Справа № 205/2235/14-а
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/2235/14-а
№ 2а/205/83/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області та ІДПС БДПС
м. Дніпропетровська прапорщика міліції
Круглікова Олега Віталійовича про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 березня 2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до УДАІ ГУМВС України у
Дніпропетровській області та ІДПС БДПС
м. Дніпропетровська прапорщика міліції
Круглікова О.В. про скасування
постанови.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 березня
2014 року позов було залишено без руху, а
позивачу надано строк для усунення
недоліків до 4 квітня 2014 року, задля
усунення яких 28 березня 2014 року,
позивачем було надано до суду заяву на
виконання ухвали судді від 24 березня 2014
року.

Позивач у своєму позові посилався
на те, що він 10 березня 2014, керуючи
автомобілем Suzuki Grand Vitara, держномер
НОМЕР_1, рухався в потоці інших
автомобілів по вул. Донецьке шосе в м.
Дніпропетровську, де його зупинив ІДПС
БДПС старший лейтенант міліції
Федоточкін С.Є. та повідомив, що згідно
з показаннями вимірювача швидкості
«TruCam» № 000462, позивачем було перевищено
швидкість на 46 км/год. Інших
інспекторів, які б чергували в той час
на зазначеному відрізку дороги не було.
На прохання позивача до інспектора
надати докази, що виміряна швидкість
належить саме йому, відповідач надав
відеозапис з приладу «TruCam» № 000462, де
було видно, що велика кількість
автомобілів рухається по вул. Донецьке
шосе в м. Дніпропетровську, серед яких
був і автомобіль позивача. Згодом до
позивача та ІДПС БДПС старшого
лейтенанта Федоточкіна С.Є. підійшов
інший інспектор ДПС БДПС прапорщик
міліції Кругліков О.В., який факту
нібито скоєння правопорушення не бачив
та не був присутній при вимірюванні
швидкості, та склав протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 140418 від 10 березня 2014 року за ч. 1
ст. 122 КУпАП. Під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 140418 від 10
березня 2014 року було надано письмове
пояснення та заперечення щодо скоєння
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, заявлено
клопотання про залучення свідка даної
події ОСОБА_4 та перенесення дати
розгляду справи на іншу дату.
Клопотання про перенесення дати
розгляду справи було задоволено та
перенесено на 12 березня 2014 року, однак
інші клопотання та пояснення до уваги
прийняті не були. 12 березня 2014 року ІДПС
БДПС прапорщиком міліції Кругліковим
О.В. було винесено постанову у справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 № 645430, відповідно до якої
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
перевищення швидкості на 46 км/год в
населеному пункті на підставі ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. ОСОБА_1 вважає, що зазначена
постанова була винесена з порушенням
чинного законодавства, оскільки
вимірювальний пристрій «TruCam» № 000462
інспектором ДПС БДПС використовувався
з порушеннями, за відсутності належної
сертифікації пристрою, не було
доведено, що виміряна швидкість
належить саме автомобілю позивача,
крім того складання протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 140418 від 10 березня 2014 року та
винесення постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 645430 від 12 березня 2014 року
здійснено інспектором ДПС БДПС
Кругліковим О.В., який не був присутній
під час нібито скоєння правопорушення
позивачем, також не було враховано
пояснень свідка ОСОБА_4 Позивач у
своєму позові просив суд скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 645430. Позивач
у своїй заяві до суду справу просив
розглядати за його відсутності,
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач інспектор ДПС БДПС
прапорщик міліції Кругліков О.В. у
судове засідання не з'явився, про дату
та час судового засідання був
повідомлений належним чином, про
причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач УДАІ УМВС України у
Дніпропетровській області,
повідомлений про час та місце слухання
справи, у судове засідання свого
представника не направив, про причини
неявки свого представника суд не
повідомив.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 10 березня 2014 року
ОСОБА_1, керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara,
держномер НОМЕР_1, рухався в потоці
інших автомобілів в районі
електроопори № 196 по вул. Донецьке шосе
в м. Дніпропетровську, був зупинений
інспектором ДПС БДПС старшм
лейтенантом міліції Федоточкіним С.Є.,
однак протокол про адміністративне
правопорушення, у зв'язку з
перевищенням позивачем встановленої
швидкості руху на 46 км/год було
складено ІДПС БДПС прапорщиком міліції
Кругліковим О.В., який зазначив, що
позивач рухався зі швидкістю 106 км/год,
чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України та
скоїв правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 122 КУпАП (а.с. 12).

На підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від 12
березня 2014 року було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 645430, якою
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. (а.с. 13).

Зазначені протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову в справі про адміністративне
правопорушення позивачу було вручено
після їх складання 10 березня 2014 року та
12 березня 2014 року відповідно.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 6 статті 71 КАС України
передбачено, якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту постанови від 12
березня 2014 року, правопорушення
зафіксовано приладом «TruCam» № 000462, яким
проводився нагляд за дорожнім рухом з
метою фіксації порушень ПДР, не є
автоматичним засобом фото- чи відео
фіксації, оскільки хоча він, можливо, і
не знаходився у співробітника ДАІ, але
керувався ним безпосередньо або через
комп'ютер (визначалися ті параметри,
які фіксуються приладом, зокрема,
швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її
режими, кут огляду приладу, тощо).

У постанові в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 645430 від 12 березня 2014 року
зазначено, що 10 березня 2014 року о 12
годині 54 хвилині в м. Дніпропетровську
по вул. Донецьке шосе в районі
електроопори № 196 ОСОБА_1 керував
автомобілем Suzuki Grand Vitara, держномер
НОМЕР_1, перевищив встановлену
швидкість руху в населеному пункті на 46
км/год, рухався зі швидкістю 106 км/год,
чим порушив пункт 12.4 ПДР України.

Відповідно до п.п. 12.4 Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001
року, у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

Проте для таких висновків у особи, яка
винесла постанову, не було жодних
підстав. Під час керування автомобілем
позивачем не було помічено порушень
ПДР, встановлене обмеження швидкості
руху позивач не порушував, інспектором
ДАІ не було доведено, що приладом «TruCam»
№ 000462 була зафіксована швидкість саме
автомобіля позивача, адже автомобіль
позивача рухався в потоці інших
автомобілів, сам прилад керувався
безпосередньо інспектором, величина
похибок або невизначеність вимірювань
приладу не вказана. У даній постанові
відсутні дані, які характеризують
особу правопорушника та його майновий
стан, не було допитано свідків скоєння
позивачем адміністративного
правопорушення. Отже, така постанова
підлягає скасуванню, як винесена із
порушенням закону.

Крім того, в даній постанові відсутні
вказівки на те, хто саме проводив
фіксацію за допомогою приладу «TruCam» №
000462. Між тим, це повинно бути
зафіксовано, тим більше, що у
відповідності до п. 13.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено наказом МВС 13 листопада 2006
року № 1111), до використання спеціальних
засобів нагляду за дорожнім рухом
допускаються лише співробітники, які
вивчили інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників.

Згідно зі ст. ст. 10-15 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», на вимірювання у сфері, у
якій їх результати можуть бути
використані у якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні. Таких
документів та доказів до постанови, що
оскаржується, відповідачем не надано.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Постанову серії ПС1 № 645430 від 12 березня
2014 року по справі про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення на
позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП слід
вважати, винесеною бездоказово, в
порушення прав позивача, такою, що
ґрунтується на припущеннях, а тому
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6
ст. 258, п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП, ст. ст.
10-15 Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», ч. 1 ст. 41, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71, ст.
ст. 158-163, 167, 1712 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 645430 від 12 березня 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя