Справа № К/9991/64662/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/64662/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2011 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Мирненської сільської ради про
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Мирненської
сільської ради про зобов'язання
виплатити середній заробіток за весь
час затримки розрахунку при звільнені
по день фактичного розрахунку, а саме
суму 1942 грн. 40 коп., зобов'язання
Мирненську сільську раду виплатити
компенсацію за невикористані
відпустки за попередні роки за період
роботи з 24.11.2006 року по 14.11.2009 року у сумі
8 441 грн. 17 коп. не виплачені при
звільненні, та середній заробіток за
весь час затримки виплати розрахунку
при звільненні по день фактичного
розрахунку 12 625 грн. 60 коп., зобов'язання
Мирненську сільську раду призначити
щомісячну вихідну допомогу за шість
місяців 9 754 грн. 16 коп., зобов'язання
внести запис до трудової книжки про
призначення допомоги відповідно до ст.
33 Закону України "Про статус депутатів
місцевих рад" з зазначенням номеру та
дати рішення про призначення вихідної
допомоги, відшкодування моральної
шкоди у розмірі 25000 грн.

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2011 року, частково зміненою
постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2011
року, позов задоволено частково.

Зобов'язано Мирненську сільську раду
виплатити ОСОБА_2 середній заробіток
за час затримки розрахунку у розмірі
1501,60 грн., компенсацію за невикористану
відпустку у сумі 8446,50 грн., заробітну
плату за шість місяців у розмірі 14 952
грн.

Зобов'язано Мирненську сільську раду
внести запис до трудової книжки ОСОБА_2
відповідно до положень частини 2 ст. 33
Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад» зарахувати ОСОБА_2 до
страхового стажу і стажу роботи за
спеціальністю рахівник-касир період з
17.11.2010 року по 17.05.2011 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити судові рішення у
справі та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в частині
затримки розрахунку при звільненні та
зобов'язати провести доплату до
середньої заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 1993 року ОСОБА_2
працювала на посаді рахівник-касир
Мирненської сільської ради.

Рішенням Мирненської міської ради від
06.04.2006 року ОСОБА_2 була обрана на
посаду Мирненського сільського голови.

Рішенням Мирненської сільської ради №
1/6-3 від 16.11.2010 року було припинено
повноваження Мирненського сільського
голови ОСОБА_2 у зв'язку з закінченням
повноважень відповідно до вимог ч. 1 ст.
42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Платіжним дорученням № 475 від 30.11.2010
року з позивачем було проведено
розрахунок при звільненні.

Відповідно до положень статті 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

З часу звільнення позивача з 16.11.2010 року
з нею не було проведено розрахунку при
звільненні. Таким чином, середній
заробіток за час затримки розрахунку
складає 1501 грн. 60 коп.

Судами також встановлено, що ОСОБА_2 у
2000 році, в 2002 році та в 2004 році відпустка
не надавалася і компенсація за
невикористані відпустки не
виплачувалася.

Відповідно до положень ст. 83 КЗпП
України у разі звільнення працівника
йому виплачується грошова компенсація
за всі невикористані ним дні щорічної
відпустки.

Судом першої інстанції вірно зроблено
висновок про стягнення компенсації за
невикористані відпустки у розмірі 8446,50
грн.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 33
Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад» депутату місцевої ради,
який працював у раді на постійній
основі, після закінчення таких
повноважень надається попередня
робота (посада), а за її відсутності -
інша рівноцінна робота (посада) на тому
самому або, за згодою депутата, на
іншому підприємстві, в установі,
організації.

У разі неможливості надання
відповідної роботи (посади) на період
працевлаштування за колишнім
депутатом місцевої ради зберігається,
але не більше шести місяців, середня
заробітна плата, яку він одержував на
виборній посаді у раді, що виплачується
з відповідного місцевого бюджету. У
разі, якщо колишній депутат місцевої
ради має право на пенсійне
забезпечення або йому призначена
пенсія за віком, по інвалідності, у
зв'язку із втратою годувальника, за
вислугу років відповідно до закону, за
ним не зберігається середня заробітна
плата, яку він одержував на виборній
посаді в раді.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу не надавалася рівноцінна
робота, оскільки на попередній роботі
була працевлаштована інша особа по
безстроковому трудовому договору.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про стягнення на
користь позивача середньої заробітної
плати за шість місяців у розмірі 14 952
грн. відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад».

Статтею 33 Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад" передбачено, що
час, коли колишній депутат тимчасово не
працював у зв'язку з неможливістю
надання йому попередньої або
рівноцінної роботи (посади)
безпосередньо після закінчення строку
його повноважень, зараховується, але не
більше шести місяців, до страхового
стажу і стажу роботи (служби) за
спеціальністю, за якою депутат
працював до обрання у місцеву раду, де
він виконував свої обов'язки на
постійній основі.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів також погоджується з висновком
апеляційного суду про зобов'язання
Мирненську сільську раду внести запис
до трудової книжки ОСОБА_2 про
зарахування до страхового стажу і
стажу роботи за спеціальністю
рахівник-касир період з 17.11.2010 року по
17.05.2011 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а частково змінену
постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2011 року та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Мирненської сільської ради про
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній