Справа № К/9991/7489/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/7489/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі - ВВДФСС від НВВПЗ) у
Шполянському районі Черкаської
області про стягнення витрат за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Шполянському районі Черкаської
області на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 грудня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року УПФ України в
Шполянському районі Черкаської
області у Черкаському окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до ВВДФСС від НВВПЗ України в
Шполянському районі Черкаської
області про стягнення витрат.

Просило стягнути з відповідача 1170,24
грн. витрат понесених позивачем по
виплаті допомоги на поховання.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2009 року адміністративний позов УПФ
України в Шполянському районі
Черкаської області задоволено.

Стягнуто з ВВДФСС від НВВПЗ України в
Шполянському районі Черкаської
області на користь УПФ України в
Шполянському районі Черкаської
області витрати по виплаті допомоги на
поховання в сумі 1170,24 грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року апеляційну скаргу ВВДФСС від
НВВПЗ України в Шполянському районі
Черкаської області задоволено.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2009 року скасовано та ухвалено нову
постанову про відмову у задоволенні
позову УПФ України в Шполянському
районі Черкаської області.

Не погоджуючись з судовим рішенням
суду апеляційної інстанції УПФ України
в Шполянському районі Черкаської
області подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його рішення скасувати та
залишити в силі постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 04
березня 2009 року.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем не було
прийнято до заліку суми витрат на
виплату допомоги на поховання, та
витрат на доставку пенсій по причині
відсутності причинного зв'язку між
смертю потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
нещасним випадком з ними на
виробництві або професійним
захворюванням.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві. Нещасний
випадок на виробництві стався під час
роботи ОСОБА_1 27 липня 2006 року на ВАТ
"Завод "Ленінська кузня" та її визнано
інвалідом 3-ої групи. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 померла, в зв'язку з чим її сім'ї
призначена допомога на поховання.

Крім того, ОСОБА_2 мала професійне
захворювання. 05 листопада 1998 року її
визнано інвалідом 3-ої групи, а 01 грудня
2004 року - 2-ої групи. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
померла у зв'язку з чим її сім'ї
призначено допомогу на поховання.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов УПФ України в Шполянському
районі Черкаської області, виходив із
того, що Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим Постановою
правління Пенсійного фонду та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
04 березня 2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок №
5-4/4) не визначено підстав для не
внесення до акту звірки осіб
(потерпілих), без встановлення
причинного зв'язку смерті потерпілого
з одержаним каліцтвом або професійним
захворюванням.

Суд апеляційної інстанції дійшов
протилежного висновку, вказавши у
своєму рішенні на те, що вимоги про
відшкодування коштів на відшкодування
витрат, пов'язаних із проведенням
соціальних виплат можуть бути
пред'явленні виключно Пенсійним фондом
України до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
України.

Колегія суддів не погоджується з
правовою позицією суду апеляційної
інстанції, оскільки він не відповідає
вимогам чинного законодавства з огляду
на таке.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21
Закону України від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 1105), який набрав чинності
з 01 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Положенням статті 24 Закону № 1105
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з частиною другою статті 7
Закону України від 22 лютого 2001 року №
2272-III "Про страхові тарифи на
страхування від нещасного випадку"
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
рахунок його страхових внесків, на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком № 5-4/4

Порядок № 5-4/4 визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних із виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом № 1105-ХІV (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застрахованим, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 визначено, що
органи Пенсійного фонду України
щомісячно до 10 числа місяця, наступного
за звітним на підставі Списку осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та Списку померлих осіб,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності та до
15 числа місяця наступного за звітним
подають його відповідним головним
управлінням Пенсійного фонду України і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань України в АРК,
областях, містах Києві та Севастополі.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду апеляційної інстанції,
що питання відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних із виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
вирішується лише на централізованому
рівні, оскільки він не відповідає
нормам чинного законодавства. Крім
того, Верховний Суд України з цього
питання висловив свою позицію
(постанови від 20 березня 2007 року у
справах № 21-1087во06 та №
21-897во06 та інші) про те, що Порядок № 5-4/4
не врегульовує виниклих спірних
відносин між Фондами.

У випадку відсутності згоди Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, до актів звірки
розрахунків, вимоги про відшкодування
таких сум вирішуються в судовому
порядку в судах адміністративної
юрисдикції, шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимог вказаного процесуального закону
й постановив у цій справі незаконне і
необґрунтоване рішення, яке підлягає
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції - залишенню без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 грудня 2010
року в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шполянському районі
Черкаської області про стягнення
витрат скасувати, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2009 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.