Справа № 806/1314/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1314/14

категорія 11.5

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Сичова О.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області до Відділу
державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області звернулося до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції, в якому просило
визнати бездіяльність державного
виконавця протиправною та зобов'язати
його вжити необхідних заходів
примусового виконання виконавчого
листа №5615/12 від 18.12.2012 року, виконавче
провадження №35838991. В обґрунтування
позову зазначає, що відповідачем не
здійснено виконання виконавчого
документу у визначений законом термін.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмово провадження.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні, але
прибули не всі сторони, які беруть
участь у справі, суд відповідно до ч.6
ст.128 КАС України розглядає дану справу
у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року
Житомирським окружним
адміністративним судом з метою
примусового виконання постанови було
видано Управлінню Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області виконавчий лист №5616/12 про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 на його користь
боргу в сумі 1540,80 грн.

Вказаний виконавчий документ
супровідним листом від 19.12.2012 року за
№25575/03 (а.с.4) направлено на виконання до
Відділу державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції.

24 грудня 2012 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по вказаному
виконавчому листі (а.с 5) і встановлено
термін для самостійного виконання
виконавчого документа до 31.12.2012 року.
Проте боржником у наданий відповідачем
строк виконавчий документ виконано не
було.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначений цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Стаття 2 вказаного Закону передбачає,
що органи і посадові особи, які
здійснюють примусове виконання рішень
та провадять окремі виконавчі дії.
Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Боржником постанову Житомирського
окружного адміністративного суду
добровільно виконано не було і
відповідачем розпочато примусове
виконання.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення, державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" (далі -
Закон) державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону, державний
виконавець: здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Заходами примусового виконання рішень
згідно із ст. 32 Закону є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
заходи примусового виконання рішень,
якими є: звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. Готівкові кошти, виявлені у
боржника, вилучаються. На кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Відповідно ст. 52 Закону, у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Згідно зі ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

- проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Відповідно до інформації про виконавче
провадження та акту ознайомлення зі
станом виконання виконавчого
провадження згідно ст. 12 Закону України
"Про виконавче провадження" у відділі
Державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції, підписаному
посадовими особами відповідача та
державним виконавцем, останнім в
рамках даного виконавчого провадження
виконувались такі дії з примусового
виконання рішення:

- 31 грудня 2012 року відповідно до вимог
ст. 28 Закону України "Про виконавче
провадження" державним виконавцем були
винесені постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій;

- 20 січня 2013 року направлено запит до
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області,
Управління Держземагенства у
Бердичівському районі, Відділу
Державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції та Начальника ВРЕР
УДАІ м.Бердичева про встановлення
зареєстрованого за боржником майна;

- 18 лютого 2013 року направлено запит до
ДПА щодо відкритих розрахункових
рахунків ФОП ОСОБА_1;

- 12 березня 2013 року звернено стягнення
на кошти на рахунках боржника та
винесено постанову про арешт коштів
боржника;

- 20 жовтня 2013 року повторно направлено
запит до Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області, Управління
Держземагенства у Бердичівському
районі, Відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції та
Начальника ВРЕР УДАІ м.Бердичева про
встановлення зареєстрованого за
боржником майна;

- 13 грудня 2013 року винесено постанову
про розшук майна боржника та постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, а також
постанову про зупинення виконавчого
провадження;

Отже, стверджувати, що державним
виконавцем допущено бездіяльність по
примусовому виконанню постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області заборгованості в сумі 1540,80 грн.
не має підстав, так як судом
встановлено, що відповідачем вживались
заходи щодо примусового виконання
виконавчого листа.

Крім того, 03 квітня 2014 року державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
тим, що ФОП ОСОБА_1 сплатив борг в сумі
1540,80 грн.

Сплата божником заборгованості в сумі
1540,80 грн. також підтверджується
довідкою Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області від 14.04.2014 року №6751/03.

Судом враховано, що строк проведення
виконавчих дій закінчився, між тим з
огляду на досліджені докази суд
приходить до висновку про те, що
правові підстави для визнання дій
відповідача бездіяльністю - відсутні.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позовну Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області.

Керуючись ст. ст.23, 94, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області до Відділу державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 23
квітня 2014 р.