Справа № 740/1581/14
Суддя: Діденко О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1581/14
Провадження № 2-а/740/45/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ніжині
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до: відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, Головного управління юстиції
у Чернігівській області, третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідачів - головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Петренко С.В., про визнання
неправомірними дій, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження та
зобов»язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

07 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з скаргою, а після
усунення недоліків відповідно до
ухвали судді від 08 квітня 2014 року - з
адміністративним позовом, у якому
просив визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Петренка С.В.
(далі по тексту - державного виконавця
Петренка С.В.) щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі
його заяви від 20 березня 2014 року про
прийняття до виконання виконавчого
листа № 2-а-2948 від 21 червня 2011 року,
виданого Ніжинським міськрайонним
судом, скасувати постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
від 26 березня 2014 року ВП № 42694899 та
зобов»язати державного виконавця
Петренка С.В. задовольнити його заяву
від 20 березня 2014 року про прийняття
виконавчого документа до виконання.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував
тим, що 20 березня 2014 року ним до
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Чернігівській області було подано
заяву, у якій він просив прийняти до
виконання виконавчий лист № 2-а-2948 від 21
червня 2011 року, але постановою
державного виконавця Петренка С.В. від
26 березня 2014 року у прийнятті до
провадження виконавчого документа та
у відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-2948 від 21 червня 2011 року
відмовлено з тих підстав, що виконавче
провадження з виконання вказаного
виконавчого листа закінчено на
підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», про що 28
грудня 2012 року винесено постанову, яка
не скасована у встановленому порядку, а
тому виконавче провадження, яке
завершене, не може бути розпочате
знову, та у зв»язку з тим, що ним
пропущено строк пред»явлення
виконавчого документа до виконання.
Дії державного виконавця Петренка С.В.
по відмові у відкритті виконавчого
провадження вважає неправомірними,
оскільки постанова про закінчення
виконавчого провадження від 28 грудня
2012 року йому, як стягувачу коштів, не
направлялася, про наявність такої
постанови він дізнався лише зі змісту
постанови державного виконавця
Петренка С.В. від 26 березня 2014 року, а
відповідно він був позбавлений
можливості оскаржити її у
встановленому порядку, а також ні йому,
ні суду не було повернуто виконавчий
лист, та що оскаржувана постанова
винесена без з»ясування наявності на
рахунках у боржника коштів для даного
виду виплат, та з тих підстав, що строк
для подання виконавчого документа до
виконання ним не пропущено,

посилаючись при цьому на п.3 розділу II
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

В судове засідання позивач ОСОБА_1
повторно не з»явився, але від нього
надійшла заява, у якій він справу
просив розглянути за його відсутності
і позовні вимоги підтримав.

Відповідно до ч.3 ст.181 КАС України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби. Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, який позивачем зазначений у
позові в якості відповідача,
відповідно до ст.3 Закону України «Про
державну виконавчу службу» не є
органом державної виконавчої служби,
тобто, не є належним відповідачем, а
входить до складу Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, яке й повинно відповідати за
даним адміністративним позовом.
Відповідно до ст.52 ч.1 КАС України
заміну відповідача з неналежного на
належного може бути проведено лише за
згодою позивача, отримати яку від
позивача суд позбавлений можливості,
оскільки він у судове засідання не
з»явився. Тому ухвалою суду від 25
квітня 2014 року, постановленою з
занесенням до журналу судового
засідання, Головне управління
юстиції у Чернігівській області
відповідно до ч.2 ст.52 КАС України
залучено до участі в справі у якості
другого відповідача, так як це не тягне
за собою зміни підсудності
адміністративної справи, оскільки
відповідно до ч.6 ст.181 КАС України
адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Представники відповідачів та
третя особа також у судове засідання
не з»явилися, хоч викликалися, про що
свідчать повідомлення про вручення їм
поштових відправлень на а.с.37-39, при
цьому від третьої особи до суду
надійшли заперечення, в яких він просив
справу розглянути за його відсутності.
Відповідачі про причини неявки суд не
повідомили. За зазначених обставин суд
визнав можливим справу розглянути за
відсутності позивача, представників
відповідачів та без третьої особи, у
зв»язку з чим та відповідно до ч.1 ст.41
КАС України фіксування судового
засідання звукозаписувальним
технічним засобом не здійснювалося.

У запереченнях третя особа - державний
виконавець Петренко С.В. у задоволенні
позовних вимог позивача просив
відмовити, мотивуючи тим, що постанова
від 28 грудня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження позивачем не
оскаржувалася і у встановленому
порядку не скасовувалася, тому за її
наявності завершене виконавче
провадження на підставі заяви позивача
не могло бути розпочатим знову, та крім
того, стягувачем пропущено строк
пред»явлення виконавчого документа до
виконання і судом пропущений строк не
поновлювався. Також зазначив, що
позивачем не наведено норми закону,
яку він вважає порушеною винесенням
державним виконавцем постанови про
відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа, та що
виконавчий документ разом із
супровідним листом був повернутий
суду 05 лютого 2013 року.

Дослідивши письмові докази, приймаючи
до уваги заперечення третьої особи на
позовну заяву, суд приходить до
наступного висновку.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21
червня 2011 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 та зобов»язано
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради Чернігівської області провести
нарахування та виплату недоплаченої
йому разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік відповідно до ч.5 ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни і гарантії їх соціального
захисту», ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням отриманої
суми, яка ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року залишена без змін
та на виконання якої ОСОБА_1 01
листопада 2012 року було видано
виконавчий лист № 2-а-2948, що убачається
з матеріалів оглянутої в судовому
засіданні справи № 2а-2948/11, на

обкладинці якої мається підпис
позивача у підтвердження отримання
ним виконавчого листа. З матеріалів
справи № 2а-2948/11 видно, що 28 грудня 2012
року державним виконавцем Петренком
С.В. винесено постанову, в якій
зазначено, що при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-а-2948
судове рішення боржником виконано
частково - проведено перерахунок
допомоги ОСОБА_1, а її виплата не
проведена через відсутність коштів на
рахунках боржника для даного виду
виплат, тому виконавче провадження
закінчено. Дана постанова надійшла до
суду 07 лютого 2013 року разом з
виконавчим листом, який повторно 13
лютого 2013 року судом був направлений на
виконання відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, але він знову був повернутий
суду 27 лютого 2013 року (згідно штампу
реєстрації вхідної кореспонденції),
посилаючись на те, що завершене
виконавче провадження не може бути
розпочатим знову, а підстав для
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження у начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області немає. 13 березня
2013 року виконавчий лист був
направлений стягувачу ОСОБА_1 і хоч
відомості про його отримання ОСОБА_1 у
матеріалах справи № 2а-2948 за 2011 рік
відсутні, але, виходячи з доданої до
позову заяви позивача та із постанови
державного виконавця Петренка С.В. від
26 березня 2014 року, якою у відкритті
виконавчого провадження було
відмовлено, видно, що заява про
примусове виконання судового рішення
та виконавчий лист надійшли від
позивача ОСОБА_1 на виконання 24
березня 2014 року, тобто, виконавчий лист
ним отримано. Підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження у
постанові зазначено, що постанова від
28 грудня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження не скасована,
тому завершене виконавче провадження
не може бути розпочато знову крім
випадків, передбачених цим Законом, та
тому, що стягувачем пропущено строк
пред»явлення виконавчого документа до
виконання, але при цьому державний
виконавець Петренко С.В. посилався на
п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», тобто, на
наявність інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.
Частина перша статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження» містить
перелік підстав, викладених у пунктах
1-8, за яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження. При цьому пропущення
строку пред»явлення виконавчого
документа до виконання, як підстава для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, передбачена у п.1 ч.1 цієї
статті, а відповідно до ч.1 ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження»
завершене виконавче провадження не
може бути розпочатим знову, крім
випадків, передбачених цим Законом, що
можливо віднести до наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Копія постанови та виконавчий лист
відповідно до супровідного листа №
02.1-25/296/6 за підписом державного
виконавця Петренка С.В. направлені
позивачу 26 березня 2014 року, а отримані
27 березня 2014 року, що убачається із
штампу на конверті, копія якого додана
до позову.

Відповідно до ст.181 ч.2 п.1 КАС
України позовну заяву може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів.

Оскаржувана позивачем постанова
винесена державним виконавцем
Петренком С.В. 26 березня 2014 року,
отримана позивачем 27 березня 2014 року, а
позов надійшов до суду 07 квітня 2014
року - в перший робочий день після двох
вихідних днів, на останній з яких
припадає закінчення 10-денного строку,
тобто, в строк.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідно до
ч.2 цієї ж статті в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Посилання позивача на ту обставину, що
постанова державного виконавця

Петренка С.В. від 28 грудня 2012 року йому
не направлялася і про її наявність
він дізнався лише зі змісту постанови
державного виконавця Петренка С.В. від
26 березня 2014 року, а відповідно він був
позбавлений можливості оскаржити її у
встановленому порядку, як на
підставу, на якій ґрунтуються його
вимоги за даним позовом, суд вважає
такими, що не знайшли підтвердження
належними доказами, оскільки
постанова державного виконавця
Петренка С.В. від 28 грудня 2012 року
позивачем не оскаржується і питання
про поновлення строку для її
оскарження не вирішується, а з
фактичних дій позивача, які полягали в
повторному пред»явленні виконавчого
листа до виконання убачається, що йому
було відомо про наявність постанови
державного виконавця Петренка С.В. від
28 грудня 2012 року.

Як зазначено вище, виконавчий лист
двічі повертався суду відділом
примусового виконання рішень, після
чого повторно був наданий позивачу,
тобто, як після винесення постанови
від 28 грудня 2012 року, так і постанови
від 26 березня 2014 року, виконавчий лист
повертався: в першому випадку суду, а
в другому - стягувачу, тобто, позивачу,
що свідчить про дотримання державним
виконавцем вимог ч.2 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Далі, як на підставу для
задоволення заявлених вимог, позивач
посилається на ту обставину, що
оскаржувану постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
винесено без з»ясування наявності на
рахунках у боржника коштів для даного
виду виплат, але суд вважає, що таке
посилання не є підставою для
задоволення вимог позивача, оскільки
відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження» завершене
виконавче провадження не може бути
розпочате знову, а з»ясування
наявності коштів на рахунку боржника,
на що вказує позивач, відповідно до ч.3
ст.11 цього Закону можливе лише у
процесі здійснення державним
виконавцем виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий лист може бути
пред»явлений до виконання протягом
року з наступного дня після набрання
ним законної сили, якщо інше не
передбачено законом. Як убачається з
копії виконавчого листа № 2а-2948/11,
строк пред»явлення його до виконання
встановлений до 20 вересня 2013 року.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.23 Закону
України «Про виконавче провадження»
пред'явлення виконавчого документа
до виконання переривається:
пред'явленням виконавчого документа до
виконання, частковим виконанням
рішення боржником, а відповідно до ч.2
цієї ж статті після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується. Частиною 3 цієї ж статті
Закону передбачено, що в разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв»язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
після переривання встановлюється з
дня його повернення. Виконавчий лист
разом з постановою про закінчення
виконавчого провадження від 28 грудня
2012 року був повернутий суду 07 лютого 2013
року, а позивачем повторно було
пред»явлено виконавчий лист до
виконання на підставі його заяви 20
березня 2014 року, тобто, після сплину 07
березня 2014 року річного строку.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до
суду, який видав виконавчий документ,
або до суду за місцем виконання. Суд
розглядає таку заяву в десятиденний
строк, якщо інше не передбачено
законом. Позивачем надане йому
законом право на звернення до суду з
заявою про поновлення строку
пред»явлення виконавчого листа до
виконання не використано. Відповідно
до ч.1 ст.24 Закону державний виконавець
відмовляє у прийнятті до провадження
виконавчого документа, строк
пред'явлення для примусового

виконання якого закінчився, про що
виносить відповідну постанову.

За встановлених обставин у
задоволенні позовних вимог позивача
ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.159-163 КАС України, ст.ст.
22, 23, 24, 50 Закону України «Про виконавче
провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до:
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідачів -
головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Петренко С.В.,
про визнання неправомірними дій
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Петренка С.В.
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі заяви ОСОБА_1
від 20 березня 2014 року про прийняття до
виконання виконавчого листа № 2-а-2948
від 21 червня 2011 року, виданого
Ніжинським міськрайонним судом,
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26 березня 2014 року ВП № 42694899 та
зобов»язання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Петренка С.В. задовольнити
заяву ОСОБА_1 від 20 березня 2014 року про
прийняття виконавчого документа до
виконання, відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Ніжинський міськрайонний суд
протягом 10-и днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Діденко О.П.