Справа № 806/434/14
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Житомир справа № 806/434/14

час прийняття: 16 год. 10 хв.
категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернова Г.В.,

за участі секретаря Стралківської К.П. ,

за участі представника позивача
Лахтаріна А.А.,

за участі представника відповідача
Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілк Ест" до
Житомирської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення №101050000/2013/300052/1 від 31.12.2013,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення Житомирської
митниці №101050000/2013/300052/1 від 31.12.2013 року.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що Житомирською митницею при
митному оформленні партії товару
безпідставно визначено митну вартість
за резервним методом її визначення,
оскільки були розбіжності у
документах, поданих для митного
оформлення. Однак це не відповідає
дійсності, поскільки у відповідача
були в наявності всі документи,
необхідні для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, ніяких обмежень передбачених
ст.58 МКУ для визначення митної вартості
за ціною контракту не було, а тому
застосування резервного методу, як і
будь-якого наступного методу
визначення митної вартості з боку
відповідача, є необґрунтованим та
таким, який призвів до винесення
неправомірного рішення про
коригування митної вартості товарів.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні, надавши письмові
заперечення на позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Як встановлено судом, 01.06.2013 року ТОВ
"Мілк Ест" (покупець) укладено з
Компанією "NAVIGAATOR LTD", Естонія
(продавець), зовнішньоекономічний
контракт № 2013/06/01, відповідно до умов
якого продавець продає, а покупець
придбаває товар. Кількість товару,
асортимент, умови поставки та ціна
визначається в додатках, які є
невід'ємною частиною контракту,
продавець долучає до товару наступну
документацію: комерційний інвойс,
транспортний документ, сертифікат
аналізу, сертифікат якості, сертифікат
походження, експортну декларацію.
Товар поставляється партіями в Україну
відповідно до письмових заявок Покупця
(а.с.10-13).

Згідно додатку № 3 від 06.11.2013 року, який
є невід'ємною частиною вказаного
контракту, Продавець зобов'язується
поставити масло солодковершкове
вартістю 339750,00 доларів США за 75,5 тонн
ціною 4500 доларів США за 1 тонну та жир
молочний зневоднений вартістю 104064,00
доларів США за 19,2 тонн ціною 5420 доларів
США за 1 тонну виробництва США, а
Покупець оплатити даний товар протягом
90 днів з моменту доставки товару на
рахунок банку Сведбанк в м.Таллін.
Товар поставляється на умовах СРТ
Ружин, Україна (Інкотермс 2010) (а.с.14).

Як видно із матеріалів справи, 30.12.2013
року року позивачем заявлено до
митного оформлення отриманий від
Компанії "NAVIGAATOR LTD", Естонія за вказаним
вище додатком № 3 до контракту товар:
жир молочний безводний 99,8% + - 0,1%,
розфасований в 768 картонних ящиках по 25
кг загальною вагою 19,2 тонни вартістю
104064,00 доларів США та ціною 5420 доларів
США за 1 тонну та подано до Житомирської
митниці митну декларацію №101050000/2013/005338.

Митна вартість вказаних вище товарів
визначена товариством за ціною
господарської операції, вчиненої у
відповідності до вимог додатку № 3 від
06.11.2013 року до зовнішньоекономічного
контракту 2013/06/01 в сумі 104064,00 доларів
США.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у декларації митної вартості
товарів позивачем подано митному
органу: зовнішньоекономічний контракт
від 01.06.2013 року № 2013/06/01, додаток № 3 від
06.11.2013 року до контракту 2013/06/01, інвойс
від 06.11.2013 №88021266, ветеринарне
свідоцтво Щ-30 № 161139 від 30.12.2013 року,
міжнародну товарну-транспортну
накладну CMR № 2434, сертифікат
відповідності, пакувальний лист № 320451
від 29.11.2013 року, тощо.

Вказані обставини відповідачем не
оспорюються.

Відповідно до картки відмови №
101050000/2013/00073,винесеної Житомирською
митницею, в прийнятті митної
декларації №101050000/2013/005338 та у випуску
товарів позивачу було відмовлено з тих
підстав, що документи, подані для
митного оформлення товару містять
розбіжності, а саме інвойс та контракт
засвідчені різними підписами.
Додатково подана ТОВ "Мілк Ест"
калькуляція експортера № 78 від 10.12.2013
року, не усунула розбіжностей в
документах, крім того, декларантом не
подано ще ряд додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; копію декларації
країни відправлення (а.с.18-19).

Враховуючи вказане, 31.12.2013 року
Житомирською митницею видано
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості товарів № 101050000/2013/300052/1
у сторону збільшення до 110524,80 доларів
США за 19,2 тонн імпортованого жиру
молочного безводного з розрахунку 5,7565
доларів США за 1 тонну та зазначено, що
за інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Митна вартість не
може бути визначена за ціною договору
щодо імпортованих товарів, оскільки
документи зазначені у частині 2 статті
53 МКУ, подані для митного оформлення,
містять розбіжності (інвойси,
контракти підписані різними особами).
Митна вартість визначена за резервним
методом, яка грунтується на раніше
визнаних митними органами митних
вартостях МД № 101060000/2013/21982 від 28.12.2013
року з урахуванням коригувань на обсяг
партії товарів тощо. Джерело
інформації: інформація цінової бази
ЄАІС Міндоходів щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено ( а.с. 16-17).

У зв'язку із коригуванням митної
вартості позивач 31.12.2013 року оформив
електронну митну декларацію №
101050000/2013/005356 за скоригованою
відповідачем вартістю товару, що
склала 110524,00 доларів США з розрахунку
5756,5 доларів США за 1 тонну (а.с.53-54).

Відповідно до статті 49 Кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53
Кодексу, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Тобто, орган доходів і зборів має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак, такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Позивачем на підтвердження
об'єктивності заявленої митної
вартості товарів було надано до суду
наступні додаткові документи,
досліджені в судовому засіданні:

-експертний висновок ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
від 23.01.2014 року № 11/68, в якому вказано, що
контрактна ціна 5420 доларів США на
зневоднений молочний жир 99%
виробництва США на умовах поставки СРТ
Ружин не суперечить кон'юктурі ринку з
врахуванням дати підписання додатку №
3 від 16.03.2013 року (а.с.22);

- звіт № 02/01 від 16.01.2014 року про
незалежну оцінку майна, що належить ТОВ
"Мілк Ест", в якому на сторінці 32
зазначено, що загальна вартість майна (
молочний жир 99% за 19,2 тонни) складає 105066
доларів США (а.с.23-34);

-платіжне доручення в іноземній валюті
№ 005 від 08.01.2014 року про переказ 104064
доларів США (а.с.20) та лист банку
"Фінанси та Кредит" № 01-001/1167 від 15.01.2014
року (а.с.21), якими підтверджується
перерахування вказаної суми на рахунок
Продавця.

Під час дослідження письмових
матеріалів справи судом не встановлено
обставин, які б свідчили про існування
достатніх підстав для виникнення
обґрунтованого сумніву у Житомирської
митниці щодо вартості імпортованого
товару.

Що стосується посилань митниці при
винесенні рішення про коригування
митної вартості на наявність у
документах позивача окремих
розбіжностей, а саме: інвойси (а.с.15, 36)
та контракт підписані різними особами,
слід зазначити, що згідно листа
директора компанії "NAVIGAATOR LTD", Естонія,
від 05.03.2014 року № 10012435 право підпису
інвойсів в цій компанії мають також
головний бухгалтер та менеджери
компанії (а.с.105).

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Отже, наведеною правовою нормою
передбачено єдину підставу для
заборони застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) - не
підтвердження декларантом
документально або не визначення
кількісно і достовірно та/або
відсутність хоча б однієї із складових
митної вартості, яка є обов'язковою при
її обчисленні.

Зазначені відповідачем розбіжності у
підписах не впливають на числові
значення складових митної вартості
товарів і не позбавляють Товариство
права на застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються, з врахуванням того, що
позивачем використані відомості, які
повністю підтверджені документально.

Таким чином, судом встановлено, що
Житомирською митницею неправомірно
відмовлено ТОВ "Мілк Ест" у прийнятті
митної декларації, оскільки
декларантом було подано всі необхідні
документи, які підтверджували митну
вартість товару і які відповідали
вимогам норм Митного кодексу, а тому
необхідності у пред'явленні додаткових
документів для визначення митної
вартості товару не було. Позивачем під
час митного оформлення товару в
повному обсязі були виконані вимоги
Митного кодексу України, та він мав всі
законні підстави на застосування
митної вартості за 1-м методом, тобто за
ціною контракту, і відповідно рішення
про коригування вартості за резервним
методом не базувалось на вимогах
чинного законодавства.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

На підставі викладеного суд дійшов до
висновку, що Житомирська митниця,
приймаючи спірне рішення корегування
митної вартості товарів, діяла на
підставі, в межах повноважень, що
передбачені законодавством, з метою, з
якою це повноваження надане, але діяла
упереджено, не у спосіб, що
передбачений законами, не обґрунтовано
та без урахування усіх обставин.

Отже, суд вважає, що Житомирською
митницею неправомірно видано спірне
рішення про коригування митної
вартості товарів, а тому позов слід
задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №101050000/2013/300052/1 від
31.12.2013року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 25
березня 2014 р.