Справа № 2а/1770/1160/2011
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1160/2011

16 квітня 2014 року 14год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гудима Н.С. за участю
секретаря судового засідання Рибачок
С.С. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Керод І.Л.,

відповідача: представник Януль В.С.,

третьої особи: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Департаменту агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
позивачаДержавна фінансова інспекція
в Рівненській області

до Фермерського господарства
ім.Шевченка про виконання не
вчиненої дії - повернення отриманої
компенсації , -ВСТАНОВИВ :

Головне управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Державна фінансова інспекція в
Рівненській області (далі - ДФІ в
Рівненській області) звернувся до суду
з позовом до Фермерського господарства
ім. Шевченка (ФГ ім. Шевченка) про
зобов'язання повернути до бюджету
України зайво отримані компенсації в
сумі 15014 грн.

Керуючись ст.55 КАС України суд ухвалою
від 11.12.2013 року замінив позивача
Головне управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації його
правонаступником - Департаментом
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації (далі
- Департамент) та третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача,
Контрольно-ревізійне управління в
Рівненській області - Державною
фінансовою інспекцією в Рівненській
області (далі - ДФІ в Рівненській
області).

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених в
позові. В обґрунтування позовної заяви
зазначив, що на виконання положень
чинного на час виникнення спірних
правовідносин Порядку використання у
2009-2013 роках бюджетних коштів, що
спрямовуються на підтримку
підприємств агропромислового
комплексу через механізм здешевлення
кредитів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.02.2009
року №153, позивачем у 2009 році було
надано ФГ ім. Шевченка компенсацію
відсоткової ставки за залученим ним
середньостроковим кредитом у
загальній сумі 15014,00 грн. Повідомив, що
під час ревізії
фінансово-господарської діяльності
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області було виявлено, що
вказана сума компенсації отримана ФГ
ім.Шевченка незаконно, оскільки на час
подання останнім заявки на участь у
конкурсі для надання часткової
компенсації відсоткової ставки за
залученим середньостроковим кредитом
станом на 09.06.2009 року у відповідача
більше шести місяців існувала
заборгованість по розрахунках з
місцевим бюджетом, а саме: по податку з
доходів фізичних осіб (кредитове
сальдо) в сумі 8953,23 грн. При цьому
стверджував, що норми зазначеного
Порядку унеможливлювали надання
підприємству агропромислового
комплексу компенсації відсоткової
ставки за кредитом за умови наявності в
останнього заборгованості або перед
державним (місцевим) бюджетом, або
перед Пенсійним фондом України.
Зазначив, що на виконання вимог
контрольно-ревізійного управління
позивачем відповідачу було направлено
листи №04/2-1622 від 08.09.2010 року та №04/2-2034
від 12.11.2010 року з вимогою повернути
компенсацію до бюджету, як незаконно
отриману. Однак, кошти в сумі 15014 грн.
відповідачем не повернуто. За таких
обставин вважає, що ФГ ім. Шевченка
зобов'язаний повернути до Державного
бюджету України зайво отримані
компенсації в сумі 15014 грн., зокрема, за
рахунок коштів Стабілізаційного фонду
в сумі 9914 грн. та за рахунок загального
фонду - 5100 грн., а тому просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, заперечив з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на позовну заяву (а.с.26-29).
В обґрунтування своєї позиції
зазначив, що відповідачем у 2009 році
було отримано з бюджету компенсацію
відсоткової ставки за залученим ним
середньостроковим кредитом на
загальну суму 15014 грн. Пояснив, що
чинним на час виникнення спірних
правовідносин законодавством
передбачалося, що компенсація не
надавалася лише за умови одночасної
наявності у підприємства-позичальника
простроченої заборгованості більше
шести місяців як перед державним
(місцевим) бюджетом, так і перед
Пенсійним фондом України. Стверджував,
що на час надання компенсації ФГ ім.
Шевченка в останнього була відсутня
будь-яка заборгованість перед
Пенсійним фондом України. Повідомив, що
вимога позивача, викладена у листі
№04/2-2034 від 12.11.2010 року щодо
забезпечення повернення компенсації
безвідсоткової ставки за залученим
середньостроковим кредитом в сумі 15014
грн., скасована в судовому порядку, а
тому жодних підстав для її виконання у
відповідача немає. За таких обставин,
просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - ДФІ в Рівненській області,
участі уповноваженого представника в
судовому засіданні не забезпечила,
02.04.2014 року подала до суду клопотання
про розгляд справи без участі її
представника (а.с.94).

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши в сукупності докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області відповідно до п.2.32
Плану контрольно-ревізійної роботи
Головного контрольно-ревізійного
управління України на ІІ квартал 2010
року та п.1.1.5.4 Плану
контрольно-ревізійної роботи
управління в Рівненській області на ІІ
квартал 2010 року проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації за період з
01.01.2009 року по 01.04.2010 року, результати
якої оформлено актом від 20.07.2010 року
№17-06-06/58 (а.с.7).

Даним актом зафіксовано, що згідно з
протоколом конкурсної комісії
головного управління №4 від 09.09.2009 року
та протоколом №3 від 12.07.2009 року щодо
надання фінансової підтримки для
здійснення часткової компенсації
кредитної ставки за середньо- та
довгостроковими кредитами, отриманими
у 2006-2009 роках за бюджетною програмою
«Здійснення фінансової підтримки
підприємств АПК через механізм
здешевлення короткострокових та
середньострокових кредитів» ФГ ім.
Шевченка здійснено відшкодування
відсоткової ставки в сумі 15014 грн. за
залученими середньостроковим
кредитом, цільове призначення якого:
купівля доїльного залу «Паралель strong
2,8», яка протягом серпня - вересня 2009
року була перерахована на рахунок
відповідача.

Під час проведеної
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області в межах ревізії
фінансово-господарської діяльності
Департаменту зустрічної звірки ФГ ім.
Шевченка виявлено, що станом на 09.06.2009
року, тобто на час подання заявки у
конкурсі, за ним (відповідачем)
рахувалась заборгованість перед
місцевим бюджетом, а саме: по податку з
доходів фізичних осіб у сумі 8953,23 грн.,
яка виникла у лютому 2009 року, тобто є
простроченою більше як на 6 місяців.

Актом ревізії від 20.07.2010 року
констатовано, що «в порушення п.6
Порядку №153, в частині того, що
компенсація не надається
позичальникам, які мають прострочену
більш як на півроку заборгованість
перед державним і місцевим (податкові
збори, обов'язкові платежі) бюджетом та
Пенсійним фондом України, ФГ ім.
Шевченка протягом серпня-вересня 2009
року зайво отримано з державного
бюджету компенсації в сумі 15014 грн.,
зокрема: за рахунок коштів
Стабілізаційного фонду - 9914 грн., за
рахунок загального фонду - 5100 грн.» (ст.16
акту).

За наслідками ревізії Головному
управлінню агропромислового розвитку
Рівненської обласної державної
адміністрації виставлено вимогу від
19.08.2010 року №17-06-17/4888, якою зобов'язано
усунути виявлені під час ревізії
порушення, зокрема, вжити заходів, в
тому числі, шляхом проведення
претензійно-позовної роботи із
одержувачами компенсацій відсоткової
ставки за залученими підприємствами
агропромислового комплексу довго-,
середньо- та короткостроковими
кредитами, для повернення до бюджету
зайво виділених сум компенсацій у
загальному розмірі 263178 грн. (а.с.8).

Матеріали справи свідчать, що 08.09.2010
року та 12.11.2010 року позивачем надіслано
ФГ ім. Шевченка листи за №04/2-1622 та за
№04/2-2034 відповідно (а.с.9,11) із вимогами
забезпечити повернення у
встановленому законодавством порядку
компенсації відсоткової ставки за
залученим середньостроковим кредитом
у розмірі 15014 грн., так як у ФГ ім.
Шевченка на час отримання цієї
компенсації була наявна прострочена
більше, ніж на шість місяців
заборгованість перед державним
(місцевим) бюджетом та Пенсійним фондом
України.

На час розгляду справи судом,
відповідач компенсації відсоткової
ставки за залученим середньостроковим
кредитом у розмірі 15014 грн. позивачу не
повернув, у зв'язку з чим останній
звернувся до суду з даним позовом.

Обставини щодо проведення
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області ревізії
Департаменту, виявлених порушень,
отримання ФГ ім. Шевченка у 2009 році
компенсації відсоткової ставки за
залученим середньостроковим кредитом
у розмірі 15014 грн. при наявності
заборгованості відповідача по податку
з доходів фізичних осіб в сумі 8963,23 грн.
на час отримання цієї компенсації,
добровільно визнаються та не
заперечуються сторонами, сумніву щодо
достовірності цих обставин у суду не
виникає, а тому в силу вимог ч.3 ст.72 КАС
України ці обставини не потребують
доведення.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Механізм використання у 2009-2013 роках
передбачених у державному бюджеті
Мінагрополітики коштів, що
спрямовуються на часткову компенсацію
відсоткової ставки за залученими
підприємствами агропромислового
комплексу у банках коротко-, середньо-
та довгостроковими кредитами, а також
короткостроковими кредитами,
залученими у кредитних спілках (надалі
- компенсація) визначено Порядком
використання у 2009-2013 роках бюджетних
коштів, що спрямовуються на підтримку
підприємств агропромислового
комплексу через механізм здешевлення
кредитів, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.02.2009
року №153 (далі - Порядок №153) (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до абз.3 пп.2 п.3 даного
Порядку, компенсація за залученими
середньостроковими кредитами
надається позичальникам -
підприємствам агропромислового
комплексу (хлібозаготівельні,
борошномельні, хлібопекарські,
комбікормові, консервні,
м'ясопереробні та молокопереробні
підприємства, підприємства з обробки
насіння, підприємства з первинної
обробки вовни, крупозаводи), зокрема,
підприємствам споживчої кооперації -
для будівництва і реконструкції
виробничих об'єктів та закупівлі
обладнання вітчизняного виробництва
для переробки сільськогосподарської
продукції, закупівлі у
сільськогосподарських
товаровиробників виробленої ними
сільськогосподарської продукції, а
також закупівлі за біржовими
контрактами сировини для виробництва
комбікормів.

Згідно з п. 5 Порядку №153 компенсація
надається позичальникам на конкурсній
основі.

Абзацом 2 пункту 7 цього Порядку
встановлено, що для здійснення
компенсації за середньо- та
довгостроковими кредитами обласна
держадміністрація утворює конкурсну
комісію, до складу якої входять
представники відповідних управлінь
агропромислового розвитку, органів
державної статистики, фінансових
органів, органів державної
контрольно-ревізійної і державної
податкової служб, управлінь
Національного банку, яку очолює
заступник голови облдержадміністрації
з питань агропромислового комплексу.

Відповідно до п.8 Порядку №153 для
отримання компенсації позичальники
подають до конкурсних комісій заявку
за встановленою Мінагрополітики
формою та вичерпний перелік
документів, серед яких: довідка про
відсутність (наявність) заборгованості
за податковими зобов'язаннями та
платежами до Пенсійного фонду України
(абз. 5); довідка про відсутність
(наявність) заборгованості перед
місцевим бюджетом з податку з доходів
фізичних осіб (абз. 6).

В силу вимог абз.15 п.8 та абз.7 п.10 Порядку
№153, у разі прийняття позитивного
рішення конкурсні комісії визначають
суму компенсації для кожного
позичальника у межах річного обсягу
бюджетних призначень, передбачених у
загальному фонді державного бюджету
для здешевлення кредитів та
відповідних фактичних надходжень до
спеціального фонду державного бюджету,
доведених Міністерству аграрної
політики Автономної Республіки Крим,
головним управлінням агропромислового
розвитку обласних, Управлінню
промисловості та агропромислового
розвитку Севастопольської міської та
управлінням агропромислового розвитку
районних держадміністрацій, видають
відповідну довідку позичальнику та
включають його до реєстру
позичальників, які мають право на
компенсацію за коротко-, середньо- та
довгостроковими кредитами. Форму
довідки та реєстру затверджує
Мінагрополітики. Рішення конкурсної
комісії оформляється протоколом, який
підписують усі члени конкурсної
комісії.

Згідно з абзацом 1 пункту 6 Порядку №153
компенсація не надається
позичальникам, яких визнано
банкрутами, стосовно яких порушено
справу про банкрутство, що перебувають
на стадії ліквідації або мають
прострочену більш як шість місяців
заборгованість перед державним
(місцевим) бюджетом та Пенсійним фондом
України.

Відповідно до абзаців 2-3 цієї ж статті у
разі встановлення контролюючими
органами факту незаконного одержання
та/або нецільового використання
одержаних бюджетних коштів надання
позичальнику будь-якої державної
підтримки протягом поточного року та
трьох наступних бюджетних періодів (з
урахуванням абзацу четвертого цього
пункту) припиняється, а кошти у сумі, що
незаконно одержані чи витрачені не за
цільовим призначенням, повертаються до
державного бюджету.

Системний граматичний та правовий
аналіз вказаних норм дає суду підстави
вважати, що єдиною обов'язковою
підставою для ненадання підприємству
агропромислового комплексу
компенсації є одночасна наявність у
нього простроченої більш як шість
місяців заборгованості як перед
державним (місцевим) бюджетом, так і
перед Пенсійним фондом України,
оскільки в абзаці 1 пункту 6 Порядку №153
(в редакції, чинній на час надання
компенсації відповідачу) законодавцем
вжито єднальний сполучник «та», а не
розділовий сполучник «або».

У випадку вжиття в даній нормі
розділового сполучника «або», для
ненадання компенсації підприємству і,
в свою чергу, для її повернення як
незаконно отриманої було б достатньо
існування однієї з підстав:

1) або наявність в позивальника
простроченої більш як шість місяців
заборгованості перед державним
(місцевим) бюджетом;

2) або наявність в позивальника
простроченої більш як шість місяців
заборгованості перед Пенсійним фондом
України.

Кожна з цих підстав була б окремою і
достатньою для ненадання компенсації
підприємству АПК чи, в свою чергу, для
її повернення як незаконної, у випадку
її отримання при наявності
заборгованості.

Натомість, в даному випадку, єдиною
підставою для ненадання позивачем
підприємству АПК компенсації є
одночасна наявність у нього
простроченої більш як шість місяців
заборгованості як перед державним
(місцевим) бюджетом, так і перед
Пенсійним фондом України. Отже,
існування у такого підприємства
заборгованості лише перед бюджетом або
Пенсійним фондом України, як підстава
для ненадання компенсації,
виключається.

Судом встановлено, представниками
сторін визнано і не заперечувалося, що
станом на час надання компенсації ФГ
ім. Шевченка за ним рахувалась
прострочена більше, ніж на шість
місяців заборгованість, однак лише
перед місцевим бюджетом, а саме: по
податку з доходів фізичних осіб у сумі
8953,23 грн., яка виникла у лютому 2009 року.
Заборгованість перед Пенсійним фондом
України у відповідача на час отримання
компенсації в сумі 15014 грн. була
відсутня (ст.16 акту ревізії), що не
заперечувалося та визнавалося
представником позивача в судовому
засіданні.

Як свідчать матеріали справи, однією з
підстав, названих позивачем для
зобов'язання ФГ ім. Шевченка повернути
до Державного бюджету компенсації
безвідсоткової ставки за залученим
середньостроковим кредитом в сумі 15014
грн., є лист Департаменту №04/2-2034 від
12.11.2010 року з вимогою забезпечити
повернення цієї компенсації.

Проте постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від
08.01.2014 року, яка набрала законної сили
01.02.2014 року, у справі №2а-5986/10/1770 за
позовом ФГ ім. Шевченка до Департаменту
про скасування вимоги та визнання дій
протиправними (а.с.84-88), вимогу
Департаменту, викладену в листі №04/2-2034
від 12.11.2010 року щодо забезпечення
повернення ФГ ім. Шевченка компенсації
безвідсоткової ставки за залученим
середньостроковим кредитом у сумі 15014
грн. - скасовано.

Цією постановою суду встановлено, що
«неможливість надання підприємству
агропромислового комплексу
компенсації повинна бути обумовлена
одночасною наявністю у нього
заборгованості як перед державним
(місцевим) бюджетом, так і перед
Пенсійним фондом України. Існування у
такого підприємства заборгованості
лише перед бюджетом або Пенсійним
фондом України, як підстава для
ненадання компенсації, виключається.
Станом на час надання позивачеві (ФГ ім.
Шевченка) компенсації та надіслання
оспорюваної вимоги за ФГ ім. Шевченка
рахувалась прострочена більше як на
шість місяців заборгованість перед
місцевим бюджетом, проте
заборгованість перед Пенсійним фондом
України у даного підприємства була
відсутня», а тому, на переконання суду,
«вимога Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації,
викидна в листі від 12.11.2010 року №04/2-2034, є
протиправною та підлягає скасуванню».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, у відповідача на час
надання заявки на участь у конкурсі для
надання часткової компенсації
відсоткової ставки за залученим
середньостроковим кредитом існувала
більше як шість місяців заборгованість
по податку з доходів фізичних осіб,
тобто лише перед місцевим бюджетом, що
не є перешкодою в силу вимог п.6 Порядку
№153 для отримання такої компенсації, а
так само не є підставою для її
повернення як незаконної.

Встановлені в ході судового розгляду
справи обставини дають суду підстави
вважати, що ФГ ім. Шевченка правомірно,
з дотриманням п.6 Порядку №153 отримано
компенсації в сумі 15014 грн., а тому
правові підстави для зобов'язання
відповідача повернути цю компенсацію
до Державного бюджету України
відсутні, а відтак в задоволенні позову
слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

За наведених обставин, вимоги позивача
безпідставні, необґрунтовані, такі, що
не відповідають фактичним обставинам
справи, а тому не підлягають до
задоволення.

Підстав для застосування ст. 94 КАС
України у суду немає.

Керуючись статтями 160-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на дану постанову
суду може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови,
складеної в повному обсязі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Гудима Н.С.