Справа № 607/3172/14-а
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року Справа №607/3172/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області у складі

головуючого суді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового
засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі про визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату соціальної державної допомоги
відповідно до вимог Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі, в якому
просить визнати неправомірною
бездіяльність УПФ України в
Тернопільському району щодо не
нарахування щомісячної доплати до
пенсії та зобов'язання здійснити
нарахування та виплатити доплату до
пенсії відповідно до вимог Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» довічно.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що вона є дитиною війни та
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" має
право на одержання підвищення до
пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком. Проте відповідачем вказане
підвищення до пенсії її не
виплачується, тому вважає, такі дії
відповідача незаконними та просить
позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.04.2014 року залишено
без розгляду позов в частині вимог за
період з 01 січня 2006 року по 04 вересня 2013
року включно на підставі ст.100 КАС
України.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав і
мотивів викладених у позовній заяві та
просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, проте подав
суду заперечення на позовну заяву,
згідно якого просить відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, у тому числі,
заперечення на позов надані
відповідачем, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення,
виходячи із наступних підстав.

Відповідно до тимчасової довідки №А-3118
від 22.02.2004р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має
право користуватися пільгами
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

ОСОБА_2 є пенсіонером, отримує пенсію за
віком, в тому числі підвищення дітям
війни в розмірі 66,43 грн., що
стверджується довідкою Управління ПФУ
в Тернопільському районі за №430/07 від
25.03.2014 року.

Відповідач надіслав суду письмове
заперечення на позов, в якому вказав, що
ОСОБА_2 має статус дитини війни та
отримує підвищення до пенсії у розмірі
7 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, а тому
отримує пенсію відповідно до вимог
діючого законодавства України.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(далі №2195-ІV), дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Статтею 7 Закону передбачено, що
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Згідно ч. 2 статті 96 Конституції України
передбачено, що виключно Законом "Про
Державний бюджет України" визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір,
цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 72 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" джерелами формування
коштів Пенсійного фонду України є
кошти Державного бюджету, що
перераховуються до ПФУ у випадках,
передбачених цим законом.

Згідно з частиною 2 статті 73 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" забороняється
використання коштів Пенсійного фонду
на цілі не передбачені цим законом.
Частиною 2 статті 96 Конституції України
передбачено, що виключно Законом "Про
Державний бюджет України" визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір,
цільове спрямування цих видатків.

19 червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 № З 491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», яким
передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
із наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного фонду України на 2011
рік. На виконання вимог
вищезазначеного Закону Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011.

Окрім цього, у Законі України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" N
4282-УІ, від 22.12.2011р. встановлено, що норми
і положення статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Так, постанова Кабінету Міністрів
України N 1381 від 28.12.2011 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення" передбачає
що, що дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановленні обставини справи, суд
приходить до переконання, що в
задоволенні позову слід відмовити
повністю за безпідставністю позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 71, 89, 94, 159, 161, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст. 1, 6, 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд,

П О С Т А Н О
В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Тернопільському районі
про визнання неправомірною
бездіяльність УПФ України в
Тернопільському районі щодо не
нарахування щомісячної доплати до
пенсії та зобов'язання здійснити
нарахування та виплати доплату до
пенсії відповідно до вимог Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 05.09.2013р. і довічно - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Ю.І. Дзюбановський