовольнити.

Представник третьої особи у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Інші особи в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Виконавчим комітетом Козелецької
районної Ради народних депутатів
видано Червонопрапорному Київському
військовому округу державний акт від
1978 року серії Б №044067, відповідно до
якого за останнім закріплено в
безстрокове і безоплатне користування
21084 га землі в межах згідно з планом
землекористування для спеціального
призначення. Акт зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
користування землею за №1.

Також, рішенням Виконавчого комітету
Деснянської селищної ради
Козелецького району Чернігівської
області від 27 грудня 2001 року №161
вирішено:

- затвердити проект закріплення
права постійного користування та
матеріали інвентаризації земель
зайнятих опорами ліній електропередач
ПЛ-10, 110 КВ ВАТ ЕК «Чернігівобленерго»
загальною площею 0,1157 га;

- заключити з ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго» договір
встановлення сервітуту (обмеження) на
використання земельних ділянок в
охоронній зоні проходження ліній
електропередач, з урахуванням «Правил
охорони електричних мереж»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 04.04.1997 року №209;

- при прийняті рішень сільської
ради по наданню та передачі земельних
ділянок, які розташовані в охоронній
зоні проходження ЛЕП, громадянам,
підприємствам, організаціям та
установам в приватну власність,
власність, постійне користування, в
тому числі на умовах оренди,
обов'язково встановлювати сервітут
(обмеження) на використання земельних
ділянок, згідно договору встановлення
сервітуту;

- Козелецькому районному відділу
земельних ресурсів внести відповідні
зміни в земельно - облікові документи;

- надати в постійне користування
землі ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» та
використовувати згідно цільового
призначення (розміщення, експлуатація
та обслуговування опор ліній
електропередач).

28 грудня 2001 року ВАТ ЕК
«Чернігівобленерго» видано державний
акт на право постійного користування
землею серії І-ЧН №000233.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 3 КАС України позивач - особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Положеннями статті 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно частини першої статті 6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 60
зазначеного Кодексу прокурор, який
звертається до адміністративного суду
в інтересах держави, в позовній заяві
(поданні) самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким чином, позивач має право
звернутись до адміністративного суду з
позовом лише у разі, якщо він вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
відповідача (суб'єкта владних
повноважень) порушено його права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

В обґрунтування неправомірності
спірного рішення прокурор посилається
на те, що селищна рада фактично
розпорядилася земельною ділянкою, яка
належить до земель оборони, на
підтвердження чого надано державний
акт, виданий Червонопрапорному
Київському військовому округу.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 зазначеного Кодексу
передбачено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Згідно матеріалів справи, суд першої
інстанції неодноразово вживав
передбачені законом заходи щодо
надання документів на підтвердження
того, хто є правонаступником
Червонопрапорного Київського
військового округу (або документи на
підтвердження входження згаданого
округу до певної структури), а,
відповідно, і кому наразі належить
право користування ділянкою, на який
видано акт, і чиї права були порушені, а
значить і в інтересах кого у вказаній
категорії справ прокурор може
звертатися до суду з позовом; проте
прокурором та позивачем не надано
жодного належного та допустимого
доказу (документу) з цього питання.

Відповідно до довідки, виданої за
підписом начальника Остерської КЕЧ
району Кнутова М.В., земельна ділянка №
1 (державний акт на постійне
користування серія Б № 044067 від 1978 р.)
використовується 169 Навчальним центром
та стоїть на обліку та балансі
Остерської КЕЧ району. Також, в
матеріалах справи міститься
інвентарна картка та індивідуальна
картка земельної ділянки № 1.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, з аналізу цих документів не
вбачається можливим встановити, що
Міністерство оборони України, в
інтересах якого ініційовано позов, є
користувачем земельної ділянки на
підставі акту, виданого на ім'я іншої
особи.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що прокурором не доведено, що спірна
земельна ділянка площею 0,1157 га
знаходиться у користуванні
Міністерства оборони України в особі
Остерської КЕЧ району в складі
земельної ділянки 21084 га, що
підтверджується державним актом на
право користування землею серії Б №
044067 від 1978 року, виданим на ім'я
Червонопрапорного Київського
військового округу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Деснянського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері залишити без
задоволення, постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 12 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
05.05.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.