Справа № 826/3515/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2014 року № 826/3515/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК Джонсон" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників про
скасування податкового
18 березня 2013 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СК Джонсон» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників податку (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 13
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковим повідомленням -
рішенням й мотивує позовні вимоги тим,
що зазначення у податкових накладних
дати номеру рахунків фактур не
свідчить про нереальність
господарських операцій, здійснених із
контрагентами - постачальниками.

Заперечення відповідача співпадають з
висновками акта від 18 жовтня 2013 року
№ 1267/40-30/37-20-146137.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі підпункту 78.1.8. пункту 78.1.
статті 78 Податкового кодексу України,
відповідно до пункту 200.11 статті 200
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ «СК Джонсон» від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у сумі 4 345 282 грн. та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку у
сумі 1 653 499 грн., відображених у
податковій декларації з ПДВ за липень
2013 року (вх. від 20.08.2013 року № ), за
результатом якої складено акт
перевірки від 18 жовтня 2013 року №
1267/40-30/37-20-146137.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено наступні порушення:

- пунктів 198.2., 198.6. статті 198, пунктів 200.1.,
200.3. статті 200 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення суми
податкового кредиту та від'ємного
значення в розмірі 316063 грн. а саме: за
червень 2013 року на суму ПДВ 192058 грн.; за
липень 2013 року на суму ПДВ 124 004 грн.

- порушення підпункту 14.1.18. пункту 14.1.
статті 14, пункту 200.1. статті 200
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення суми бюджетного
відшкодування на загальну суму ПДВ у
розмірі 192 058 грн., у тому числі: за
липень 2013 року на суму ПДВ 192 058 грн.

Такий висновок податкового органу
мотивований тим, що податкові накладні
виписані контрагентами позивача із
порушенням порядку заповнення
податкових накладних, а саме не вказані
всі обов'язкові реквізити (не вказаний
дата і номер цивільно-правового
договору) та в графі «вид
цивільно-правового договору»
зазначено: «договір». Зазначені в
податкових накладних в письмовій формі
не укладалися. Дата зазначена в
податковій накладній в графі «Вид
цивільно-правового договору » є датою
виписки рахунку-фактури.

Вказана інформація, на думку
відповідача, свідчить, що порушення
позивачем пунктів 198.2., 198.6. статті 198,
пунктів 200.1., 200.3. статті 200 Податкового
кодексу України.

Податковим повідомленням - рішенням
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податку від 13 листопада 2013 року №
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування на суму 192 058 грн.

Згідно акту перевірки позивачем
включено до податкового кредиту за
червень 2013 року податкові накладні: від
04 червня 2013 року № 95 від постачальника
ДП «БІ ТІ Україна» та від 03 червня 2013
року № 4 від постачальника ПП
«Оста-Трейд», у яких не вказані всі
обов'язкові реквізити (не вказаний дата
і номер цивільно-правового договору).

Крім цього, Товариством з обмеженою
відповідальністю «СК Джонсон»
включено до податкового кредиту за
червень 2013 року наступні податкові
накладні: від 13 червня 2013 року № 39
(постачальник ТОВ «Улис Систем»); від 03
червня 2013 року № 2, від 11 червня 2013 року
№ 13, від 13 червня 2013 року № 21, від 25
червня 2013 року № 25, від 25 червня 2013 року
№ 28, № 27, № 26, від 21 червня 2013 року № 24
(постачальник ПП «Компанія Євростиль»);
від 20 червня 2013 року № 63 (постачальник
ТОВ «Тара-Пак»); від 04 червня 2013 року №
35, № 32, від 12 червня 2013 року № 36, від 04
червня 2013 року № 33 (постачальник ТОВ
«Гай»); від 05 червня 2013 року № 28, від 11
червня 2013 року № 76, № 75 (постачальник
ТОВ «Зберігаючі енергію технології»);
від 11 червня 2013 року № 45 (постачальник
ТОВ «ЮЕ Інтернейшнл»); від 04 червня 2013
року № 271 (постачальник ТОВ «Самекс
експрес»); від 06 червня 2013 року № 18, № 17
(постачальник Нові транспорті
технології); від 29 травня 2013 року № 21
(постачальник ТОВ «Бренд Сервіс»); від 07
червня 2013 року № 47 та від 14 червня 2013
року № 112 (постачальник ТОВ «Фортекс
ЛТД»); від 05 червня 2013 року № 6
(постачальник ТОВ «Полірекс ЛТД»); від 03
червня 2013 року № 97 (постачальник ТОВ
«Фірма «АВ Центр»); від 31 травня 2013 року
№ 34 (постачальник ТОВ «НВП Екологічна
лабораторія»); від 27 травня 2013 року № 394
(постачальник ТОВ «Ніко-Захід»); від 01
червня 2013 року № 20 та № 19 (постачальник
ТОВ «КВО Сервіс»); від 14 березня 2013 року
№ 90 (постачальник ТОВ «Маст Сервіс»);
від 13 червня 2013 року № 139 (постачальник
ТОВ «Манулі Україна Лтд»); від 23 травня
2013 року № 1715, від 30 травня 2013 року № 1841,
від 29 травня 2013 року № 1823, від 05 червня
2013 року № 1937, від 29 травня 2013 року № 1821
та № 1822 (постачальник ТОВ
«Акрілат-хімконтракт»); від 25 квітня 2013
року № 11; від 03 червня 2013 року № 261, 260, 259
(постачальник ТОВ «НВП Полікс»); від 03
червня 2013 року № 5 (постачальник ТОВ
«ІТО»); від 04 червня 2013 року № 2
(постачальник ТОВ «Негорит»); від 04
червня 2013 року № 56 (постачальник ТОВ
«Белтімпорт»); від 01 червня 2013 року № 2732
(постачальник ТОВ «ВБР Електрік»); від 13
червня 2013 року № 186 (постачальник ТОВ
«Укр.Авіа.Сервіс.Центр»); від 13 червня
2013 року № 2 (постачальник ТОВ
«Інтелект»); від 12 червня 2013 року № 123
(постачальник ТОВ «Видавничий Будинок
«Аванпостприм»); від 04 червня 2013 року №
55 (постачальник ТОВ «Белтімпорт»); від 07
червня 2013 року № 48, від 14 червня 2013 року
№ 113 (постачальник ТОВ «Фортекс ЛТД»);
від 04 червня 2013 року № 34 (постачальник
ТОВ «Гай»); від 07 червня 2013 року № 21, від
13 червня 2013 року № 41 та від 25 червня 2013
року № 70 (постачальник ТОВ «Тара-Пак»);
від 17 червня 2013 року № 1329 (постачальник
ТОВ «Фірма «АВ Центр»).

Відповідач стверджує, що у
вищезазначених податкових накладних в
графі «вид цивільно-правового
договору» зазначено: «договір».
Зазначені в податкових накладних
договори в письмовій формі не
укладалися. Дата зазначена в
податковій накладній в графі «Вид
цивільно-правового договору » є датою
виписки рахунку-фактури.

Також, ТОВ СК «Джонсон» включило до
податкового кредиту за липень 2013 року
податкові накладні: від 10 липня 2013 року
№ 27 (постачальник ФОП ОСОБА_2); від 10
липня 2013 року № 1831 (постачальник ТОВ
«НТТ Систем»); від 18 липня 2013 року № 28, №
27 (постачальник ТОВ «ТК Техком»); від 18
липня 2013 року № 2500 та від 02 липня 2013
року № 299 (постачальник ТОВ Самекс
Експрес); від 10 липня 2013 року № 70
(постачальник ТОВ «ІФМ-Електронік»);
від 15 липня 2013 року № 67, від 22 липня 2013
року № 92, від 30 липня 2013 року № 121 та №
123, від 31 липня 2013 року № 129
(постачальник ТОВ «Тара-Пак»); від 22
липня 2013 року № 19 (постачальник ПП
«Комел+»); від 26 липня 2013 року № 43, № 40, №
42, № 41 (постачальник ТОВ «Гай»); від 11
липня 2013 року № 110, від 24 липня 2013 року №
234, № 233,№ 235 (постачальник ТОВ
«Зберігаючи Енергію Технології»); від 12
липня 2013 року № 353 (постачальник ТОВ
«НВП «Полікс»); від 15 липня 2013 року № 1207
(постачальник ТОВ «АВ Центр»); від 11
липня 2013 року № 132951 (постачальник ТОВ
«Техноторг-Дон»); від 22 квітня 2013 року №
519, № 498 (постачальник ТОВ «Ніко
Донбас»); від 08 липня 2013 року № 2, від 05
липня 2013 року № 1, від 10 липня 2013 року №
4, № 5 та № 6 (постачальник ПП «Компанія
Євростиль»); від 10 липня 2013 року № 710002,
№ 710001 (постачальник ТОВ «Максус
Проджект»); від 16 травня 2013 року № 1584,
1582, 1583, 1586, 1585, 1584 (постачальник ПП
«Акрілат-хімконтракт»); від 26 червня 2013
року № 412 (постачальник ТОВ
«Ніко-Захід»), від 01 липня 2013 року № 25
(постачальник ТОВ «КВО Сервіс»); від 15
липня 2013 року № 73-74 (постачальник ТОВ
«Нові транспортні технології»); від 02
липня 2013 року № 11, від 11 липня 2013 року №
52 (постачальник ТОВ «Тара-Пак»); від 03
липня 2013 року № 30, 31, 32, від 09 липня 2013
року № 85, 84 (постачальник ТОВ
«Зберігаючи Енергію Технології»); від 23
липня 2013 року № 3027 (постачальник ТОВ
«Самекс експрес»).

У вищезазначених податкових накладних
в графі «вид цивільно-правового
договору» зазначено: «договір».
Зазначені в податкових накладних
договори в письмовій формі не
укладалися. Дата зазначена в
податковій накладній в графі «Вид
цивільно-правового договору » є датою
виписки рахунку-фактури.

Суд звертає увагу, що як вбачається з
акта перевірки (арк. справи 26-28, том 1),
контролюючим органом здійснено аналіз
первинних бухгалтерських та
податкових документів за наслідками
господарських взаємовідносин
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Джонсон» з
контрагентами-постачальниками, втім,
не приймаючи до уваги змісту та обсягу
господарських операцій, що вказані в
зазначених вище документах, тим самим
приходячи до переконання про
відсутність об'єктів оподаткування по
спірним господарським операціям,
податковий орган посилається на те, що
внаслідок порушень норм податкового
законодавства контрагентами позивача,
вказані документи не спричиняють змін
в бухгалтерському та податковому
обліку позивача, внаслідок чого
останній позбавлений законного права
на віднесення сум по таким документам
до податкового кредиту та витрат.

Відповідно до статті 1 розділу І
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підтвердженням здійснення
господарської операції є належним
чином оформлені первинні документи, що
містять дані про зміст господарських
операцій.

Згідно з пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно до пункту 201.4. статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

В даному випадку суд вважає за
необхідне звернути увагу на
помилковість тверджень податкового
органу з приводу неправомірного
зазначення в податкових накладних,
виданих контрагентами-постачальниками
в графі "вид цивільно-правового
договору" відповідних рахунків (фактур)
замість Договорів, в звичайному
розумінні цього поняття, адже сам по
собі Договір не є первинним документом,
а поняття "вид цивільно-правового
договору", на думку суду, слід розуміти
як відповідний правочин, що є підставою
для вчинення господарських операцій,
чого до уваги контролюючим органом не
прийнято, внаслідок чого зроблено
помилковий висновок про неправильне
оформлення податкових накладних.

Відповідно до пункту "а" статті 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Таким чином, податкова накладна є
документом, який є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Між тим, наявність податкових та
видаткових накладних дійсно є
обов'язковою обставиною для визначення
правильності формування податкового
кредиту та витрат, але не вичерпною,
оскільки підставою для виникнення
права на податковий кредит та витрати
є, зокрема, реальність господарських
операцій, на підставі яких сформовано
податковий кредит та витрати.

Як вже зазначалось, контролюючим
органом в акті перевірки не доведено
відсутності фактичного здійснення
господарських операцій та не надано
суду доказів (належним чином завірених
копій первинних документів) які не
відповідають вимогам, встановленим
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року №
996-ХІV.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в
розумінні статті 16 Податкового кодексу
України, навіть за умови допущення
попередніми постачальниками у ланцюгу
постачання товару/надання послуг
певних порушень податкового
законодавства, дані обставини тягнуть
негативні наслідки саме для таких
постачальників та не впливають на
право позивача (добросовісного
платника податку) на віднесення
відповідних сум до складу податкового
кредиту та витрат, а зміни в
бухгалтерському обліку позивача, за
наслідками взаємовідносин з
контрагентом, підтверджуються
контролюючим органом в самому акті
перевірки.

Податковий кодекс України не містить в
собі таких підстав для збільшення
платнику податків грошового
зобов'язання з ПДВ та податку на
прибуток, як наявність розбіжностей
між податковим кредитом покупця та
податковими зобов'язаннями
відповідача та/або наявністю висновку
посадової особи податкового органу
щодо ознак "фіктивності" контрагента, а
фактичність господарських операцій
позивача з контрагентом
підтверджується належним чином
завіреними копіями письмових доказів,
що наявні в матеріалах справи.

За таких обставин, доводи щодо
неправомірності формування позивачем
податкового кредиту та витрат,
викладені в акті перевірки,
спростовуються належними та
допустимими доказами, що наявні в
матеріалах справи, а обставини, на які
посилається представник відповідача,
не можуть бути достатніми доказами
"безтоварності"/неможливості
фактичного здійснення господарських
взаємовідносин між позивачем та
контрагентами.

Матеріали справи місять копії
податкових накладних, видаткових
накладних, виписаних на адресу
позивача
контрагентами-постачальниками (ТОВ
«Улис Систем», ПП «Компанія Євростиль»,
ТОВ «Тара-Пак», ТОВ «Гай» ТОВ
«Зберігаючі енергію технології», ТОВ
«ЮЕ Інтернейшнл», ТОВ «Самекс експрес»
ТОВ «Бренд Сервіс», ТОВ «Фортекс ЛТД»
ТОВ «Полірекс ЛТД», ТОВ «Фірма «АВ
Центр», ТОВ «НВП Екологічна
лабораторія», ТОВ «Ніко-Захід», ТОВ
«КВО Сервіс», ТОВ «Маст Сервіс», ТОВ
«Манулі Україна Лтд»,ТОВ
«Акрілат-хімконтракт», ТОВ «НВП
Полікс», ТОВ «ІТО», ТОВ «Негорит», ТОВ
«Белтімпорт», ТОВ «ВБР Електрік», ТОВ
«Укр.Авіа.Сервіс.Центр», ТОВ
«Інтелект», ТОВ «Видавничий Будинок
«Аванпостприм», ТОВ «Белтімпорт», ТОВ
«Фортекс ЛТД», ТОВ «Гай», ТОВ
«Тара-Пак», ТОВ «Фірма «АВ Центр», ФОП
ОСОБА_2, ТОВ «НТТ Систем», ТОВ «ТК
Техком», ТОВ Самекс Експрес», ТОВ
«ІФМ-Електронік», ТОВ «Тара-Пак», ПП
«Комел+», ТОВ «НВП «Полікс», ТОВ
«Техноторг-Дон», ПП «Компанія
Євростиль»); ТОВ «Максус Проджект»);
ТОВ «КВО Сервіс», ТОВ «Тара-Пак», ТОВ
«Самекс експрес»).

Оплата за придбані товари
здійснювалась в порядку
безготівкового розрахунку, що
підтверджують відповідні копії
платіжних доручень.

Суд звертає увагу, що товари, отримані
позивачем, не є обмеженими в цивільному
обороті, не отримані внаслідок
вчинення злочину, а сама по собі
операція з придбання таких
товарів/послуг не може бути визначена
судом як порушення встановленого
порядку.

Частина 1 статті 91 Цивільного кодексу
України встановлює, що цивільна
правоздатність юридичної особи
виникає з моменту її створення і
припиняється з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Отже, за змістом зазначеної норми,
державна реєстрація юридичної особи є
юридично значимою дією, з якою цивільне
та господарське законодавство пов'язує
виникнення цивільної правоздатності.

Як вбачається з пояснень позивача, а
зворотного акт перевірки не містить, на
момент вчинення господарських
правовідносин між позивачем та
контрагентами і на момент фактичного
виконання даних господарських
відносин, контрагенти позивача, як
юридичні особи, були внесені в Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців та були
зареєстровані платниками податку на
додану вартість.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
платниками податків (постачальниками)
з метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару у ланцюгу постачання від
виконання податкових зобов'язань може
свідчити про незаконність формування
податкового кредиту/витрат, однак
таких обставин в ході розгляду даної
справи встановлено не було, з
урахуванням чого доводи контролюючого
органу про завищення суми податкового
кредиту та від'ємного значення в
розмірі 316063 грн. та завищення суми
бюджетного відшкодування на загальну
суму ПДВ у розмірі 192 058 грн., є
необґрунтованими.

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку про
безпідставність винесення податкового
повідомлення-рішення від 13 листопада
2013 року № .

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Джонсон»
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
Джонсон» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податку від 13 листопада 2013 року №
.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
Джонсон» за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник