Справа № 805/12423/13-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/65880/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання дій та бездіяльності
протиправними, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання дій та бездіяльності
протиправними.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області по невиконанню
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 08 червня 2012 року та
протиправними дії відповідача щодо
повернення без виконання виконавчого
листа від 17 травня 2012 року № 2/531/908/2012. В
задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, Головне
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 08 червня 2012 року у справі
№2/531/908/12, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 23 серпня 2012 року, позовні вимоги
ОСОБА_2 до Другого Суворовського
відділення державної виконавчої
служби Одеського міського управління
юстиції, Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області про стягнення
моральної шкоди - задоволено частково,
стягнуто на користь ОСОБА_2 з
Державного казначейства України в
Одеській області моральну шкоду в сумі
10 000,00 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач направив
цінним листом на юридичну адресу
відповідача виконавчий лист від 17
травня 2013 року № 2/531/908/2012 та відповідну
заяву.

Проте, Головне управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області листом від 27 червня 2013
року № 16-08/783-4894 повернуло вказаний
виконавчий лист, як такий, що виданий та
оформлений з порушенням вимог чинного
законодавства України, а саме: у
виконавчому листі зазначений №
2/531/908/2012р., проте в ухвалі Апеляційного
суду Донецької області від 23 серпня 2012
року, на виконання якої виданий
вказаний виконавчий лист, зазначений №
22ц-0590/8044/2012; резолютивна частина
виконавчого листа не співпадає з
резолютивною частиною ухвали
Апеляційного суду Донецької області
від 23 серпня 2012 року.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу.

Згідно пункту 2 статті 3 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
вимоги до виконавчого документа, в
якому зазначаються: назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, окрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, передбачено, що орган
Казначейства повертає виконавчий
документ стягувачеві у разі, коли,
зокрема, виконавчий документ видано
або оформлено з порушенням
установлених вимог.

Згідно пункту 5 вказаного Порядку, під
час виконання виконавчих документів
органи Казначейства мають право
повідомляти органу, який видав
виконавчий документ, про наявність
обставин, що ускладнюють чи
унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів.

Судами першої та апеляційної інстанцій
досліджено, що виконавчий лист виданий
на підставі рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 08 червня
2011 року, яке набрало законної сили 23
серпня 2012 року, у зв'язку з відхиленням
апеляційної скарги та залишення
рішення Куйбишевського районного суду
без змін.

Тобто, номер та резолютивна частина
рішення вказані вірно, на підставі саме
рішення Куйбишевського районного суду
у справі №2/531/908/2012р.

Також, судами попередніх інстанцій
вірно встановлено відсутність у
відповідача правових підстав для
повернення виконавчого листа від 17
травня 2013 року № 2/531 /908/2012р., оскільки
вказаний виконавчий лист відповідає
вимогам статті 18 Закону № 606 та Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку щодо протиправності дій
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області під час повернення
позивачу виконавчого документу, з
підстав зазначених у листі від 27 червня
2013 року № 16-08/783-4894, та бездіяльності
щодо невиконання рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
визнання дій та бездіяльності
протиправними - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

М.М. Заїка