Справа № 2а-881/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р.
Справа № 876/8134/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Рибачука А. І.;

за участю:

секретаря судового засідання -
Корнієнко О. А.;

позивача - ОСОБА_1;

апелянта - ОСОБА_2;

представника департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради -

Цихуляк С. В.;

представника Дрогобицької міської
ради - Кулиняк С. Л.;

представників об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Юність-2» -

Журавель А. М., Волощук Б. І.;

представника Дрогобицького державного
педагогічного університету імені
Івана Франка - Штогрин М. В.;

третьої особи - ОСОБА_9;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків «Юність-2»,
департаменту міського господарства
Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 на
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 травня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_10 до Дрогобицької
міської ради, департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради, виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради треті особи
ОСОБА_11, ОСОБА_12, Дрогобицький
державний педагогічний університет
імені Івана Франка, управління
Держкомзему у м. Дрогобич, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_19,
ОСОБА_17, ОСОБА_9, об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Юність-2» про зобов'язання
вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2008 року Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області зареєстровано позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_10 до Дрогобицької міської
ради, департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради, виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради треті особи
ОСОБА_11, ОСОБА_12, Дрогобицький
державний педагогічний університет
імені Івана Франка, управління
Держкомзему у м. Дрогобич, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_19,
ОСОБА_17, ОСОБА_9, об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Юність-2» про зобов'язання
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради розробити проект
облаштування заїзду до
будинковолодіння АДРЕСА_1 зі сторони
житлових будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4 з тильної сторони від споруди
вбиральні довжиною 17 м та шириною 3,5 м з
урахуванням пропозицій викладених у
висновку будівельно-технічної
експертизи № 4367 від 17 грудня 2012 року;
зобов'язання департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради облаштувати заїзд до
будинковолодіння АДРЕСА_1 зі сторони
житлових будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4 з тильної сторони від споруди
вбиральні довжиною 17 м та шириною 3,5 м у
строк не більше трьох місяців (з
урахуванням уточнень позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради № 346 від 23 листопада 2007
року відділом містобудування та
архітектури було розроблено проектну
пропозицію щодо влаштування окремого
заїзду до будинковолодіння АДРЕСА_1 по
існуючому проїзду до комунальних
будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_5, АДРЕСА_3.
Даний проект не виконано та заїзд не
облаштовано.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 травня 2013 року
адміністративний позов задоволено.
Зобов'язано виконавчий комітет
Дрогобицької міської ради розробити
проект облаштування заїзду до
будинковолодіння АДРЕСА_1, яке належить
ОСОБА_1, ОСОБА_10, яке знаходиться по
АДРЕСА_1 зі сторони житлових будинків
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 з тильної
сторони від споруди вбиральні довжиною
17 м та шириною 3,5 м з урахуванням
пропозицій викладених у висновку
будівельно-технічної експертизи № 4367
від 17 грудня 2012 року. Зобов'язано
департамент міського господарства
Дрогобицької міської ради облаштувати
заїзд до будинковолодіння ОСОБА_1,
ОСОБА_10 зі сторони житлових будинків
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 з тильної
сторони від споруди вбиральні довжиною
17 м та шириною 3,5 м у строк не більше
трьох місяців.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
необхідність задоволення позовних
вимог випливає із аналізу змісту
проведених судовим експертом
досліджень.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, об'єднанням співвласників
багатоквартирних будинків «Юність-2»,
департаментом міського господарства
Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2
подано апеляційні скарги до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційні скарги об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Юність-2» та ОСОБА_2
мотивовано тим, що відстань між
будинками АДРЕСА_6-АДРЕСА_7 становить 5,35
м, що дозволяє здійснити заїзд
відповідно до ухвали сесії
Дрогобицької міської ради № 85 від 10
жовтня 2002 року. Водосточіна труба може
бути перенесена. Судом першої
інстанції не враховано, що наслідком
прийнятого рішення є можливе порушення
прав та інтересів приватного
акціонерного товариства
«Львівобленерго». Крім того, існує
можливість облаштування заїзду з вул.
Шевченка між будинками АДРЕСА_7-АДРЕСА_9
та АДРЕСА_10-АДРЕСА_11. Облаштування
заїзду у визначений судом спосіб
призведе до вилучення земельної
ділянки, що належить до будинку
АДРЕСА_5. Даний спір не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Зважаючи на викладене просять
постанову суду першої інстанції
скасувати, а провадження в справі -
закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради вказано, що з висновками експерта
погодить не можна. Так, покликання
експерта на ширину проїзду в місці
розташування водостічної труби є
безпідставним, оскільки існує
можливість зміни місця розташування
такої труби або її геометрії.
Неможливість під'їзду до будинку
пожежних машин через сад та
використання пожежних шлангів не
обґрунтовано з покликанням на
положення чинного законодавства.
Експертом не вказано, що ширина проїзду
зі сторони будинку АДРЕСА_2 фактично не
відповідає вимогам п. п. 3.22, 7.27 ДБН 360-92**.
При здійснені дослідження експертом не
враховувалось питання заглиблення
комунікацій згідно із нормативними
вимогами наведеними в Додатку 8.2
(обов'язковий) ДБН 360-92**. Експертом
невказано про причин незастосування
примітки до додатку 3.1 (обов'язковий)
ДБН 360-92**. Висновок експерта є неповним
та згідно з ч. 5 ст. 82 КАС України -
необов'язковим для суду. Вказують, що з
огляду на вказане, наявні підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні,
вимоги апеляційних скарг заперечила та
просить такі залишити без задоволення.

Представники Дрогобицької міської
ради та департаменту міського
господарства Дрогобицької міської
ради, у судовому засіданні, підтримали
вимоги апеляційної скарги
департаменту міського господарства
Дрогобицької міської ради.

Представники об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків «Юність-2», у
судовому засіданні, підтримали подану
апеляційну скаргу.

ОСОБА_2, ОСОБА_9 та представник
Дрогобицького державного
педагогічного університету імені
Івана Франка, у судовому засіданні,
підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
були повідомлені належним чином, а
тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності.

Судом апеляційної інстанції заслухано
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
досліджено матеріали справи та
проаналізовано доводи апеляційних
скарг, що дало змогу зробити висновок
про відсутність підстав для
задоволення таких.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ухвалою сесії
Дрогобицької міської ради № 85 від 10
жовтня 2002 року позивачам було
запропоновано влаштувати заїзд на
земельну ділянку з вул. Шевченка, а саме
між будівлями АДРЕСА_6, АДРЕСА_7 (міською
бібліотекою та військкоматом через
територію Дрогобицького державного
педагогічного університету імені
Івана Франка).

02 листопада 2011 року Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області призначено
будівельно-технічну експертизу з
питань можливості облаштування заїзду
до будинковолодіння АДРЕСА_1.

17 грудня 2012 року експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_18 складено висновок за
№ 4367.

Аналіз матеріалів справи у
взаємозв'язку із згаданим експертним
висновком вказує на наступне.

Станом на момент проведення
дослідження та візуального огляду
будинковолодіння АДРЕСА_1 експертом
встановлено, що на даний час заїзд до
будинку здійснюється через ділянку по
АДРЕСА_8 (абзц. 8 с. 5 висновку).

В ході проведення візуального огляду
на місці розташування будинків АДРЕСА_6
та АДРЕСА_7 судовим експертом проведено
виміри їх розташування відносно одна
одної і встановлено, що перед будівлями
(з головного фасаду) відстань між ними
становить - 5,35 м, з лівої сторони від
входу в будівлю бібліотеки наявні
бетонні сходи з навісом і відстань
становить 4,07 м, а в місці розташування
водостічної труби - 3,82 м.

Відповідно до п. 3.11, дод. 3.1. ДБН 360-92**,
відстань від стін будинку до краю
проїздів повинна становити не менше 4,5-5
м, а саме: ширина проїзду повинна бути
не менше 3,5 м. і ширина тротуару з одного
боку - 1-1,5 м.

Твердження апелянтів про те, що
відстань між будинками АДРЕСА_6 та
АДРЕСА_7 дозволяє здійснити заїзд є
безпідставним, оскільки як зазначено у
висновку експерта відстань у 5,35 м
(допустима відстань в світлі положень
ДБН 360-92**) наявна лише перед будівлями (з
головного фасаду), а далі становить 4,07
м, що в свою чергу вказує на
неможливість дотримання положень п. 3.11,
дод. 3.1. ДБН 360-92** при влаштуванні заїзду
між будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7.

При цьому, вже сам факт наявності
відстані в 4,07 м, а не відстані в місці
розташування водостічної труби - 3,82 м
вказує на неможливість дотримання
вимог ДБН 360-92**.

Отже, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком експерта, що
облаштування заїзду до
будинковолодіння позивачів зі сторони
вул. Шевченка у відповідності до діючих
ДБН відповідно до ухвали сесії
Дрогобицької міської ради № 85 від 10
жовтня 2002 року є неможливим.

Безпідставним є покликання
департаменту міського господарства
Дрогобицької міської ради на
неврахування примітки до додатку 3.1
(обов'язковий) ДБН 360-92**, оскільки така
стосується додатку 2.1 (рекомендований)
ДБН 360-92**.

Разом з тим, експертом також
досліджувалось питання щодо можливого
облаштування заїзду до
будинковолодіння АДРЕСА_1 з
дотриманням усіх діючих норм та вимог
чинного законодавства.

З цією метою експертом оглянуто
існуючу забудову кварталу та
встановлено, що найближче до
будинковолодіння позивача розташована
земельна ділянка, на якій розташовані
житлові будинки АДРЕСА_2, АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4 і в'їзд на яку, здійснюється з
АДРЕСА_2 (абзц. 4 ч. 2 стор. 6 висновку).

Наявне розташування житлових будинків
і існуючий заїзд на земельну ділянку з
АДРЕСА_2 на внутрішнє подвір'я та заїзду
до будинків АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, які
розташовані по лінії забудови вулиці
дає можливість облаштувати заїзд на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 у
відповідності до вимог ДБН 360-92**.

На думку суду апеляційної інстанції
слід наголосити, що облаштування
заїзду буде здійснено лише довжиною 17 м
у глибині забудови будинків АДРЕСА_2,
АДРЕСА_5, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 і
визначальним є можливість дотримання
норм ДБН 360-92** в місці влаштування
нового заїзду, а не відповідність
згаданим нормам існуючих заїздів, що
можуть бути використані.

Крім того, судом апеляційної інстанції
досліджено додаток № 2 до висновку
експертизи № 4367 та встановлено, що
облаштування заїзду до
будинковолодіння АДРЕСА_1 не потребує
вилучення земельних ділянок належних
іншим землекористувачам.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» встановлено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику Суду як джерело
права.

У рішенні в справі «Проніна проти
України» від 18 липня 2006 року
Європейським Судом з прав людини
вказано, що п. 1 статті 6 Конвенції
зобов'язує суди давати обґрунтування
своїх рішень, але це не може
сприйматись як вимога надавати
детальну відповідь на кожен аргумент.
Межі цього обов'язку можуть бути
різними в залежності від характеру
рішення. Крім того, необхідно брати до
уваги, між іншим, різноманітність
аргументів, які сторона може
представити в суд.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції визнає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційних скарг висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Юність-2», департаменту
міського господарства Дрогобицької
міської ради, ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23 травня 2013 року в справі №
2а-881/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

А. І.
Рибачук

Ухвалу складено в повному обсязі 22
квітня 2014 року