Справа № 826/5401/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2014 року м.
Київ № 826/5401/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрівська Н.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1до Міністерства
охорони здоров'я Українипро визнання
дій неправомірними, відшкодування
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом (отримано судом 22
квітня 2014 року) до Міністерства охорони
здоров'я України, в якому просила:

- визнати неправомірними дії МОЗ
України щодо: порушення права на
забезпечення ОСОБА_1 як онко-хворої
людини, безкоштовними медикаментами
для лікувально-профілактичних заходів
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 17.08.1998 року №1303; дій під час
прийняття рішення по скарзі від 26.02.2014
року; порушення права ОСОБА_1 на
ефективність і своєчасність захисту
прав ОСОБА_1 при розгляді скарги від
26.02.2014 року; порушення права ОСОБА_1 на
справедливий та повний захист з боку
держави прав та інтересів ОСОБА_1 при
розгляді скарги від 26.02.2014 року; не
вжиття системи заходів, спрямованих на
усунення правових, соціальних та інших
причин не забезпечення ОСОБА_1, як
онко-хворої людини, безкоштовними
медикаментами для
лікувально-профілактичних заходів
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 17.08.1998 року №1303 і не
попередив виникнення негативних
суспільних наслідків, пов'язаних з
відсутністю такого забезпечення;

- зобов'язати Міністра охорони здоров'я
розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26.02.2014
року по суті і надати ОСОБА_1 його
рішення, постанову, накази та
роз'яснення по кожному зазначеному
пункту, згідно Закону України «Про
звернення громадян» та Закону України
«Про інформацію» окремими листами за
адресою: 80083, м. Кривий Ріг, вул.
Ухтомського, 2-8;

- визнати дії МОЗ України протиправними
та такими, що змінили досягнутий рівень
гарантій існуючого порядку надання
своєчасної та кваліфікованої медичної
і лікарської допомоги, звузили зміст і
обсяг прав, свобод та інтересів ОСОБА_1,
які вона мала та обмежили її
конституційні гарантії;

- визнати дії директора департаменту
Хобзей М. при розгляді скарги від 26.02.2014
року такими, що порушили права
громадянки України ОСОБА_1;

- відшкодувати у найменший термін
моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 діями
МОЗ України, який є державним закладом,
стягти за рахунок державного бюджету
на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну
шкоду в сумі 4 600,00 грн.

- стягнути з МОЗ України на користь
ОСОБА_1 витрати, які вона понесла і які
пов'язані з витратами у зв'язку з
провадженням у національних судах та
деревних установах, включаючи витрати
на копіювання, друк, папір, поїздки та
поштові послуги у сумі 100 грн.

- встановити для МОЗ України строк для
подання до суду звіту про виконання
Постнови суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства (надалі
- КАС України) суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи
відповідає позовна заява вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Вимога до особи, яка звернулась до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів, порушення
яких спричинено конкретними рішеннями
(діями, бездіяльністю) суб'єкта владних
повноважень обумовлена необхідністю
здійснення судом під час розгляду
справи по суті перевірки оскаржуваних
рішень (дій, бездіяльності) на предмет
їх відповідності критеріям, визначеним
у ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в позовній заяві
зазначається зміст позовних вимог
згідно зі статтею 105 цього Кодексу і
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, а в разі
подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів. Зміст
даної норми передбачає зазначення
позивачем норм законодавства, які
порушені особою, до якої пред'явлено
вимоги - органом владних повноважень
при прийнятті кожного окремого
оскаржуваного рішення, вчинення дій
(бездіяльності) та подання доказів
наявності порушеного права.

Крім того, слід враховувати
передбачений ст.11 КАС України принцип,
за яким розгляд і вирішення справи в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними до суду своїх
доказів і в доведенні перед судом
їхньої переконливості, тобто, позивач
повинен на підтвердження підстав
позову подати докази, які
підтверджують кожну обставину як
складову предмету та змісту
доказування.

Як вбачається з позовної заяви, в
якості відповідача у спірних
правовідносинах визначено
Міністерство охорони здоров'я України.

Водночас, в пункті 7 прохальної частини
позовної заяви позивач просить
«визнати дії директора департаменту
Хобзей М. при розгляді скарги від 26.02.2014
року такими, що порушили права
громадянки України ОСОБА_1», проте
позивачем не визначено директора
департаменту Хобзей М. як відповідача у
справі, а також зі змісту позовної
заяви неможливо в чому саме полягає
неправомірність його рішень, дій або
бездіяльності, не наведено норм
законодавства, які порушені даною
особою. Наведена обставина позбавляє
можливості вирішити питання щодо
персонального складу відповідачів у
даній справі, змістовність позовних
вимог до кожного з них і наявність
доказів на підтвердження вимог до
кожного з відповідачів, а також
дотримання позивачем вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
при обранні способу захисту порушеного
права з огляду на предметну,
територіальну і інстанційну
підсудність спору і дотримання строку
звернення до суду з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Письмовими доказами є документи, які за
змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106
Кодексу адміністративного судочинства
України подаються в оригіналах або
належним чином засвідчених копіях.
Водночас, згідно із визначенням,
наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

При цьому, позивачем не надано доказів
порушення саме Міністерством охорони
здоров'я України її прав, не надано
доказів звернень до відповідача та
отримання відповідей на них, або інших
доказів, які б свідчили про
неправомірність дій, які оскаржуються
позивачем до суду, і які б дали
можливість суду визначити дату, коли
позивач дізнався про порушення її прав,
свобод та інтересів саме визначеним
нею відповідачем - Міністерством
охорони здоров'я України. Відсутнє в
позовній заяві і посилання позивача на
такі докази.

З огляду на зазначене, суд вважає за
необхідне зобов'язати позивача
доповнити зміст позовної заяви
юридичними фактами на яких вона
ґрунтує свої вимоги до відповідача (до
кожного з відповідачів) із зазначенням
правової підстави позову, тобто
вказати законодавчі акти норми яких
порушено відповідачем (відповідачами),
сформувати позовні вимоги до
відповідача (або декількох
відповідачів), вказати які саме
рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень - відповідача
(відповідачів) у справі порушують
охоронювані законом права та інтереси
позивача у публічно-правових
відносинах, а також надати докази
прийняття відповідачем (відповідачами)
рішень, вчинення ним (ними) дій або
допущення бездіяльності, які можуть
бути предметом розгляду в
адміністративній справі.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до
позовної заяви додається документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати.

Обов'язок осіб, які звертаються до
адміністративного суду із позовною
заявою сплатити судовий збір
закріплено в ч.1 ст.89 КАС України.

З 1 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України «Про судовий збір» від
08.07.2011 року №3674-VI (надалі - Закон №3674-VI),
який, відповідно до його преамбули,
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №3674-VI
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №3674-VI:

- за подання до суду позовної заяви про
відшкодування моральної шкоди з ціною
позову до 5 розмірів мінімальної
заробітної плати ставка судового збору
встановлюється у розмірі 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати;

- за подання до адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру ставка судового збору
встановлюється у розмірі 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» установлена
мінімальна заробітна плата з 01 січня 2014
року у місячному розмірі 1 218,00 гривень.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить
звільнити її від сплати судового бору,
проте доказів на підтвердження
наявності пільг щодо сплати судового
збору позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст.106 КАС України,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява підлягає залишенню без руху із
встановленням позивачу строку для
усунення недоліків шляхом направлення
до суду позовної заяви, оформленої з
урахуванням вищезазначених вимог, а
також належних доказів на
підтвердження сплати судового збору у
повному обсязі або доказів на
підтвердження наявності пільг щодо
сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.105, 106, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк
з дня набрання даною ухвалою законної
сили у відповідності із вимогами
статті 254 КАС України.

3. Попередити позивача про те, що у
випадку неусунення недоліків позовної
заяви позовна заява буде повернута
йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС
України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, що звернулась із позовною
заявою.

Ухвала набирає законної сили та може
бути оскаржена у порядку,
встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
Н.А. Добрівська