Справа № К/9991/1338/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/1338/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
незаконним та скасування наказу №159 о/с
від 9 вересня 2009 року за касаційною
скаргою управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2009
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що з 14 липня 1989 року проходив службу в
органах внутрішніх справ. Наказом МВС
України від 16 жовтня 2007 року № 1434 о/с
позивача було призначено на посаду
начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області. Пунктом 2 наказу
МВС України «Про підсумки службової
діяльності підрозділів
Державтоінспекції МВС України в
першому кварталі 2008 року та покарання
винних» від 16 травня 2008 року №870 о/с
ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.
Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 3 жовтня 2008
року позивача поновлено на посаді
начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області. Постанову суду
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
допущено до негайного виконання. 30
жовтня 2008 року МВС України видало наказ
№1697 о/с «По особовому складу»,
відповідно до якого на підставі наказу
МВС України «Про організаційно-штатні
зміни в УМВС України в Чернігівській
області» від 30 жовтня 2008 року № 564
ОСОБА_1 звільнено з посади начальника
УДАІ УМВС України в Чернігівській
області та зараховано в розпорядження
УМВС України в Чернігівській області.
Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2009
року позивача поновлено на посаді
начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області. Постанову суду
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
допущено до негайного виконання. 9
вересня 2009 року УМВС України в
Чернігівській області видало наказ 159
о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1
призначено на посаду заступника
начальника відділу - начальника
міліції громадської безпеки Щорського
РВ УМВС України в Чернігівській
області. Вважає зазначений наказ таким,
що суперечить статті 124 Конституції
України та статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Крім цього, оскаржуваний наказ
не відповідає пунктам 42, 45, 48 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ. Посада заступника
начальника відділу - начальника
міліції громадської безпеки Щорського
районного відділу УМВС України в
Чернігівській області є нижчою за
посаду начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області. Проте в
оскаржуваному наказі не зазначено
підстави переміщення на нижчу посаду,
передбаченої пунктом 45 Положення. При
переміщенні позивача на нижчу посаду
не проводилося його атестування.
Просив визнати незаконним та скасувати
наказ УМВС України в Чернігівській
області від 9 вересня 2009 року №159 о/с в
частині призначення підполковника
міліції ОСОБА_1 заступником начальника
відділу - начальником міліції
громадської безпеки Щорського РВ УМВС
України в Чернігівській області.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня
2009 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня
2010 року апеляційну скаргу УМВС
України в Чернігівській області було
залишено без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28
жовтня 2009 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку УМВС
України в Чернігівській області,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного процесуального
та матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень
відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини.

Наказом МВС України від 16 жовтня 2007
року № 1434 о/с ОСОБА_1 призначений на
посаду начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області.

Відповідно до наказу МВС України «Про
підсумки службової діяльності
підрозділів Державтоінспекції МВС
України в першому кварталі 2008 року та
покарання винних» від 16 травня 2008 року
№870 о/с ОСОБА_1 звільнено із займаної
посади.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 3 жовтня
2008 року визнано незаконним та
скасовано пункт 2 наказу МВС України
від 16 травня 2008 року №870 о/с про
звільнення позивача з посади, з 16
травня 2008 року позивача поновлено на
посаді начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області. Постанову суду
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
допущено до негайного виконання.

30 жовтня 2008 року МВС України видало
наказ №1697 о/с «По особовому складу»,
відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з
посади начальника УДАІ УМВС України в
Чернігівській області та зараховано в
розпорядження УМВС України в
Чернігівській області.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого
2009 року визнано незаконним і
скасовано наказ МВС України від 30
жовтня 2008 року №1697о/с в частині
звільнення ОСОБА_1 з посади, поновлено
позивача на посаді начальника УДАІ
УМВС України в Чернігівській області.
Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного
виконання.

Зазначені постанови Чернігівського
окружного адміністративного суду не
виконані.

Розділом IV Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ врегульовано
умови призначення на посади,
переміщення і просування по службі
осіб рядового, молодшого, середнього і
старшого начальницького складу.

Відповідно до пункту 45 Положення
переміщення осіб середнього, старшого
і вищого начальницького складу з вищих
посад на нижчі провадиться:

а) при скороченні штатів;

б) за станом здоров'я згідно з висновком
військово-лікарської комісії;

в) за особистим проханням;

г) за службовою невідповідністю,
виходячи з професійних моральних і
особистих якостей;

д) у порядку дисциплінарного стягнення
відповідно до Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ або за
клопотанням товариського суду честі
середнього і старшого начальницького
складу.

Як встановили суди, позивача, який мав
спеціальне звання підполковника
міліції, наказом УМВС України в
Чернігівській області «По особовому
складу» від 9 вересня 2009 року 159 о/с
призначено на посаду заступника
начальника відділу - начальника
міліції громадської безпеки Щорського
РВ УМВС України в Чернігівській
області. Відповідно до Переліку змін у
штатах УМВС України в Чернігівській
області (додаток 1 до наказу УМВС
України в Чернігівській області від 7
листопада 2008 року № 779), затвердженого
наказом МВС України від 30 жовтня 2008
року № 564, посада заступника начальника
відділу - начальника міліції
громадської безпеки Щорського РВ УМВС
України в Чернігівській області є
нижчою за посаду начальника УДАІ УМВС
України в Чернігівській області.

Зазначені обставини свідчать, що
відповідач провів переміщення
позивача на нижчу посаду. Але із змісту
оскаржуваного наказу не вбачається, з
якої підстави проведено такого
переміщення.

Пунктом 48 Положення передбачено, що
атестація осіб середнього, старшого і
вищого начальницького складу
проводиться на кожній із займаних
посад через чотири роки, а також при
призначенні на вищу посаду,
переміщенні на нижчу посаду і
звільненні з органів внутрішніх справ,
якщо переміщення по службі або
звільнення провадиться по закінченні
року з дня останньої атестації, а у
виняткових випадках незалежно від
цього строку.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій належним чином встановили
обставини справи, дали відповідну
оцінку дослідженим у судових
засіданнях доказам у справі, та прийшли
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача щодо
визнання незаконним та скасування
наказу УМВС України в Чернігівській
області від 9 вересня 2009 року
№159 о/с в частині призначення позивача
заступником начальника відділу -
начальником міліції громадської
безпеки Щорського РВ УМВС України в
Чернігівській області, оскільки
відповідачем порушено порядок
переміщення особи вищого
начальницького складу з вищої посади
на нижчу, а саме не проведено атестацію
та не зазначено жодної з підстав, за
яких згідно з пунктом 45 Положення
можливе проведення такого переміщення.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги, висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2009
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.