Справа № 2-а-20872/11
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа № 144430/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.09.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії дітям
війни,

встановив:

30.08.2011 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі (далі по тексту -
управління), в якому просила
зобов'язати управління нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період останніх шість місяців по день
винесення постанови суду включно із
урахуванням вимог ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та проведених
виплат.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.09.2011 року заявлений позов
задоволено. Зобов'язано управління
нарахувати і виплатити позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 01.03.2011 року по
22.07.2011 року з урахуванням вимог ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведених виплат.
Постанову звернуто до негайного
виконання.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Враховуючи те, що постанова суду першої
інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні
соціальні гарантії дітей війни, а тому
має право на встановлене ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за 2011 рік, апеляційний суд
вважає, що такі підлягають задоволенню,
так як Законом України "Про Державний
бюджет на 2011 рік" дію ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей" не
зупинено. Відповідно до Закону України
"Про Державний бюджет на 2011 рік" розміри
державних соціальних гарантій на 2011
рік, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цими
Законами, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, відповідач у 2011 році,
повинен діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивачу здійснює Пенсійний
фонд України в особі вищезгаданого
управління, а також виходячи з вимог п.15
Положення про Пенсійний фонду України,
затв. постановою КМ України № 1261 від
24.10.2007р., відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

Разом із тим, відповідно до ст.201 КАС
України, підставою для зміни постанови
суду першої інстанції є правильне по
суті вирішення справи, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір
суд першої інстанції по суті правильно
вирішив справу, однак при цьому
помилково допустив негайне виконання
ухваленої постанови в цілому, хоча
системний аналіз положень ч.1 та 2 ст.256
КАС України вказує на можливість
негайного виконання судових рішень у
справах цієї категорії виключно у
межах суми стягнення за один місяць.
Тому у цій частині оскаржувану
постанову необхідно змінити.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 254, 256
КАС України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.09.2011 року в частині
негайного виконання змінити, виклавши
в такій редакції:.

Допустити постанову суду до негайного
виконання у межах суми стягнення за
один місяць.

В іншій частині постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 12.09.2011 року
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич