Справа № 353/494/14-а
Суддя: Луковкіна У.Ю. У. Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/494/14-а
Провадження № 2-а/353/17/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

з участю: секретаря Бойко В.Я.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Управління
пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області -
Юзвака С.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Тлумач адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій Управління
пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області та
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивачка звернулась в суд з наведеним
адміністративним позовом, мотивуючи
тим, що їй з 27.03.2014 р. призначено пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Вона звернулась до
Управління пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі з заявою про
перерахунок пенсії як державному
службовцю відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу». Надала
всі необхідні документи, в тому числі
довідки про складові заробітної плати,
що подаються для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Однак, відповідачем
при перерахунку пенсії не включено до
складу її заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на матеріально-побутові потреби,
внаслідок чого пенсія виплачується в
меншому розмірі, ніж повинна бути.
Листом від 09.04.2014 року відповідач
повідомив, що матеріальна допомога не
враховується в суму заробітної плати
для обчислення пенсії у відповідності
до Закону України «Про державну
службу», тому немає підстав у
перерахунку пенсії. Такі дії
відповідача вважає неправомірними та
протиправними, бо вони суперечать
нормам ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне забезпечення", ст. 37 Закону
України «Про державну службу»,
оскільки з вищевказаних норм
законодавства випливає, що суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
є складовими заробітної плати з яких
було сплачено страхові внески на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, а отже, відповідачем
неправомірно не враховано при
визначенні розміру заробітної плати
для призначення їй пенсії. Тому просила
визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області щодо
відмови їй в перерахунку пенсії та
зобов`язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

В судовому засіданні позивачка
уточнила позовні вимоги та підтримала
з мотивів зазначених в позовній заяві.
Просила визнати протиправними дії
Управління пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області щодо відмови їй в перерахунку
пенсії та зобов`язати відповідача
провести, починаючи з 27.03.2014 року,
перерахунок розміру її пенсії,

включивши до складу
заробітної плати для обчислення
пенсії, суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
просив в задоволенні позову відмовити
посилаючись на те, що матеріальна
допомога, як на оздоровлення так і на
соціально-побутові потреби не
відносяться до інших надбавок, тому
відсутні підстави враховувати її в
суму заробітної плати для обчислення
пенсії .

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
судом встановлено, що
публічно-правовий спір між сторонами
виник з приводу того, що відповідач при
розрахунку пенсії до складу заробітної
плати позивачки не включив матеріальні
допомоги на оздоровлення та на
матеріально-побутові потреби.

Так, згідно повідомлення УПФУ в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області, ОСОБА_1 є пенсіонером та з
27.03.2014 року отримує пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
«Про державну службу» в розмірі 4430,78
грн. (а.с. 12). 02.04.2014 р. ОСОБА_1 звернулась
до Управління пенсійного фонду України
в Тлумацькому районі із заявою про
перерахунок пенсії як державному
службовцю відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» та
надала всі необхідні документи, в тому
числі довідки про складові заробітної
плати, що подаються для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (а.с. 5). Проте
листом від 09.04.02.2014 року відповідач
відмовив позивачці у перерахунку
пенсії за безпідставністю. Вказані
обставини сторонами не оспорюються,
тому з урахуванням положення ч. 3 ст. 72
КАС України не потребують доказуванню
в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Однак, відповідачем при розрахунку
пенсії не включено до складу її
заробітної плати матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
матеріально-побутові потреби,
внаслідок чого пенсія виплачується в
меншому розмірі, ніж повинна бути.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
державну службу» передбачено виплату
державним службовцям допомоги на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

У ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці»,
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
орган виплачує працівникові за
виконану роботу. Ст. 2 даного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить - основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

З копій довідок Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській області
від 27.03.2014 р. (а.с. 9-10) вбачається, що
позивачці у період з 01.03.2012 р. по 28.02.2014 р.
виплачувалась заробітна плата, до якої
входили надбавки, премії та інші
виплати, в т.ч. матеріальна допомога на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань. На вказані
суми заробітку було проведено
нарахування та утримання страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових потреб
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплат праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов`язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. За змістом
наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Закон України «Про оплату праці» та
Закон України «Про державну службу» є
загальними по відношенню до даних
правовідносин, в той час як перевагу
мають спеціальні норми Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року
Верховний Суд України усуваючи
неоднакове застосування норм
матеріального права, вважає
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України
визначено, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
відносинах, є обов`язковими для всіх
судів України.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до,
ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про
державну службу», ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 ЗУ
«Про оплату праці», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. ст. 6-12, 72, 244-2
КАС України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
КАС України, суд,-

П О С Т А
Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
провести, починаючи з 27.03.2014 року,
перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1,
включивши до складу заробітної плати
для обчислення пенсії, суми виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення через
Тлумацький районний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуюча
У.Ю. Луковкіна