Справа № 2а-6967/10/1470
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/63340/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області про визнання дій
протиправними, скасування наказу та
зобов'язання вичинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області про визнання
дій протиправними.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року, залишеною без зміни ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року, позовні вимоги залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідач надав заперечення на
касаційну скаргу, в якому просив
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, оскільки вони ухвалені
відповідно до норм матеріального права
та на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу
в органах внутрішніх справ з 24.05.1999 по
15.09.2008. З 15.09.2008 року звільнений з
органів внутрішніх справ за ст. 66 ( за
вчинки, що дискредитують звання
співробітника міліції) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС.

Крім того, судами було встановлено, що
влітку 2008 року під час проведення
оперативних заходів, працівниками
Відділу внутрішньої безпеки УМВС
України в Миколаївській області була
отримана інформація щодо незаконної
діяльності співробітників
Корабельного РВ ММУ УМВС області.

09.09.2008 результати перевірки інформації
були зареєстровані та направлені до
прокуратури Миколаївської області для
прийняття рішення.

12.09.2008 прокуратурою Миколаївської
області була порушена кримінальна
справа відносно ОСОБА_3.

13.09.2008 було видано оперативний наказ за
№ 720 «Про покарання співробітників
УМВС України в Миколаївській області»
в якому підставу звільнення визначено
наступним чином: "за проступки
несумісні з перебуванням в органах
внутрішніх справ, які виразились у
скоєні злочину ОСОБА_3 звільнити з
органів МВС за ст. 66 (за вчинки, що
дискредитують звання співробітника
міліції)".

Відповідно до частини першої статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентується Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним кабінетом Міністрів
України.

Положення про проходження служби
визначає порядок проходження служби
особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ, їх
права і обов'язки.

Згідно пункту 10 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ користуються всіма
соціально-економічними, політичними та
особистими правами і свободами,
виконують усі обов'язки громадян,
передбачені Конституцією та іншими
законодавчими актами, а їх права,
обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Відповідно до пункту 23 Положення про
проходження служби, особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Дисциплінарний статуту органів
внутрішніх справ України, затверджений
Законом України від 22.02.2006 р. за № 3460-ІV,
визначає сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Під дисциплінарним проступком
розуміється - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного
статуту).

Згідно пункту 66 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
скоїли вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог пункту
62 цього Положення.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
першої інстанції, з яким погодився й
суд апеляційної інстанції, що позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
не через засудження (п.67 Положення), а за
вчинки які він скоїв та дискредитував
звання працівника міліції (п.66
Положення).

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, повно та всебічно
дослідивши всі обставини справи та
давши належну правову оцінку доказам,
суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано відмовили в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: