Справа № 810/2023/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року № 810/2023/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Виноградова
О.І., розглянувши порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом приватного
підприємства "Карєтта"

до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Київській
області

про визнання протиправною та
скасування постанови,

в с т а н о в и в:

25 березня 2014 р. до Київського
окружного адміністративного суду
звернулося приватне підприємство
"Карєтта" (далі - позивач) з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області (далі -
відповідач) про визнання протиправною
та скасування постанови від 27
листопада 2013 р. № 1276.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
постанова про накладення стягнень,
передбачених ст. 23 Закону України "Про
захист прав споживачів", від
27 листопада 2013 р. № 1276 (далі -
постанова № 1276), якою на нього було
накладено штраф у сумі 5186 грн 10 коп., є
протиправною, оскільки відповідачем
було порушено порядок вручення
позивача акту преревірки та припису, а
також порядок направлення копії
названої постанови.

Відповідач позов не визнав, подав до
суду заперечення, в яких просив у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що під час
проведення перевірки було встановлено
порушення позивачем вимог п. 7 Правил
побутового обслуговування населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16 травня 1994 р. №
313 (із змінами і доповненнями) (далі -
Правила № 313), п. 17 По рядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15 червня 2006 р. № 833 (далі - Порядок №
833), п. 3 "Правил надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів"
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 11 листопада 2011
р. № 792 (далі - Правила № 792) та ст. ст. 6, 15
Законом України "Про захист прав
споживачів" від 12 травня 1991 р. № 1023-ХІІ
(далі - Закон України № 1023-ХІІ). Зокрема,
вчинено порушення, перелічені в акті
перевірки, за що стосовно позивача було
винесено постанову № 1276 про накладення
штрафу (а.с. 28-33).

22 та 29 квітня 2014 р. представниками
сторін були подані суду клопотання, у
яких вони просили розглянути справу
без участі їх представників.

Розглянувши матеріали справи,
клопотання сторін, суд не знаходить
перешкод для розгляду справи та вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, без участі
повноважних представників сторін
відповідно до приписів ч. 4 ст.
122 КАС України за наявними в ній
матеріалами.

Суд у судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
встановив таке.

10 лютого 2011 р. позивач зареєстрований,
як юридична особа, що підтверджується
копіями довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серія АБ № 155347 та свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи серія А01 № 759150 (а.с. 8-9).

17 вересня 2013 р. відповідачем було
проведено перевірку дотримання
позивачем законодавства про захист
прав споживачів за адресою: Київська
область, м. Біла Церква, вул. Рибна, 1.

Про проведення перевірки позивача було
проінформовано письмовим
повідомленням відповідача від 6
вересня 2013 р. № 001688 (а.с. 38).

17 вересня 2013 р., за результатами
перевірки, відповідачем було складений
акт перевірки № 001270 щодо дотримання
законодавства про захист прав
споживачів (далі - акт № 001270), в якому
було перелічено встановлені порушення
(а.с. 42-48).

27 листопада 2013 р., на підставі
названого акту, відповідачем було
прийнято постанову № 1276, згідно з якою
до позивача застосовано штраф у сумі
5186 грн 10 коп за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію
(а.с. 16).

Не погоджуючись із постановою № 1276,
позивач звернувшись із даним позовом
до суду.

Спірні правовідносини врегульовані
Законом України № 877-V, Законом України
№ 1023-ХІІ, Порядком проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг (затверджений Наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 7
березня 2012 р. № 310, зареєстроване у
Міністерстві юстиції України 11 травня
2012 р. за № 743/21056) (далі -
Порядок), Положенням про порядок
накладення та стягнення штрафів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів (затверджене
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 р. № 1177) (далі -
Положення), Правилами № 313 та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону
України № 877-V заходи державного
нагляду (контролю) - планові та
позапланові заходи, які здійснюються
шляхом проведення перевірок, ревізій,
оглядів, обстежень та інших дій.

Як убачається зі ст. 7 Закону
України № 877-V, для здійснення планового
або для здійснення планового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, на підставі наказу
оформлюється посвідчення (направлення)
на проведення заходу.

Згідно з вимогами ч. 4, 5 ст. 5 Закону
України № 877-V органи державного
нагляду (контролю) здійснюють планові
заходи з державного нагляду (контролю)
за умови письмового повідомлення
суб'єкта господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення, окрім іншого, повинно
містити дату початку та дату
закінчення здійснення планового
заходу. Строк здійснення планового
заходу не може перевищувати
п'ятнадцяти робочих днів, а для
суб'єктів малого підприємництва - п'яти
робочих днів, якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
№ 877-V для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. У
посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються: номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід;
підстави для здійснення заходу;
предмет здійснення заходу.

Як убачається зі ст. 7 Закону України №
877-V, суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею. Пред'явлення наказу на
проведення перевірки не передбачено
жодним нормативно-правовим документом
у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 7 Закону
України № 877-V за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю).

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

Як убачається із вимог п. 3.2 Порядку,
зміст порушення повинен бути
конкретизований та викладений
відповідно до норм законодавства.
Довільне викладення або трактування
вимог нормативно-правових актів та
документів не допускається. Опис
порушень закінчується аргументованими
висновками з посиланням на відповідні
законодавчі, нормативно-правові акти
та нормативні документи.

Згідно з вимогами п. 1.5 Положення
посадові особи під час проведення
перевірки здійснюють державний
контроль стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
про захист прав споживачів та мають
право:

- безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства виробничі, складські,
торговельні та інші приміщення
суб'єктів господарювання;

- відбирати у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, зразки товарів, сировини,
матеріалів, напівфабрикатів,
комплектувальних виробів для
проведення перевірки їх якості на
місці або незалежної експертизи у
відповідних лабораторіях та інших
установах, акредитованих на право
проведення таких робіт згідно із
законодавством;

- проводити контрольні перевірки
правильності здійснення розрахунків
зі споживачами;

- одержувати безоплатно від
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, що
перевіряються, копії необхідних
документів, які характеризують якість
продукції, сировини, матеріалів,
комплектувальних виробів, що
використовуються для виробництва
такої продукції;

- уживати в установленому порядку
передбачених законодавством заходів
до суб'єктів господарювання, які
допустили порушення прав споживачів, і
вносити відповідні пропозиції щодо їх
подальшої діяльності та притягнення до
відповідальності винних у порушенні
прав споживачів згідно з чинним
законодавством.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України
№ 1023-ХІІ, передбачені права споживачів,
до яких, зокрема, відноситься, право на
належну якість продукції та
обслуговування, на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника.

Як убачається зі ст. 6 Закону України №
1023-ХІІ, продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 15 Закону
України № 1023-ХІІ споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна
містити:

-назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими во ни реалізуються;

-найменування нормативних
документів, вимогам яких повинна
відповідати вітчиз няна продукція;

-дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а та кож іншу
інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

-відомості про вміст шкідливих
для здоров'я речовин, які встановлені
нормативно- правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі за
стереження встановлені
нормативно-правовими актами;

-позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
компонентів;

-дані про ціну (тариф), умови та
правила придбання продукції;

-дату виготовлення;

-відомості про умови зберігання;

-гарантійні зобов'язання
виробника (виконавця);

-правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;

-строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про не обхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;

-найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємст ва, яке
здійснює його функції щодо прийняття
претензій від споживача, а також
проводить ремонт і технічне
обслуговування.

Відповідно до вимог ч. 7, 8 ст. 7 Закону №
877- V на підставі акта. складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробниц тва (виготовлення),
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг звертається у порядку
та строки, встановлені законом, з
відповідним позовом до
адміністративного суду. У разі
необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п 'яти робочих днів
з дня завершення здійснення заходу
державного на гляду (контролю)
складає припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених зако
ном, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обгрунтованості вжиття
до суб 'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення по
рушень вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вбачається зі п. 7 Правил № 313, у
приміщенні, де проводиться приймання
та видача замовлень, на видному і
доступному для замовників місці
повинні розміщуватися:

- ці Правила;

- витяг із Закону України Про
захист прав споживачів" в частині
надання послуг;

- перелік побутових послуг, що
надаються;

- інформація про повне
найменування виконавця, його адреса,
номери телефонів, прізвище, ім'я та по
батькові керівника (власника);

- зразки матеріалів та
затверджених в установленому порядку
виробів;

- ціни і тарифи на послуги,
матеріали та вироби;

- перелік нормативно-технічних
документів, вимогам яких повинні
відповідати послуги;

- гарантійні зобов'язання
виконавця послуг;

- інформація про працівників, які
обслуговують замовників, номери
телефонів місцевих органів виконавчої
влади, територіальних органів
Держспоживінспекції, перелік
категорій громадян, які користуються
пільгами в отриманні побутових послуг;

- книга заяв і пропозицій.

У разі надання послуг поза межами
приміщення виконавець повинен
забезпечити умо ви для ознайомлення
замовника з цими Правилами, надання
замовнику на робочому місці виконавця
інформації про найменування,
розташування, номер телефону виконав
ця, що організував надання послуг,
номер свідоцтва про державну
реєстрацію та назву органу, що провів
державну реєстрацію.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 8 Закону
України № 877-V органи державного
нагляду (контролю) та їх посадові особи
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю) зобов'язані:

- повно, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
нагляд (контроль) у межах повноважень,
передбачених законом;

- дотримуватися ділової етики у
взаємовідносинах із суб'єктами
господарювання;

- не втручатися і не перешкоджати
здійсненню господарської діяльності
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю), якщо це не загрожує
життю та здоров'ю людей, не спричиняє
небезпеки виникнення техногенних
ситуацій і пожеж;

- забезпечувати нерозголошення
комерційної таємниці суб'єкта
господарювання, що стає доступною
посадовим особам у ході здійснення
державного нагляду (контролю);

- ознайомити керівника суб'єкта
господарювання або його заступника,
або уповноважену ним особу з
результатами державного нагляду
(контролю) в строки, передбачені
законом;

- надавати суб'єкту
господарювання консультаційну
допомогу щодо здійснення державного
нагляду (контролю).

Відповідно до вимог п. 1.5.
Положення осадові особи під час
проведення перевірки здійснюють
державний контроль стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
законодавства про захист прав
споживачів та мають право: відбирати у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, зразки
товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів для проведення перевірки їх
якості на місці або незалежної
експертизи у відповідних лабораторіях
та інших установах, акредитованих на
право проведення таких робіт згідно із
законодавством.

Згідно з вимогами п. 3.7. Положення до
акта перевірки можуть додаватися
документи, копії документів, акти про
відбір зразків, пояснення тощо, які є
його невід'ємною частиною.

Як убачається зі ст. 14 Закону України №
877-V, відбір зразків продукції повинен
здійснюватись на підставі рішення про
відбір, в якому обов'язково має бути
зазначено: мотиви відбору, кількість
зразків, які підлягають відбору, а
також місце здійснення експертизи
(вимірювання).

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України № 1023 - XII спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи мають право: відбирати у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, зразки
товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектуючих
виробів для перевірки їх якості на
місці або проведення незалежної
експертизи у відповідних лабораторіях
та інших установах, акредитованих на
право проведення таких робіт згідно із
законодавством, з оплатою вартості
зразків і проведених досліджень
(експертизи) за рахунок коштів
державного бюджету. У разі
встановлення за результатами
проведених досліджень (експертизи)
факту реалізації продукції неналежної
якості та/або фальсифікованої суб'єкт
господарювання, що перевірявся,
відшкодовує здійснені за це витрати.
Кошти відшкодовування витрат
зараховуються до державного бюджету.
Порядок відбору таких зразків
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч. 2, ст. 15 Закону України
№ 1023-ХІІ інформація, передбачена
частиною першою цієї статті,
доводиться до відома споживачів
виробником (виконавцем, продавцем) у
супровідній документації, що додається
до продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування. Інформація про
продукцію може бути розміщена у місцях,
де вона реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку.

Наявні матеріали справи свідчать, що 17
вересня 2013 р. відповідачем була
здійснена перевірка позивача на
підставі наказу Держспоживінспекції у
Київській області від 16
вересня 2013 р. № 200, що підтверджується
направленням на перевірку від цієї ж
дати № 1931 (а.с. 39-40, 41
відповідно).

Зокрема, дана перевірка
проводилася за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вул.
Київський шлях, 100.

Під час перевірки відповідачем було
встановлено порушення позивачем п. 7
Пра вил № 313, п. 17 По рядку № 833, п. 3
Наказу № 792 та ст. ст. 6, 15 За кону
№1023-ХІІ, а саме відсутність:

- правил побутового обслуговування
населення;

- прізвища, ім'я та по батькові
керівника;

- інформації про працівників, які
обслуговують замовників;

- інформації про ціни на послуги;

- номерів телефонів територіальних
органів Держспоживзахисту;

- документів, що засвідчують якість та
безпеку продукції, що
використовується;

- зразків договорів з додатками;

- інформації про порядок пред'явлення
та задоволення претензій;

- інформації про гарантійні
зобов'язання виконавця.

17 вересня 2013 р. за результатами
перевірки відповідачем складено акт №
001270, в якому відображено перелічені
порушення, та припис щодо усунення
зазначених порушень, яким позивача
було зобов'язано упорядкувати роботу
підприємства відповідно до вимог
нормативних документів, які зазначено
в акті перевірки (а.с. 48).

У цей же день, після ознайомлення
керівника позивача із змістом акту №
001270, останній, на порушення вимог п. 1.12.
Порядку № 310, відмовився від підписання
та отримання другого примірника акту №
001270, про що відповідачем у тексті акту
зроблено відповідний запис (а.с. 48).

20 вересня та 21 жовтня 2013 р., на
виконання п. 3.10. Порядку № 310,
відповідачем на адресу позивача було
направлено другий примірник акту № 001270
з супровідним листом від 19 вересня 2013р.
№ 4669, а також лист від 17 жовтня 2013 р. №
5253, якими позивача було повідомлено про
дату та місце розгляду матеріалів
перевірки (а.с. 49).

24 жовтня та 27 листопада 2013 р. названі
листи було повернуто на адресу
відповідача з відміткою, що позивач за
зазначеною на конверті адресою не
проживає (а.с. 50, 53).

27 листопада 2013 р. відбувся розгляд
відповідачем матеріалів перевірки на
підставі акта № 001270, за наслідками
якого було винесено постанову № 1276.

Зокрема, цією постановою до позивача
було застосовано штраф у сумі 5186 грн
10 коп. за відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію (а.с. 16)

При вирішенні справи судом враховано,
що позивачем не було надано до суду
жодних доказів того, що зазначені в
акті № 001270 порушення ним не було
допущено.

Крім того, судом враховано, що за
вчинені правопорушення керівника
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Так, згідно з постановою у справі про
адміністративне правопорушення від
25 вересня 2013 р. № 1108 керівника
позивача ОСОБА_1 було визнано винним у
вчиненні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155
Кодексу про адміністративні
правопорушення України..

Зокрема, названу особу було визнано
винним у порушенні вимог п. 7 Пра вил №
313, п. 17 По рядку № 833, п. 3 Наказу № 792, а
саме в тому, що на видному та доступному
місці для замовника була відсутня
інформація про: правила побутового
обслуговування населення; призвіще,
ім'я та по батькові керівника;
працівників, які обслуговують
замовника; ціни на послуги; номери
телефонів місцевих органів
Держспоживнагляду; порядок
пред'явлення та задоволення претензій;
гарантійні зобов'язання виконавця;
обслуговуючий персонал; зразки
оформлення документів, а також щодо
Законів України «Про дорожній рух» та
«Про дорожній транспорт».

За перелічені правопорушення названою
постановою на керівника позивача
ОСОБА_1 було накладено штраф у
сумі 153 грн 00 коп. (а.с.54).

Як убачається, з постанови державного
виконавця міського відділу Державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про закінчення
виконавчого провадження ВП № 40300220 від
20 листопада 2013 р., призначений
керівнику позивача штраф у сумі 306 грн 00
коп. (у подвійному розмірі), останній
сплатив у добровільному порядку
(квитанція від 5 листопада 2013 р. № КП5898)
(а.с. 54-55).

Наведене свідчить, що позивачем було
допущено порушення, перелічені в акті
№ 001270, а отже постанову № 1276
відповідачем винесено правомірно.

Водночас, судом не може бути прийнято
до уваги твердження позивача про
неправомірність спірної постанови з
посиланням на те, що йому не було надано
копії акту перевірки, припису та
спірної постанови, оскільки дані
твердження спростовуються
дослідженими судом доказами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем
доведено достовірність обставин,
встановлених при перевірці позивача,
та правомірність постанови № 1276.

З урахуванням викладеного суд
дійшов висновку, що постанову № 1276
відповідачем винесено правомірно, а
отже, позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач не
надав суду доказів понесених ним
зазначених судових витрат, в даній
адміністративній справі такі витрати
стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86,
94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.