Справа № 320/2475/14-а
Суддя: Зимогляд В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.04.2014
№ 320/2475/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" квітня 2014 року. Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

Головуючого судді - Зимогляд В.В.,

При секретарі - Галикіній Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому про
сить постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
№ 2-02/5 від 12 березня 2014 року, винесену
старшим державним інспектором
сільського господарства в Запорізькій
області Румянцевой І.В. Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області, скасувати,
провадження у справі про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст. 188-5 КУпАП
закрити за відсутністю у його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Позивач у судове засідання не з'явився,
проте надав суду заяву в якій просить
справу розглядати у його відсутність
та наполягає на заявлених вимогах /а.с.
40/.

Представник відповідача - Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився, проте надав суду заяву, в
якій заперечує проти задоволення
вимог позивача /а.с. 35/.

Представник третьої особи - Управління
з питань земельних відносин
Запорізької міської ради в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву, в якій заперечує просить суд
слухати справу в їх відсутність та
прийняти рішення по справі на власний
розсуд /а.с. 33/

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши наявні докази, вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити на
наступних підставах.

Згідно вимог ч.1 ст. 69 КАС України,
докази в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюють ся судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представни ків, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експер тів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою від 12.03.2014 року № 2-02/5 ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 188-5 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
розмірі 170 гривень, за те що він не
виконав припис № 000095/95 від 13.12.2013 року, а
саме не проведена державна реєстрація
права користування земельною ділянкою,
загальною площею 2,7858 га на АДРЕСА_1 під
розташування нежитлової будівлі літ.
«А-1» літ. «А-3» (землі
історико-культурного призначення),
згідно вимог чинного законодавства, що
є порушенням ст. 125 ЗК України.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України,
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган,
(посадова особа), при розгляді скарги на
постанову по справі про
адміністративне право порушення
перевіряє законність та
обґрунтованість винесеної постанови
та може змінити міру стягнення в
рамках, передбачених нормативним ак
том про відповідальність за
адміністративне правопорушення, але,
щоб стягнення не було посилене.

Позивач посилається на той факт, що
припис № 000095/95 від 13.12.2013 року, за
невиконання якого, його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності він не отримував. На
спростування вказаної обставини
відповідач доказів суду не надав.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було прийнятті всі
можливі міри для проведення державної
реєстрації права користування
земельною ділянкою, загальною площею
2,7858 га на АДРЕСА_1 під розташування
нежитлової будівлі літ. «А-1» літ. «А-3»
(землі історико-культурного
призначення).

Згідно договору купівлі-продажу від
22.10.2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 1684 /а.с.
9-11/, позивач набув права власності на
21/100 частин нежитлової будівлі літ. «А-1»
літ. «А-3», яка розташована на земельній
ділянці, загальною площею 2,7858 га, на
АДРЕСА_1.

Інші частині нежитлової будівлі, на
підставі Договору, перейшли у
власність інших шести фізичних осіб, а
саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9

16.07.2010 року позивач разом з фізичними
особами через свого представника
ОСОБА_10 звернулись до Голови
Запорізької міської ради Карташова Є.Г.
із заявою від 15.07.2010 р. /а.с. 15/ з доданим
пакетом документів, на підставі яких
просили у встановленому законом
порядку вирішити питання про
відведення земельної ділянки на якій
розташована нежитлова будівля.

30.07.2010 року начальник управління
земельних ресурсів Запорізької
міської ради листом за № 3487 /а.с. 16/
повідомив, в тому числі і позивача про
те, що для подальшого розгляду питання
з приводу передачі в оренду Земельної
ділянки необхідно рішення попередніх
років про відведення Земельної ділянки
та згоду НЗ «Хортиця» на передачу
Земельної ділянки в оренду.

В період з 2010 року по 2014 року управління
земельних ресурсів Запорізької
міської ради, разом з представником
позивача ОСОБА_10 з'ясовували про
наявність чи відсутність рішень
попередніх років про відведення
земельної ділянки і з'ясували, що
будь-яких рішень про відведення
Земельної ділянки в попередні роки не
приймались. Також в цей період НЗ
«Хортиця» проти передачі Земельної
ділянки позивачу та фізичним особам не
заперечувало, тобто, фактично НЗ
«Хортиця» надало згоду на передачу в
оренду зазначеної Земельної ділянки.

14.01.2014 року представник позивача
ОСОБА_10 письмово повідомив начальника
управління з питань земельних відносин
Запорізької міської ради Сколибог Ю.О..
про те, що протягом останнього часу
будь-яких рішень про відведення
Земельної ділянки в попередні роки не
приймалось, а також те, що НЗ «Хортиця»
проти передачі Земельної ділянки
позивачу та фізичним особам не
заперечує /а.с. 17/. З огляду на наведене
ОСОБА_10 просив у листі від 14.01.2014 р. /а.с.
17/ розглянути по суті питання виділення
позивачу та фізичним особам в оренду
Земельної ділянки.

31.01.2014 року листом № 0347 начальник
управління з питань земельних відносин
Запорізької міської ради Сколибог Ю.О.
повідомив ОСОБА_10 про те, що рішенням №
5 від 09.11.2005 року «Про видачу Державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою державному
підприємству НЗ «Хортиця» встановлені
межі та надана НЗ «Хортиця» в постійне
користування земельна ділянка площею
2359,3400 га. /а.с. 18/. На підставі цього
рішення НЗ «Хортиця» отримав Державний
акт на право постійного користування
землею.

У зв'язку з прийняттям Закону України
від 06.09.2012 року № 5245-УІ «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності, з
01.01.2013 року землі державної та
комунальної власності в України
вважаються розмежованими.

До повноважень органів місцевого
самоврядування відноситься передача
земельних ділянок тільки комунальної
власності міста. Питання передачі
земельних ділянок державної власності
відноситься до компетенції обласних
державних адміністрацій.

Тобто, фактично з 01.01.2013 року земельна
ділянка увійшла до складу земельної
ділянки площею 2359,3400 га, яка передана на
правах державної власності НЗ
«Хортиця», у зв'язку з чим повноваження
щодо передачі Земельної ділянки
позивачу та фізичним особам з
компетенції управління з питань
земельних відносин Запорізької
міської ради перейшло до Запорізької
обласної державної адміністрації.

04.03.2014 року представник Позивача
ОСОБА_10 звернувся до Запорізької
обласної державної адміністрації
(Департамент культури, туризму,
національностей та релігій) з
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою в порядку
ст. 123 Земельного кодексу України.

11.03.2014 року листом № 01-03-25/30 заступник
директора Департаменту повідомив
ОСОБА_10 про те, що Департамент не видає,
а лише погоджує проекти землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, а
для отримання дозволу необхідно
звертатися до обласної державної
адміністрації. /а.с. 19/

Тобто, на даний час позивач вирішує
питання звернення до Запорізької
обласної державної адміністрації з
метою відведення Земельної ділянки в
оренду.

Одночасно, позивач зазначає, що він
своєчасно, після укладення Договору
звернувся до відповідного органу із
заявою та відповідним пакетом
документів для вирішення питання
оформлення Земельної ділянки в оренду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд вважає необхідним, постанову по
справі про адміністративне
правопорушення № 2-02/5 від 12 березня 2014
року скасувати, та провадження по
справі про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-5 КУпАП - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 41, 69, 71, 162, 283, 293 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, ст. ст. 188-5, 247, 286, 289, 293 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення - задовольнити.

Постанову № 2-02/5 від 12 березня 2014 року
в справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст. 188-5 КпАП України та накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 170 гривень -
скасувати.

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 за ст. 188-5 КУпАП України
провадженням закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
В.В. Зимогляд