Справа № 807/3819/13-а
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2014 року м. Ужгород№ 807/3819/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

за участю секретаря судового засідання
Сологуб Д.Я. та сторін, які беруть
участь у справі:

представника позивача: Сийплокі М.В.,

представника відповідача: Петрова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Закарпатській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
22 квітня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 28 квітня 2014
року.

Позивач, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_3,
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30.07.2013р.
№48/17-2/НОМЕР_1, яким донараховано
грошове зобов'язання та застосовані
штрафні санкції по податку на доходи
фізичних осіб на суму 179448,54 грн.
Неправомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
обґрунтовує тим, для перевірки були
надані всі необхідні документи, які
підтверджують понесені позивачем
витрати, однак працівниками
контролюючого органу не всі документи
були взяті до уваги. Також вважає, що
під час проведення перевірки
відповідачем порушено наказ ДПА
України № 1003 від 24.12.2010р. «Про
затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами» в частині не складання перед
початком перевірки опису документів
про прийняття наданих платником
податків оригіналів документів.

В судових засіданнях позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, обґрунтовуючи обставинами,
наведеними в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову
заперечили, мотивуючи тим, що перевірка
проведена у відповідності до вимог
Податкового кодекс України та під час
перевірки використано всі наявні на
час проведення перевірки документи -
виписки з банківських рахунків,
накладні, податкові накладні, реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних, книгу (відомості)
нарахування заробітної плати,
дозвільні документи, договори,
первинні касові документи, акти
прийому-передачі, акти виконаних робіт,
акти списання ТМЦ.

У судових засіданнях представники
відповідача проти позову заперечували
та просили відмовити у його
задоволенні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Ужгородською МДПІ Закарпатської
області ДПС проведено документальну
планову перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства СПД - фізичної особи
ОСОБА_3 за період з 01.04.2010р. по 31.12.2012р. За
наслідками перевірки складено Акт
перевірки від 22.04.2013р. №682/17-2/НОМЕР_1 на
підставі якого Ужгородська МДПІ
Закарпатської області ДПС 14 травня 2013
року прийняла податкове
повідомлення-рішення №26/17-2/НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем вказане податкове
повідомлення - рішення оскаржено до
Державної податкової служби у
Закарпатській області. За наслідками
розгляду скарги рішенням від 25.07.2013р.
№71/К/10-247 Головне управління Міндоходів
у Закарпатській області збільшило на
10830,90грн. суму податку на доходи
фізичних осіб, визначену податковим
повідомленням-рішенням Ужгородської
МДПІ від 14 травня 2013 року №26/17-2/НОМЕР_1;
частково скасувало податкове
повідомлення-рішення Ужгородської
МДПІ від 14 травня 2013 року №26/17-2/НОМЕР_1 в
частині 47849,84грн. штрафної санкції;
залишило без задоволення скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
податкове повідомлення - рішення
Ужгородської МДПІ від 14 травня 2013 року
№26/17-2/НОМЕР_1 (в частині 144311,65грн.
податку на доходи фізичних осіб та
24305,99грн. штрафних санкцій).

Ужгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Закарпатській області відповідно до
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків (затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
28.11.2012р. №1236 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2012р.
за №2135/22447) прийнято та вручено
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3
податкове повідомлення-рішення №
48/17-2/НОМЕР_1 від 30.07.2013 року.

Судом встановлено, що фізична
особа - підприємець ОСОБА_3 в 2010, 2011, 2012
роках здійснювала господарську
діяльність на загальній системі
оподаткування та була платником
податку на додану вартість; займалась
оптовою торгівлею лісоматеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в
деклараціях від 11.05.2010р. (про доходи,
одержані з 1 січня по 31 березня 2010 року),
від 09.02.2011р. (про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2010 року)
задекларувала за 2010 рік 1770775 грн.
валового доходу, 1744732 грн. витрат, 26043
грн. чистого доходу. В податковій
декларації про майновий стан і доходи
за 2011 рік задекларувала 2370178 грн.
загального оподатковуваного доходу,
отриманого від провадження
господарської діяльності, 2288149 грн.
витрат, пов'язаних із господарською
діяльністю, 82029 грн. чистого
оподатковуваного доходу. В податковій
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік задекларувала 758193 грн.
загального оподатковуваного доходу,
отриманого від провадження
господарської діяльності, 618822 грн.
витрат, пов'язаних із господарською
діяльністю, 139371 грн. чистого
оподатковуваного доходу.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що перевіркою (акт
перевірки від 22.04.2013р. №682/17-2/НОМЕР_1) на
підставі виписки з банківського
рахунку, податкових накладних та
квитанцій до прибуткових касових
ордерів встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 здійснила оплату
придбаних товарно-матеріальних
цінностей, робіт і послуг за період з
01.04.2010р. по 31.12.2010р. в сумі 899044 грн., за 2011
рік - 1699477,41 грн., за 2012 рік - 536408 грн. В
результаті чого, вказаною перевіркою
встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 в порушення ст.13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»,
п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу
України завищила витрати,
безпосередньо пов'язані із одержанням
доходу, за 2010 рік на 555374 грн., за 2011 рік -
на 588671,59 грн., за 2012 рік - на 82414 грн., які
не оплачені фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 та які не пов'язані
із господарською діяльністю фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3;

Як свідчать додатки до акту перевірки
від 22.04.2013р. №682/17-2/НОМЕР_1, копії яких
містяться в матеріалах
адміністративної справи, вказаною
перевіркою включено до складу витрат
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за
2010 рік вартість придбаного 09.12.2010р.
дуба у Перечинському держспецлісгоспі
в сумі 5000грн. (без ПДВ), вартість
оплачених послуг 21.07.2010р. товариству
«Екран ЗЛК» в сумі 12500грн. (без ПДВ) та
включено до складу витрат за 2011 рік
вартість придбаного 03.03.2011р. ЧМЗ
дубового у ТОВ «Анко ЛТД» (у додатку до
акту перевірки помилково зазначено
назву контрагента - замість ТОВ «Анко
ЛТД» зазначено контрагента фізичну
особу - підприємця ОСОБА_4.) у сумі
5333,33грн. (без ПДВ).

Як свідчить акт перевірки від 22.04.2013р.
№682/17-2/НОМЕР_1, під час перевірки
враховані вимоги п.15 підрозділу 2
розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України в частині
звільнення від оподаткування податком
на додану вартість продажу/придбання
товарних позицій 4401, 4403, 4404 (лісу
круглого, техсировини, тощо) та
врахування у складі валових витрат в
повному обсязі.

Як свідчать додатки до акту перевірки
від 22.04.2013р. №682/17-2/НОМЕР_1, пояснення
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 від
29.03.2013р., заперечення фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до акту перевірки та
скарга фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на податкове
повідомлення-рішення Ужгородської
МДПІ від 14.05.2013р. № 26/17-2/НОМЕР_1, копії
яких містяться в матеріалах
адміністративної справи, для
перевірки фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 не надала прибуткові касові
ордери від 12.05.2011р. № 85, від 16.05.2011р. № 87,
від 13.05.2011р. № 86, 12.09.2011р. №10, від 13.09.2011р.
№11, від 14.09.2011р. №12, від 15.09.2011р. №13, від
14.03.2011р. №31, від 03.03.2011р. № 27, від 14.03.2011р.
№ 30, від 15.04.2011р. № 64, від 06.05.2011р. № 86 та
документи, які підтверджують, що
банківські послуги та відсотки за
овердрафтом пов'язані з
підприємницькою діяльністю.

В результаті наведеного, перевіркою
визначено, що дохід фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 від провадження
господарської діяльності за 2010 рік (за
період з 01.04.2010р. по 31.12.2010р.) складає 1299404
грн., за 2011 рік - 2370178 грн.,за 2012 рік - 662311,08
грн., документально підтверджені
витрати, пов'язані з господарською
діяльністю, за 2010 рік (за період з
01.04.2010р. по 31.12.2010р.) складають 899044 грн.,
за 2011 рік - 1699477,41 грн., за 2012 рік - 536408
грн., чистий оподатковуваний дохід за
2010 рік (за період з 01.04.2010р. по 31.12.2010р.)
становить 400360 грн., за 2011 рік - 670700,59 грн.,
за 2012 рік - 125903,08 грн.

Враховуючи вищевикладене, ФОП ОСОБА_3
занизила суму податку на доходи
фізичних осіб, що підлягає сплаті до
бюджету, на 155142,55 грн. (за 2010 рік - на
57918,60 грн., за 2011 рік - на 99456,33 грн., а за 2012
рік завищила на 2232,38грн.).

Позивачем до матеріалів справи було
подано копії прибуткових касових
ордерів від 12.05.2011р. № 85, від 16.05.2011р. № 87,
від 13.05.2011р. № 86, 12.09.2011р. №10, від 13.09.2011р.
№11, від 14.09.2011р. №12, від 15.09.2011р. №13, від
14.03.2011р. №31, від 03.03.2011р. № 27, від 14.03.2011р.
№ 30, від 15.04.2011р. № 64, від 06.05.2011р. № 86.
Однак такі судом не беруться до уваги,
оскільки відповідно до п. 44.6 ст. 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення. Доказів надання таких
документів контролюючому органу до
винесення ним оскаржуваних рішень
позивачем не подано. Документів, які
підтверджують, що банківські послуги
та відсотки за овердрафтом позивача
пов'язані з підприємницькою діяльністю
до суду не подано.

Щодо тверджень представника позивача,
що відповідачем порушено наказ ДПА
України № 1003 від 24.12.2010р. «Про
затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами» в частині не складання перед
початком перевірки опису документів
про прийняття наданих платником
податків оригіналів документів, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.3 наказу ДПА України №
1003 від 24.12.2010р. «Про затвердження
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами» органи державної податкової
служби можуть також запрошувати
платників податків для проведення
перевірки дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, до органу державної
податкової служби. Документальна
перевірка може проводитися у
приміщенні податкового органу за
бажанням платника податків.

Перед початком проведення
документальної перевірки діяльності
платника податків за
місцезнаходженням податкового органу
посадова особа, відповідальна за
проведення перевірки, зобов'язана
прийняти надані платником податків
оригінали документів, пов'язаних із
здійсненням діяльності за період, що
перевіряється.

Зазначені документи приймаються за
описом, складеним платником податків
за власним бажанням.

Посадова особа, яка здійснює перевірку,
ознайомившись із наданими для
перевірки документами, перевіривши їх
наявність за описом, робить у ньому
запис про прийняття для проведення
документальної перевірки документів,
пов'язаних із здійсненням діяльності,
зазначає дату їх прийняття та ставить
особистий підпис.

У разі відмови платника податків від
особистого складання опису такий опис
складається посадовою особою,
відповідальною за проведення
перевірки, у присутності платника
податків. При цьому цей факт
зазначається в акті перевірки.

Один примірник опису додається до
матеріалів перевірки, інший
залишається у платника податків.

Після закінчення перевірки посадова
особа, відповідальна за проведення
перевірки, повертає платнику податків
документи за описом. Платник податків
на першому примірнику опису, що
додається до акта перевірки, вчиняє
запис: "Документи після завершення
проведення перевірки отримано в
повному обсязі", зазначає дату їх
отримання та ставить особистий підпис.

В ході судового розгляду встановлено,
що документальна планова виїзна
перевірка фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 проведена на підставі вимог
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
статті 77 та пункту 82.1 статті 82
Податкового кодексу України за адресою
фактичного місця здійснення
діяльності ФОП ОСОБА_3: м.Перечин,
пров.Червоноармійський, 5.

А отже, на вказану перевірку не
поширюються вимоги п.3 наказу ДПА
України № 1003 від 24.12.2010р. «Про
затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами».

З огляду на матеріали справи та
пояснення сторін, суд вважає
правомірним визначення фізичній особі
- підприємцю ОСОБА_3 грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в загальній сумі 179448,54
грн.

Згідно пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України
від 22.05.2003р. №889-ІV «Про податок з
доходів фізичних осіб» оподаткування
доходів, отриманих фізичною особою від
продажу нею товарів (надання послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи,
здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту. Пунктом
22.10 статті 22 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
визнано таким, що втратив чинність
Декрет Кабінету Міністрів України від
26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», крім розділу IV в частині
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, який застосовується з
урахуванням положень пункту 9.12 статті 9
цього Закону та діє до набрання
чинності спеціальним законом з питань
оподаткування фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.13 розділу ІV
«Особливості оподаткування доходів
від зайняття підприємницькою
діяльністю та інших доходів» Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

Відповідно до п.177.2, п.177.3, п.177.4 ст.177
розділу ІV «Податок на доходи фізичних
осіб» Податкового кодексу України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця. Для фізичної особи -
підприємця, зареєстрованого як платник
податку на додану вартість, не
включаються до витрат і доходу суми
податку на додану вартість, що входять
до ціни придбаних або проданих товарів
(робіт, послуг). До переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.138.1 ст.138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються, зокрема, із
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, конкретний
перелік витрат, що можуть бути
враховані фізичними
особами-підприємцями, які перебувають
на загальній системі оподаткування,
визначено в пунктах 138.4, 138.6 - 138.9,
підпунктах 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пункті 138.11 статті 138 Податкового
кодексу України.

Згідно з п.177.1 ст.177 Податкового кодексу
України доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в п.167.1 ст.167 цього Кодексу.
Згідно п.167.1 ст.167 Податкового кодексу
України ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами. Якщо
база оподаткування, яка визначена з
урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Пунктом 123.1 ст.123 Податкового кодексу
України визначено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового зобов'язання
платника податків на підставах,
визначених пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54 цього
Кодексу, тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить
до переконання, що оскаржуване
повідомлення-рішення є правомірним та
прийнятим відповідно до чинного
законодавства.

Згідно із ч.2. ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1. ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч.3. ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем не переконують в
обґрунтованості позовних вимог.

Позивач не надав суду усіх первинних
документів, наявність яких б свідчили
про правомірність формування валових
витрат позивача, не спростував
висновків податкового органу,
наведених в акті перевірки.

У відповідності до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

За наведених обставин суд приходить до
висновку про відсутність у даному
випадку правових підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень у відповідності до ч.2 ст.71
КАС України належними та допустимими
доказами доведено правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень. Позивачем
обставини викладені у позовній заяві в
ході розгляду справи не доведено.

Згідно ст..94 КАС України та відповідно
до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий
збір», з позивача слід стягнути, з
врахуванням ставки збору (встановленої
пп.1 п.3. ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір») та суми сплаченого
позивачем при зверненні до суду
судового збору (згідно квитанції від
15.11.2013 року № 15-mundos/1240920) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1548,45 грн.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позовної заяви
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення - відмовити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (89200, Закарпатська область, м.
Перечин, пров. Червоноармійський, 5,
РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України судовий збір у сумі
1548,45 грн. (одна тисяча п'ятсот сорок
вісім гривень 45 коп.)

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяН.Д. Маєцька