Справа № 2а-0370/2157/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа №
135503/12/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2012 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.07.2012 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції, в якому просив
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 21.06.2012 року
ВП №33134132.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року у відкритті провадження у справі
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і направити справу
в суд першої інстанції для продовження
розгляду. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції були недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
процесуального права.

Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.181 КАС
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішеннями, діями або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи та
інтереси, а тому вважає посилання суду
першої інстанції на Закон України «Про
виконавче провадження», в якому
вказано інший порядок оскарження,
безпідставним.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін
з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції виходив з
того, що у даному випадку позивачем
оскаржується постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена на
підставі виконавчого листа
Ковельського міськрайонного суду від
20.06.2012 року у справі №2/0306/123/2012 де
позивач є стороною по справі, а тому
дану позовну заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України та ч.4
ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено інший
порядок судового оскарження
зазначених дій державного виконавця та
інший порядок судового провадження за
скаргами на такі дії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам процесуального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Як видно з матеріалів справи позивач
просить скасувати постанову від 21.06.2012
року ВП №33134132 про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа Ковельського
міськрайонного суду від 20.06.2012 року у
справі №2/0306/123/2012, згідно якого його
зобов'язано виселитися з квартири
АДРЕСА_1, знятись з реєстрації місця
проживання за вказаною адресою та
звільнити помешкання по даному адресу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання ними делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України
встановлено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження. Згідно
із ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішеннями,
діями або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.4 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Статтею 383 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З огляду на викладене колегія суддів
вражає правильним висновок про відмову
у відкритті провадження у справі так як
у відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС
України заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2012 року у справі №2а/0370/2157/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей