Справа № 2а-11735/12/2670
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Губської О.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
жовтня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до Комунального підприємства
«Дніпровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради про визнання нечинним та
скасування рішення від 27.02.2012 року,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
позивач або ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк») звернувся до суду з позовом до
Комунального підприємства
«Дніпровське міжміське бюро технічної
інвентаризації Дніпропетровської
обласної ради про визнання нечинним та
скасування рішення від 27.02.2012 року,
зобов'язання провести державну
реєстрацію права власності за
позивачем на об'єкт нерухомого майна -
нежитлового приміщення №43 за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 112, на підставі договору
про задоволення іпотекодержателя від
21.12.2009 року, посвідченого приватного
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстром №2753.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
жовтня 2012 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із неповним з'ясуванням
обставин справи та не відповідністю
фактичним обставинам, а також у зв'язку
з порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
звернулось до Комунального
підприємства «Дніпровське міжміське
бюро технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради із
заявою про проведення поточної
інвентаризації та реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна -
офісного приміщення №43, площею 41,2 кв.м.,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграда, 112, житловий будинок літ. А,
ганок літ. А на підставі договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 21.12.2009 року, укладеного між ПВП
«Сталевий дім» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим №2753.

До вказаної заяви було надано
необхідний пакет документів, в тому
числі договір про задоволення вимог
іпотекодержателя від 21.12.2009 року та
відповідні правовстановлюючі
документи.

Проте, рішенням відповідача від 27.02.2012
року позивачу в державній реєстрації
прав відмовлено у зв'язку з не
зазначенням у наданому останнім
статуті та довідці з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України форми власності
товариства.

Наведені фактичні обставини справи
сторонами не спростовуються.

Водночас суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог та надаючи аналіз законодавчим
актам, що регулюють спірні
правовідносини дійшов до висновку, що
позивачем всупереч вимог пп.6.2.2 п.6.2
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності,
не надано відповідачу відомостей про
правовий режим майна позивача, - а саме
форму власності.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV, в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин (далі
- Закон України №1952) державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Приписами ч. 1 ст. 16 Закону №1952
визначено, що заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подається до органу державної
реєстрації прав, на території якого
розміщений об'єкт нерухомого майна або
більша за площею його частина, разом
документами, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення
відповідних прав, та документ, що
підтверджує оплату послуг з державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України №1952
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

При цьому ч. 1 ст. 19 цього Закону
визначено, що державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Крім того, наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року N 7/5,
затверджено Тимчасове положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, в редакції, яка була
чинна на момент виникнення спірних
правовідносин, в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин (далі - Положення №7/5),
згідно п. 1.2 якого державна реєстрація
прав - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а також права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва шляхом внесення
відповідного запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Відповідно до пп. 6.2.2. п.6.2 цього
Положення записи про право власності
на об'єкт, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, та суб'єкта
(суб'єктів) цього права містять,
зокрема, для власників (співвласників) -
юридичних осіб - резидентів -
найменування, місцезнаходження, код у
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України;
для власників - юридичних осіб -
нерезидентів - найменування,
місцезнаходження та країну, де
зареєстровано юридичну особу.

При цьому у разі закріплення об'єкта,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації, за юридичними особами, які
здійснюють свою діяльність на основі
права господарського відання або права
оперативного управління, разом з
інформацією про власника зазначаються
відомості про правовий режим майна, а
саме - належність майна суб'єкту
господарювання на праві оперативного
управління чи праві господарського
відання; підстави виникнення, переходу
чи припинення права власності; форму
власності; вид спільної власності та
розмір часток, якщо майно належить на
праві спільної часткової власності;
прізвище, ім'я, по батькові реєстратора
БТІ; прізвище, ім'я, по батькові
керівника БТІ; дату внесення записів та
дату внесення змін до записів;
додаткові відомості (особливі позначки
реєстратора БТІ).

Тобто, з наведеного випливає, що при
зверненні до органу БТІ із заявою про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно юридичної особи, остання повинна
надати вичерпний перелік документів,
зокрема: відомості щодо суб'єкта
(суб'єктів) цього права та відомості про
правовий режим майна, які в свою чергу
включають форму власності на це майно.

Відповідач відмовляючи позивачу у
здійсненні державної реєстрації права
власності дійшов висновку, про те що у
статуті Товариства або довідці ЄДРПОУ
повинні бути зазначені відомості про
форму власності Товариства.

Проте, визнаючи оскаржуване рішення
правомірним, суд першої інстанції
дійшов висновку, що у статуті
Товариства або довідці ЄДРПОУ повинні
бути зазначені відомості про правовий
режим майна, а саме його форму
власності.

Колегія суддів здійснивши системний
аналіз чинного законодавства та
дослідивши матеріали справи,
спростовує наведені висновки
відповідача та суду першої інстанції
наступним.

Приписи Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України, Закону
України «Про банки і банківську
діяльність», Закону України «Про
акціонерні товариства» та інших
нормативно-правових актів, які
встановлюють вимоги до змісту
установчих документів господарських
товариств, не містять вимоги щодо
зазначення ані правового режиму майна,
зокрема його форми власності, ані щодо
форми власності самого товариства.
Відсутні такі вимоги і до довідки
ЄДРПОУ, форма якої затверджена наказом
Державного комітету статистики
України від 12.06.2012 року №164.

Водночас колегія суддів звертає увагу,
що ч. 1, 4 ст. 24 Закону України №1952
встановлено вичерпний перелік підстав
для відмови у державній реєстрації
прав та їх обтяжень. Відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Як уже було встановлено раніше, згідно
оскаржуваного рішення відповідача від
27.02.2012 року підставою для відмови у
реєстрації заявленого позивачем права
стало те, що у наданих позивачем
статуті Товариства та довідці з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України не
зазначена форми власності Товариства.
При цьому, суд першої інстанції
вирішив, що позивачу відмовлено у
зв'язку з поданням документів, які не
відповідають вимогам установленим
Положенням №7/5 та іншим
нормативно-правовим актам, або не дають
змогу установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції встановлено, що Положенням
№7/5 не вимагається пред'явлення
документа, який підтверджує форму
власності Товариства №7/5 та подані
позивачем документи для здійснення
реєстрації права власності на
вищевказане майно відповідають
вимогам Положення №7/5 та іншим
нормативно-правовим актам.

Враховуючи описане, колегія суддів
дійшла висновку про те, що рішення
відповідача від 27.02.2012 року є
протиправним.

Отже, з огляду на викладене колегія
суддів вважає, що відповідачем не
доведено обґрунтування правомірності
винесеного ним рішення, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову в частині
скасування рішення від 27.02.2012 року.

Водночас враховуючи наявність у
державного реєстратора дискреційних
повноважень, до яких відповідно до
Закону України №1952 віднесено, зокрема,
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову у державній реєстрації, -
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення позову ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в
частині проведення державної
реєстрації права власності за
позивачем, а саме шляхом зобов'язання
відповідача розглянути повторно заяву
про державну реєстрацію за позивачем
права власності на нерухоме майно на
об'єкт нерухомого майна - нежитлового
приміщення №43 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 112, на підставі договору
про задоволення іпотекодержателя від
21.12.2009 року, посвідченого приватного
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстром №2753.

Враховуючи викладене вище, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції, та
частково підтверджені в ході
апеляційного провадження, через що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 жовтня 2012 року
скасувати та ухвалити нову, якою позов
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» до
Комунального підприємства
«Дніпровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради про визнання нечинним та
скасування рішення від 27.02.2012 року,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування
рішення Комунального підприємства
«Дніпровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради від 27.02.2012 року.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Дніпровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради розглянути повторно
заяву Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно на об'єкт нерухомого
майна - нежитлового приміщення №43 за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 112, на підставі договору
про задоволення іпотекодержателя від
21.12.2009 року, посвідченого приватного
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстром №2753, у порядку та строки,
передбачені законодавством.

В задоволенні іншій частини позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особами, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Епель О.В.

Губська О.А.