Справа № 2а/0470/1256/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/47286/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу
Дніпропетровської митниці

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2012

у справі № 2а/0470/1256/11

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «БаДМ»

до Дніпропетровської
митниці

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БаДМ» (надалі -
позивач, ТОВ «БаДМ») звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці (надалі -
відповідач), у якому просило суд
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення від 29.12.2010 №162.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.05.2012,
адміністративний позов ТОВ «БаДМ»
задоволено: визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення від
29.12.2010 № 162.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Письмових заперечень позивача на
касаційну скаргу відповідача до суду
не надходило.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ТОВ «БаДМ» згідно контракту
від 04.12.2006 № 377 імпортувало на митну
територію України товар: сечоприймачі
нестерильні TRO-UROCOL 2L та сечоприймачі
стерильні TRO-UROCOL plus, виробник: TROGE Medical Gmbh
plus на заводі Suzhou Linhue Medical Devices Co., LTD;
країна виробництва Китай (CN).
Торгівельна марка «VOGTMEDEMICAL VERTRIEB GMBH».

Товар має відповідне свідоцтво про
державну реєстрацію лікарських
засобів та виробів медичного
призначення від 18.05.2007 № 6464/2007, виданий
Державною службою лікарських засобів і
виробів медичного призначення
Міністерства охорони здоров'я із
зазначенням у свідоцтві коду УКТЗЕД
для товару сечоприймачі нестерильні
TRO-UROCOL та сечоприймачі стерильні TRO-UROCOL
plus 9018 90 85 90.

Митне оформлення зазначеного товару
здійснено за вантажно-митними
деклараціями: від 29.02.2008 № 110000001/2008/108602;
від 07.03.2008 № 110000001/2008/110143; від 14.07.2008 №
110000001/2008/134539; від 05.08.2008 № 110000001/2008/138931;
від 17.04.2009 № 110000001/2009/109513. Працівниками
Дніпропетровської митниці проведені
всі необхідні процедури щодо їх
прийняття та проставлено штамп «під
митним контролем».

Під час митного оформлення зазначений
товар декларувався за кодом
згідно УКТЗЕД.

30.11.2010 інспекторами Дніпропетровської
митниці, на підставі п.п. «в» п.п. 4.2.2 п. 4.2
ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», який діяв на час
виникнення спірних правовідносин, та
наказу Дніпропетровської митниці від
15.11.2010 № 957 «Про проведення камеральної
перевірки», проведено камеральну
перевірку дотримання ТОВ «БаДМ» вимог
законодавства України при митному
оформленні товару за вищевказаними
вантажно-митними деклараціями, за
результатами якої 30.11.2010 складено акт №
К67/10/110000000/ (надалі акт).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «БаДМ»
допущено методологічну помилку, а саме:
невірно класифіковано товар. На думку
відповідача, товар, зазначений у
вантажно-митних деклараціях, позивачем
класифіковано за кодом як
прилади та пристрої, що
використовуються у медицині, хірургії,
стоматології або ветеринарії
включаючи сцинтографічну апаратуру та
іншу електромедичну апаратуру, а також
апарати для дослідження зору, із
застосуванням 0% ставки ввізного мита
та звільненням від оподаткування
податком на додану вартість, замість
його класифікації за кодом як
інші вироби з пластмас та вироби з
інших матеріалів товарних позицій
3901-3914.

На підставі акта відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
29.12.2010 № 162, яким визначено позивачу
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 3
628,87 грн., з яких за основним платежем 3
456,07 грн. та за штрафними санкціями 172, 80
грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
при митному оформлені надавалося
відповідне свідоцтво про державну
реєстрацію та відповідачем було
прийнято рішення про здійснення
митного оформлення товарів із
застосуванням пільг в оподаткуванні,
що свідчить про відсутність сумнівів у
поданих документах, а також правильну
позицію позивача.

Суд апеляційної інстанції погодився із
таким висновком суду першої інстанції,
посилаючись на те, що останній
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Главою 29 Митного кодексу України
передбачено, що імпорт це митний режим,
відповідно до якого товари ввозяться
на митну територію України для
вільного обігу без обмеження строку їх
перебування на цій території та можуть
використовуватися без будь-яких митних
обмежень.

Ввезення товарів на митну територію
України в режимі імпорту передбачає:
подання митному органу документів, що
засвідчують підстави та умови ввезення
товарів на митну територію України;
сплату податків і зборів, якими
обкладаються товари під час ввезення
на митну територію України відповідно
до законів України; дотримання вимог,
передбачених законом, щодо заходів
нетарифного регулювання та інших
обмежень.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про податок на додану вартість», який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, об'єктом оподаткування
також є операції платників податку з
ввезення товарів (супутніх послуг) у
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорту) згідно з положеннями
глав 29 - 30 Митного кодексу України.

Статтею 5 зазначеного Закону визначені
операції, що звільнені від
оподаткування. До зазначених операцій
віднесені також операції з поставки (у
тому числі аптечними закладами)
зареєстрованих та допущених до
застосування в Україні лікарських
засобів та виробів медичного
призначення за переліком, що щорічно
визначається Кабінетом Міністрів
України до 1 вересня року, попереднього
звітному. Якщо у такий строк перелік не
встановлено, діє перелік минулого року
(п.п. 5.1.7 п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
податок на додану вартість»).

Постановою Кабінету Міністрів України
17.12.2003 № 1949 «Про перелік лікарських
засобів та виробів медичного
призначення, операції з продажу яких
звільняються від обкладання податком
на додану вартість» затверджено
перелік виробів медичного призначення,
операції з продажу яких звільняються
від обкладання податком на додану
вартість.

Згідно зазначеного переліку під кодом
згідно з УКТЗЕД 9018 90 85 90 визначено
прилади, пристрої та інструменти, що
використовуються в медицині, хірургії,
стоматології; пристрої для
відсмоктування та вливання, кало- та
сечоприймачі, контрацептиви
внутрішньо маткові.

Оскільки позивачем ввезено у митному
режимі імпорту товари сечоприймачі,
операції з продажу яких звільнені від
обкладання податком на додану
вартість, за кодом, встановленого
постановою Кабінету Міністрів України,
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо неправомірності дій відповідача
по нарахування позивачу на зазначений
товар податку на додану вартість.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій, у відповідності
до вимог Порядку подання документів,
які підтверджують право суб'єктів
підприємницької діяльності на
користування встановленими
законодавством податковими пільгами
під час митного оформлення товарів, що
ввозяться на митну територію України
або вивозяться з митної території
України, позивачем при митному
оформлені надавалося відповідне
свідоцтво про державну реєстрацію та
відповідачем було прийнято рішення про
здійснення митного оформлення товарів
із застосуванням пільг в
оподаткуванні, що свідчить про
відсутність сумнівів у поданих
документах, а також правильну позицію
позивача.

Відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» якщо згідно з нормами цього
пункту сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
то платник податків не несе
відповідальність за своєчасність,
достовірність та повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Якщо митні органи, приймаючи вантажні
митні декларації та пропускаючи товар
на митну територію України,
погоджувалися з відомостями щодо
звільнення позивача від сплати податку
на додану вартість, чи з кодом товарної
номенклатури, зазначеної імпортером,
то відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» митниця не має правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень-рішень про нарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
помилковим визначенням коду товарної
номенклатури, зокрема, з посиланням на
результати камеральної перевірки та на
положення п. «в» п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», дія якого не поширюється на
митні органи.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає правильними висновки
судів першої та апеляційної інстанцій,
якими визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення від
29.12.2010 № 162.

Такі висновки судів відповідають
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в його
Узагальненні від 02.06.2009 «Про практику
розгляду адміністративних справ
судами щодо спорів, пов'язаних зі
справлянням податків і зборів митними
органами».

Таким чином, суди попередніх інстанцій
під час розгляду справи повно і
правильно встановили обставини справи,
та при ухваленні судових рішень не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права. Зазначена
обставина, відповідно до частини
першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для залишення
касаційної скарги без задоволення, а
судових рішень - без змін.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Дніпропетровської
митниці залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2012 у справі № 2а/0470/1256/1 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)Лосєв А.М.
Судді(підпис)Бившева Л.І. (підпис)
Шипуліна Т.М.