Справа № 815/7325/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7325/13-а

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Турецької І.О.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
09.12.2013 р. по справі за
адміністративним позовом
Комунального підприємства
"Малиновський ринок" до Державної
фінансової інспекції в Одеській
області в особі Одеської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги, та визнання неправомірними
дії,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Малиновський ринок» звернулось до
суду з позовом до Державної фінансової
інспекції в Одеській області в особі
Одеської об'єднаної фінансової
інспекції та просило визнати
протиправними та скасувати пункти 2, З,
4, 5. 6, 7, 8 вимоги Одеської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Одеській області №810-27/2026 від 07.10.2013р.
про усунення порушень, встановлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності; визнати неправомірними дії
службових осіб Одеської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Одеській області з проведення планової
ревізії фінансово-господарської
діяльності КП «Малиновський ринок» без
повідомлення про дату початку і
закінчення ревізії та із складання
акту про результати ревізії №810-16/98 від
02.09.2013р., який не відповідає вимогам
законодавства.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 09 грудня
2013 року , із врахуванням ухвали
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 березня 2014 року, позов
задоволений частково: визнано
неправомірними дії службових осіб
Одеської об'єднаної фінансової
інспекції Державної фінансової
інспекції в Одеській області з
проведення планової ревізії КП
«Малиновський ринок» без належного
повідомлення про дату початку та
закінчення ревізії та визнано
протиправними та скасовано пункти
2,3,4,5,7,8 та п.6 в частині відрахування з
директора коштів у сумі, що перевищує
2429,19грн. вимоги Одеської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Одеській області №810-27/2026 від 07.10.2013р. В
решті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду 1-ої
інстанції представник відповідача
подав апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що в період з 07.06.2013 року по 23.08.2013 року
відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи на ІІ
квартал 2013 року, повідомлення «Про
терміни проведення ревізії»,
направленого на адресу КП
«Малиновський ринок» 28.05.2013 року та на
підставі направлень на проведення
ревізії від 06.06.2013 року №139, від 17.06.2013
року №154, від 26.06.2013 року №163, від 08.07.2013
року №166, від 05.07.2013 року №916,
працівниками ДФІ в Одеській області
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності КП
«Малиновський ринок» за період з 01.10.2008
року по 31.05.2013 року.

28.05.2013 року директору Комунального
підприємства «Малиновсьикй ринок»
було направлено рекомендований лист
«Про терміни проведення ревізії» ,який
було отримане 11.06.2013 р.

За результатами проведеної ревізії
складений Акт ревізії від 02.09.2013 року
№810-16/98 фінансово-господарської
діяльності КП «Малиновський ринок»
,згідно з яким серед інших встановлені
порушення: п.п. 3.3.5 п. 3.3, п.п. 5.7 статуту
комунального підприємства
«Малиновський ринок», затвердженого
рішенням Одеської міської ради від
15.07.2005 року №4261-ІУ та ст.5 Закону України
«Про колективні договори і угоди» від 1
липня 1993 року № 3356-ХІІ(незаконне
використання прибутку підприємства на
загальну суму 38674,0 грн. для придбання
туристичних путівок,не передбачених
контрактом) ; порушення вимог Положення
№ 637 та порушення вимог п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку від
24.05.1995 року №88(здійснено витрати на
оплату міжнародної транспортної пошти
у сумі 492,00 грн. на підставі документу,
складеному іноземною мовою,в якому
відсутні данні про вартість послуги);
порушення п.1 ст.180 та п.1, ст.230
Господарського кодексу
України(недоврахування пені ,в
результаті чого підприємство
недоотримало доходів на загальну суму
456,33 грн.,з них з простроченням терміном
позовної давності на загальну суму 257,65
грн.); п.п. 2, п. а, ст. 28 та п.п. 1, п. а, ст. 30,
ст.17 та п. 5, п. 6 статті 60 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.1997 року №280/97 - ВР(без
відповідного рішення ОМР з балансу
підприємства проводилося відчуження
(списання)комунального майна на суму
33705,32 грн); п.21 Наказу Міністерства
фінансів України від 29 листопада 1999
року № 290 «Про затвердження Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 15
«Дохід» та рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від
14.09.2005 року № 529 «Про встановлення
тарифів на послуги, що надаються
комунальним підприємством
«Малиновський ринок»(директорами
підприємства при укладенні договорів
про надання послуг з утримання
тимчасових торговельних місць до
розрахунку вартості договорів не
включалася плата за послуги з охорони
,що призвело до неотримання доходів
підприємством на загальну суму 3 959500,0
грн.) . Та згідно висновку акту ревізії
загалом, встановлено фінансових
порушень що призвели до матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 4067503,89
грн. (відшкодовано в ході ревізії на
загальну суму 6659,89 грн.).

За результатами проведеної ревізії на
підставі акту №810-16/98 ООДФІ було
виставлено КП «Малиновський ринок»
вимогу про усунення виявлених ревізією
порушень №810-27/2026 від 07.10.2013р., зокрема у
п. 2 зобов'язано стягнути з осіб КП
«Малиновський ринок», відповідальних
за укладання договорів на надання
послуг з утримання тимчасових
торгівельних місць; у п. 2 - стягнути з
колишнього директора КП «Малиновський
ринок» ОСОБА_6 кошти у сумі 38674 гривень;
у п. 4 - стягнути з осіб КП «Малиновський
ринок», відповідальних за незаконне
списання комунального майна; у п. 5 -
внести зміни до колективного договору,
за якими виплата заробітної плати буде
законною; відрахувати (за наявності
заяв працівників) зайво нараховану та
виплачену заробітну плату за час
відпусток. В іншому випадку стягнути з
відповідальних осіб, зайво сплачені
кошти у сумі 10471,73 грн.; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
та повернути зайво сплачені кошти в
сумі 3815,11 грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів); в п. 6 - відрахувати
з директора КП «Малиновський ринок»
ОСОБА_7 кошти у сумі 13928,19 гривень; у п. 7 -
відобразити дебіторську
заборгованість за неповернутими
підзвітними коштами ОСОБА_8 у
загальній сумі 492,00 гривень. У іншому
випадку стягнути з осіб,
відповідальних за незаконне
відшкодування грошових коштів; у п. 8 -
відобразити дебіторську
заборгованість за не донараховану пеню
ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_10,
Стягнути з ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_10 вищезазначену суму, у іншому
випадку стягнути з осіб відповідальних
порушення.

Відповідно до п. 8 «Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №550 від
20.04.2006р. (в ред.,діючої на момент
виникнення правовідносин0 ),
контролюючий орган, що проводить
планову виїзну ревізію, повідомляє
об'єкту контролю одним із способів,
визначених у пункті 39 цього Порядку,
про дати її початку та закінчення.
Планова виїзна ревізія розпочинається
не раніше ніж через 10 календарних днів
після надіслання об'єкту контролю
повідомлення.

Пунктом 39 Порядку передбачено наступні
способи повідомлення об'єкту контролю:
а) особисто під розписку керівнику або
головному бухгалтеру об'єкта контролю;
б) через канцелярію (підрозділ з питань
діловодства) з відміткою на примірнику
акта контролюючого органу про дату
реєстрації в журналі вхідної
кореспонденції об'єкта контролю та
підписом працівника канцелярії
(загального відділу), який здійснив
реєстрацію; в) рекомендованим поштовим
відправленням з повідомленням. При
цьому на примірнику акта, що
залишається в контролюючому органі,
зазначаються реквізити поштового
повідомлення, яке долучається до
матеріалів ревізії.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , що ДФІ в
Одеській області належним чином у
порядку вставленому п. 39 «Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006р.не
повідомило позивача про дати початку
та закінчення перевірки.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що протягом перевіряємого періоду між
КП «Малиновський ринок» та
підприємцями укладались договори про
надання послуг з організації ринкової
торгівлі як на торгові місця так й на
тимчасові торгові місця.

Умови всіх укладених договорів про
надання послуг з організації ринкової
торгівлі на тимчасове торгове місце(на
якому вони в робочий час виставляли
зразки товару, а після закінчення
робочого часу забирали, та відповідно
ці площі не мали огорожі, дверей,
решіток, зачиняючих приладів, та
відповідно не приймались під охорону
охоронними агентствами, та не
здавались під охороною ані
підприємцями, ані КП) є однаковим для
всіх підприємців, за виключенням
змісту п.3.1.1. та п.5.2. договору, які
стосуються площі та вартості послуг.

Згідно п.3.1.2 КП «Малиновський ринок»
зобов'язується надавати послуги з
утримання торгового місця, охорони
торгового місця та території ринку .

За умовами вказаних договорів
Підприємство (КП Малиновський ринок)
зобов'язується надати підприємцю певне
торгове місце, а підприємець
зобов'язується здійснювати оплату
наданих послуг згідно умов цього
договору, використовувати торгове
місце за призначенням, обладнати
торгове місце запорним пристроєм
(замком)(п.4.1. договору).

З 21.12.2013р. по 19.03.2012р. та з 20.04.2012р. по
момент розгляду справи судом 1-ої
інстанції директор ОСОБА_7 , з 20.03.2012р.
по 19.04.2012р. -в.о. директора ОСОБА_11 при
укладанні договорів на надання послуг
по організації ринкової торгівлі
шляхом надання тимчасових торгових
місць до розрахунку вартості договору
не включалася плата за послуги з
охорони.

Пунктом 1.2 договорів про надання послуг
встановлено, що перелік та тарифи за
послуги що надаються КП «Малиновський
ринок» встановлені рішенням
виконавчого комітету Одеської міської
ради №529 від 14.09.2005р.

Згідно рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради від 14.09.2005року №
529 «Про встановлення тарифів на
послуги, що надаються комунальним
підприємством «Малиновський ринок»,
тарифи на послуги з утримання торгових
місць за місяць складають: перший
поверх - 25,25 грн./м.кв.; 2-ий поверх - 15,15
грн./м.кв.; охорона торгових місць - 125,0
грн. У вищезазначених тарифах
врахований податок на додану вартість.

Охорона території ринку здійснювалась
третіми особами на підставі письмових
договорів.

В перевіряємому періоді позивачем
укладались договори на охоронні
послуги з ТОВ Спецпідрозділ
«Правопорядок», ТОВ
Охоронно-детективна агентство «Легіон
-правопорядок», Охоронно-юридичною
фірмою «Порто-Франко», ТОВ
Охоронно-детективна агентство фірма
«Легіон», ТОВ «Форпост-Оберіг», які
мали відповідні ліцензії на надання
охоронних послуг.

Об'єктом охорони за вказаними
договорами є об'єкти розташовані в
межах КП "Малиновський ринок», та
Замовник (КП "Малиновський ринок»),
приймає на себе виконання наступного
зобов'язання - забезпечити здачу
об'єкта під охорону в опечатаному або
опломбованому вигляді згідно опису в
відомості з обов'язковим підписом в
книзі прийому.

Об'єктом охорони за договорами від
20.02.2012 року з ТОВ Охоронно-детективна
агентство фірма «Легіон», від 01.11.2011
року з ТОВ Спецпідрозділ
«Правопорядок» є об'єкти розташовані в
межах вул. Маршала
Малиновського,Рекордної,Єфімова -
території ринку КП "Малиновський
ринок»( у т.ч. всі торгові та складські
об'єкти та товарно-матеріальні
цінності ).

Об'єктом охорони за договором від 30.03.2012
року з ТОВ «Форпост-Оберіг», є об'єкти
розташовані в межах вул. Маршала
Малиновського,Рекордної,Єфімова -
території ринку КП "Малиновський
ринок»( у т.ч. майна ,що знаходиться на
території). .

Згідно п.2.2.15 Статуту КП «Малиновський
ринок»,зареєстрованого 22 липня 2005 року
, до предмету діяльності підприємства
віднесено надання послуг в іншої
господарської діяльності не
забороненої законом.

Відповідно до ст. 978 Цивільного Кодексу
України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 208 ЦКУ у письмовій формі
належить вчиняти правочини між
фізичною та юридичною особою, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.206 ЦКУ усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Апеляційний суд вважає помилковим
висновок суду 1-ої інстанції , щодо
відсутності порушень вказаних у п.2
оскаржуваної вимоги, так як фактично
послуги з охорони торгових місць( у т.ч.
тимчасових) КП надавались
підприємствами ,які мали відповідну
ліцензію та здійснювали охорону
території ринку,а рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від
14.09.2005року № 529 не містить льгот чи
обмежень щодо сплати при охороні
тимчасових торгових місць .

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 01.10.2008р. між Турагентом ТОВ
«Транстур» та КП «Малиновський ринок»
був укладений договір за умовами якого
тур агент зобов'язався знайти та
придбати тур у Туроператора ПП "Альянс»
в Чехію в м.Карлови Вари з 21.11.2008р. по
07.12.2008р. маршрутом Одеса -Прага-Одеса,
вид транспорту - авіа, трансфер
Прага-карлови Вари мед страховка СК
«Нова» розміщення готель Саrllbad plaza
5*Karlоvу Vаrу-hotel харчування повний
пансіон, інше лікувальні процедури на
2-х осіб ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_13,
а КП зобов'язався оплатити вартість
туру в розмірі 38674грн.

Умови договору сторонами були повністю
виконані, та послуги надані вказаним
особам.

Підприємством надання путівок було
враховано в сукупному доході ОСОБА_6 за
листопад 2008 року, з якого утримано та
сплачено прибутковий податок , згідно
рядку 032 фінансового плану на 2008р.
залишок нерозподіленого прибутку
підприємства становив 1476,2тис.грн

Згідно ст.18 КЗпП положення
колективного договору поширюються на
всіх працівників підприємства,
установи, організації незалежно від
того, чи є вони членами професійної
спілки, і є обов'язковими як для
власника або уповноваженого ним
органу, так і для працівників
підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
колективні договори і угоди» №3356 від
01.07.1993р. сторонами колективного
договору є роботодавець з однієї
сторони і один або кілька
профспілкових органів, а у разі
відсутності таких органів -
представники працівників, обрані і
уповноважені трудовим колективом з
іншої сторони.

Роботодавцем є юридична або фізична
особа якої законодавством надано право
укладати та припиняти трудовій договір
з працівником. Поняття роботодавець та
керівник підприємства не тотожні.
Керівник підприємства (установи) має
двоїстий правовий статус: з одного боку
він є сам найманий працівник, а з іншого
виступає уповноваженою посадовою
особою роботодавця та виконавчим
органом юридичної особи.

Згідно ст..21 КЗпП України трудовий
договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Згідно ст.9- 1 КЗпП підприємства,
установи, організації в межах своїх
повноважень і за рахунок власних
коштів можуть встановлювати додаткові
порівняно з законодавством трудові і
соціально-побутові пільги для
працівників.

Згідно п. 8.7.1 Колективного договору КП
«Малиновський ринок» на 2007-2009 роки,
ухваленого 03.07.07р. і зареєстрованого
19.07.07р. за №02/408-018 9 , адміністрація
підприємства стовідсотково фінансує
витрати на придбання туристичних
путівок для робітників, а також у разі
поїздки одного з членів сім'ї
розцінювати це як додаткове благо.

Згідно п. 1.4 Колективного договору його
положення поширюються на всіх найманих
працівників підприємства.

Відповідно до п.6.5. Статуту, прибуток
підприємства, що залишається після
покриття матеріальних витрат, витрат
на оплату праці, сплату відсотків за
кредитами банків, податків і інших
обов'язкових платежів, після
перерахування до бюджету міста частки,
визначеною Засновником, залишається у
розпорядженні Підприємства.

Згідно п.6.4. Статуту, підприємство
вільне у виборі предмету договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських договорів, що не
суперечать законодавству.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , щодо
неправомірності п.4 вимоги , так як на
керівника підприємства ,з яким трудові
правовідносини оформлені контрактом
також розповсюджується дія
Колективного договору.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що за період з 01.10.2008 року по 31.05.2013р.
підприємством проводилось списання
основних засобів на загальну суму
33705,32грн. без відповідного рішення
сесії Одеської міської ради та доходи
від відчуження (списання) об'єктів
права комунальної власності не було
зараховано до місцевого бюджету.

На все списане майно були належним
чином складені комісією акти
технічного стану, та акти списання.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
відносини органів місцевого
самоврядування з підприємствами,
установами та організаціями, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
будуються на засадах їх
підпорядкованості, підзвітності та
підконтрольності органам місцевого
самоврядування.

Згідно п.5 та п.6 ст.60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду. Доцільність,
порядок та умови відчуження об'єктів
права комунальної власності
визначаються відповідною радою. Доходи
від відчуження об'єктів права
комунальної власності зараховуються
до відповідних місцевих бюджетів і
спрямовуються на фінансування заходів,
передбачених бюджетами розвитку.

Відповідно до п.5.7 Статуту КП
«Малиновський ринок» основні фонди
Підприємства не можуть бути предметом
безкоштовного використання, застави,
внеском до статутного фонду інших
юридичних осіб, а також не можуть бути
продані, передані або відчужені у будь
який спосіб без згоди Засновника.
Здавання в оренду та списання майна
Підприємства здійснюється відповідно
до чинного законодавства.

Відповідно до п.5.2 Статуту майно
підприємства закріплюється за КП на
праві господарського відання.

Згідно ст.8 ГК України держава, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування не є суб'єктами
господарювання.

Рішення органів державної влади та
органів місцевого самоврядування з
фінансових питань, що виникають у
процесі формування та контролю
виконання бюджетів усіх рівнів, а також
з адміністративних та інших відносин
управління, крім
організаційно-господарських, в яких
орган державної влади або орган
місцевого самоврядування є суб'єктом,
наділеним господарською компетенцією,
приймаються від імені цього органу і в
межах його владних повноважень.

Господарська компетенція органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування реалізується від імені
відповідної державної чи комунальної
установи. Безпосередня участь держави,
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування у
господарській діяльності може
здійснюватися лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституцією та законами України.

Згідно ч.5ст.19 ГК України незаконне
втручання та перешкоджання
господарській діяльності суб'єктів
господарювання з боку органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними державного контролю та
нагляду забороняються.

Згідно ч.1,2,3,4,6 ст.78 ГК України
Комунальне унітарне підприємство
утворюється компетентним органом
місцевого самоврядування в
розпорядчому порядку на базі
відокремленої частини комунальної
власності і входить до сфери його
управління.

Орган, до сфери управління якого
входить комунальне унітарне
підприємство, є представником власника
- відповідної територіальної громади і
виконує його функції у межах,
визначених цим Кодексом та іншими
законодавчими актами.

Майно комунального унітарного
підприємства перебуває у комунальній
власності і закріплюється за таким
підприємством на праві господарського
відання (комунальне комерційне
підприємство) або на праві
оперативного управління (комунальне
некомерційне підприємство).

Статутний капітал комунального
унітарного підприємства утворюється
органом, до сфери управління якого воно
належить. Розмір статутного капіталу
комунального унітарного підприємства
визначається відповідною місцевою
радою.

Статутний капітал комунального
унітарного підприємства підлягає
сплаті до закінчення першого року з дня
державної реєстрації такого
підприємства.

Комунальне унітарне підприємство не
несе відповідальності за
зобов'язаннями власника та органу
місцевого самоврядування, до сфери
управління якого воно входить.

Але, судом 1-ої інстанції було
встановлено , що до 19.10.2011року окремого
порядку списання майна та об'єктів
комунальної власності не існувало,
доки Рішенням Одеської міської ради
№1377 -VI від 19.10.2011р. воно не було
затверджено.

Згідно додатку №1 до вказаного рішення
«Порядок списання майна бюджетних
установ та комунальних підприємств»
списання майна, матеріальних активів,
що відповідно до законодавства
визнаються основними фондами
здійснюються суб'єктами
господарювання згідно Типової
інструкції про порядок списання майна
бюджетних установ затвердженої
спільним наказом Міністерства
фінансів та Державного казначейства
України від 29.11.2010 г. № 447,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.01.11г. за №3/1874 за рішенням
керівника бюджетної установи або
директора комунального підприємства.

Суб'єктами господарювання є бюджетні
установи, які утримуються за рахунок
коштів бюджету м. Одеси та комунальні
підприємства, які утворені Одеською
міською радою.

Згідно п.9 Типової інструкції про
порядок списання майна бюджетних
установ складені комісією акти про
списання майна відображаються в
бухгалтерському обліку після їх
затвердження (погодження) посадовою
особою (керівним органом),
уповноваженою згідно із
законодавством приймати рішення щодо
розпорядження майном.

Апеляційний суд вважає , що обов'язок
комунального підприємства отримання
згоди Засновника -Одеської міської
ради для списання основних фондів з
балансу комунального підприємства ,у
тому числі після прийняття ОМР Рішення
№1377 -VI від 19.10.2011р. , може бути
встановлений тільки Статутом
підприємства ,який на момент вчинення
таких дій не містив вказаних положень
або Законом, в інших випадках вказані
дії відносяться до господарської
діяльності підприємства , втручання до
якої з боку органів місцевого
самоврядування забороняються, та
погоджується із висновком суду 1-ої
інстанції , що пункт 4 вимоги підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 6. Закону України «Про
відпустки» щорічна основна відпустка
надається працівникам тривалістю не
менш як 24 календарних дні за
відпрацьований робочий рік, який
відлічується з дня укладення трудового
договору.

Згідно приписів ст. 5 Закону України
«Про колективні договори і угоди»
умови колективних договорів і угод,
укладених відповідно до чинного
законодавства, є обов'язковими для
підприємств, на які вони поширюються,
та сторін, які їх уклали. Умови
колективних договорів або угод, що
погіршують порівняно з чинним
законодавством становище працівників,
є недійсними, і забороняється включати
їх до договорів і угод.

Згідно з п.2.9. Колективного договору на
2007-2009 роки ухваленого 03.07.2007р., та
зареєстрованого Управлінням економіки
інвестиційної політики та
зовнішньоекономічної діяльності ОМР
19.07.2007р. передбачено, що у відповідності
із Законом України «Про відпустки»
працівникам надається основна
відпустка тривалістю 28 календарних
днів, а тому позивач повинен був
виконувати умови договору, та надавати
її.

Пунктом 4.4. Колективного договору на
2005-2007 роки, ухваленого 02.08.2005 року та
зареєстрованого 21.02.2006 року
встановлено, що тривалість основної
щорічної оплачуваної відпустки для
працівників підприємства 24 дня, а
пунктом 4.8 тривалість додаткової
відпустки всім працівникам
підприємства 4 календарних дні за
особливий характер праці, у зв'язку з
ненормованим робочим днем.

Згідно з розділом XXII "Загальні професії
за всіма галузями господарства" списку
виробництв, робіт, професій і посад
працівників, робота яких пов'язана з
підвищеним нервово-емоційним та
інтелектуальним навантаженням або
виконується в особливих природних
географічних і геологічних умовах та
умовах підвищеного ризику для здоров'я,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17.11.97 р. N 1290
(додаток 2 у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 13.05.2003 р.
N 679, із змінами) прибиральники
службових приміщень, зайняті
прибиранням загальних убиралень та
санвузлів, мають право на щорічну
додаткову відпустку за особливий
характер праці тривалістю до 4
календарних днів. Конкретна тривалість
відпусток за особливий характер праці
встановлюється колективним або
трудовим договором залежно від часу
зайнятості працівника в цих умовах
(стаття 8 Закону).

Згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про
відпустки» святкові та неробочі дні
(стаття 73 Кодексу законів про працю
України) при визначенні тривалості
щорічних відпусток та додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей
(стаття 19 цього Закону), не
враховуються.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,
що відображення в наказах директорів
на відпустки за відпрацьований період
2007-2009 р.р. та в обліку надання основної
відпустки -24 календарних днів та 4
календарних днів додаткової відпустки,
що разом складає 28 календарних днів,
фактично не перевищує кількості днів
відпустки визначеної умовами
колективного договору - «надання усім
працівникам основної відпустки 28
календарних днів», та не призвело до
зайво нарахування і виплати заробітної
плати за час відпустки, а є дотриманням
умов договору.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , щодо
неправомірності п.5 вимоги , так як
вказані питання під час ревізії не
перевірялись, пояснення не
відбирались, та не враховувалось при
складенні вимоги ,а суд не може
перетягувати на себе функції
контролюючого органу з цих питань.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Згідно ч.3 п.18 Постанови Кабінету
міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550
«Про затвердження Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами» для з'ясування окремих
обставин фінансово-господарської
діяльності об'єкта контролю посадові
особи контролюючого органу можуть
вимагати письмові пояснення від
працівників об'єкта контролю, а також
інформацію від інших осіб відповідно
до Закону.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» відповідальність
за організацію бухгалтерського обліку
та забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що сума 13928,19грн. становить із сум
дебіторської заборгованості ФОП
ОСОБА_14 -11499грн., яка обліковується на
рахунку 361, та списана КП сума
заборгованості ФОП ОСОБА_15 в сумі
1790,68грн., та ФОП ОСОБА_16 в сумі 638,51грн.
через те, що розмір судового збору який
повинно сплатити КП при зверненні до
суду з позовом про стягнення з
боржників коштів у кожному випадку
становив 1720,5грн. а разом 3441грн, що
перевищує їх борг.

На підприємстві відсутній жодний
документ, що підтверджує підставу
виникнення заборгованості у ФОП
ОСОБА_14 перед КП в період з 01.07.2008-30.06.2009
р.р.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , щодо
часткової неправомірності п.6 вимоги ,
так як встановивши відсутність
первинного документу на підприємстві
відповідач повинен був зобов'язати
позивача поновити первинні документи
на підставі яких обліковується
заборгованість, так як без них облікові
дані не є достовірними, або внести
відповідні коригування в разі
неможливості їх поновити, а не вимагати
стягнути з директора суму 11499грн., щодо
якої невідомі підстави її виникнення, а
висновок відповідача про наявність
інших порушень , вказаних у п.6 вимоги
є правомірним.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що згідно Рішення Одеської міської
ради від 28.02.3012р. №1764 була надана згода
на вихід КП «Малиновський ринок» зі
складу засновників ТОВ «Малиновський
ринок". Серед інших засновників ТОВ
була Компанія Шелтон Інвест ЛТД
зареєстрована на Британської
території в Індійському океані, з метою
повідомлення , якої про проведення
позачергових зборів учасників ТОВ
призначених на 02.07.2012р. позивачем було
спрямовано за допомогою кур'єрської
пошти відповідного листа до другого
засновника .Оплату за послуги по
міжнародному транспортуванню до
адресата листа в сумі 492грн. понесла
секретар, яка в наступному подала в
бухгалтерію підприємства звіт та
квитанцію №ПН372259Р про оплату в касу
Фінбанку 492грн. , яка складена
державною мовою

Проте, апеляційним судом встановлено,
що в якості рахунку, що повинен
підтвердити вартість даної послуги, а
саме 492,00 грн., до авансового звіту
надано документ, складений виключно
іноземною мовою без впорядкованого
аутентичного перекладу і якому
відсутні дані про вартість даної
послуги тобто відсутні обов'язкові
реквізити стосовно обсягу та одиниці
виміру господарської операції, що є
порушення вимог ст.9 п.2 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 XIV
та п.2.4 «Положення іро документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» від 24.05.1995р. №88
та позбавляє документ юридичної сили

Апеляційний суд вважає помилковим
висновок суду 1-ої інстанції , щодо
відсутності порушень вказаних у п.7
оскаржуваної вимоги, так як відсутнє
підтвердження необхідності сплати
саме 492,00 грн.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що за умовами договорів про надання
послуг по організації ринкової
торгівлі укладених з ФОН ОСОБА_9, ФОП
ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_10 за порушення
строків оплати передбачено
застосування штрафу в розмір 10%.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції , щодо
неправомірності п.8 вимоги , так як
відповідно до ст.546 ЦК України, ст.232 ГК
України застосування заходів по
забезпеченню виконання зобов'язань,
яким є штраф є правом, а не обов'язком
підприємства.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до п. п. 3, 4. ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

На підставі викладеного, апеляційний
суд вважає за необхідне скасувати
постанову суду1-ої інстанції та
прийняти нову про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що
позивачем ,у зв'язку зі сплатою
судового збору за звернення із
позовною заявою та подачу апеляційної
скарги, понесені судові витрати у
розмірі 68,82 грн.

Керуючись ч.1 ст. 195, 196,ч. 3 ст. 198, п. 3, 4 ч. 1
ст. 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212
, ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області - задовольнити частково .

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 р.-
скасувати.

Прийняти нову постанову:

Адміністративний позов Комунального
підприємства "Малиновський ринок"-
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії службових
осіб Одеської об'єднаної фінансової
інспекції Державної фінансової
інспекції в Одеській області з
проведення планової ревізії КП
«Малиновський ринок» без належного
повідомлення про дату початку та
закінчення ревізії .

Визнати протиправними та скасовувати
пункти 3,4,5,8 та п.6 в частині
відрахування з директора коштів у сумі,
що перевищує 2429,19грн. вимоги Одеської
об'єднаної державної фінансової
інспекції Державної фінансової
інспекції в Одеській області №810-27/2026
від 07.10.2013р.

У задоволенні решті позовних вимог -
відмовити .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
"Малиновський ринок"судові витрати у
розмірі 50 грн.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 24.04.2014 року.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Турецька І.О.

Суддя
Шеметенко Л.П.