Справа № 2а/1326/426/12 2а/2622/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 9104/182030/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Шуптар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на постанову Франківського
районного суду міста Львова від 21
червня 2012 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області, управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Франківського районного суду міста
Львова з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Львівській області,
управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян про зобов'язаня
провести перерахунок пенсії як
інваліду 3 групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
за період з 01 листопада 2006 року по 22
липня 2011 року

Постановою Франківського районного
суду міста Львова від 21 червня 2012 року
адміністративний позов задоволено
частково, визнано дії управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян щодо відмови
позивачу здійснити перерахунок пенсії
та додаткової пенсії відповідно до ст.
ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» протиправними,
зобов'язано управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян
провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як
інваліду 3 групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи у відповідності з ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком, виходячи із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, згідно ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, згідно ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 16 червня 2011
року по 22 липня 2011 року і виплатити
заборгованість із врахуванням
проведених виплат.

В апеляційній скарзі Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову постанову про відмову
в позові в повному обсязі.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу,
відповідач зазначив, що ч. 5 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян не є
належним відповідачем у справі,
оскільки є структурним підрозділом, а
тому суд першої інстанції безпідставно
зобов'язав його здійснити перерахунок
пенсії. Також. ОСОБА_1 одержує пенсію
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», а тому підстав для перерахунку
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» немає.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну
скаргу з підстав, що в ній викладені.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що вважає
доводи апеляційної скарги Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус ветерана війни -
інваліда війни, є інвалідом 3 групи,
також має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії,
отримує пенсію як військовий та
знаходиться на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
Львівській області (а.с. 6-10).

За змістом ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 3
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

В 2008 році до зазначеної статті були
внесені зміни, якими зменшено розмір
передбаченої виплати, проте, рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008р. були визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення пункту 28 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України», у зв'язку з чим з 22
травня 2008 року відновлена дія норм
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У подальшому, зокрема протягом 2009-2010
років, положення статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не змінювались і неконституційними не
визнавались.

Законом України від 14 червня 2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнені прикінцеві положення,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядках та розмірах,
встановлених Кабінетом міністрів
України з наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного фонду України на 2011
рік, на виконання якого Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06 липня
2011 року № 745, яка набрала законної сили
23 липня 2011 року.

Відтак, в 2011 році виплати в розмірі,
передбаченому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», повинні
проводитись по 22 липня 2011 року включно.
Починаючи з 23 липня 2011р. виплати
здійснюються у розмірі, встановленому
вищезазначеною постановою Кабінету
Міністрів України № 745.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що дії відповідача,
щодо виплати позивачу додаткової
пенсії у розмірі меншому, ніж
встановлено ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є
неправомірними.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
здійснити перерахунок основної
державної пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то колегія суддів апеляційного суду
вважає, що суд першої інстанції
безпідставно задовольнив позов в цій
частині з огляду на таке.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
військовослужбовцям пенсії по
інвалідності, а членам їх сімей пенсії
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
за їх бажанням можуть призначатися на
умовах і в порядку, визначених
законодавством України для осіб, які
стали інвалідами внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при виконанні обов'язків
військової служби (службових
обов'язків) або відповідно до статті 54
цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, та членам їх сімей, які
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором.

Оскільки, позивач обрав для себе та
отримує державну пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», то підстави для отримання
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відсутні.

Тому в цій частині позову слід
відмовити.

Оскільки позивач звернувся до суду 16
грудня 2011 року, а статтею 99 КАС України
встановлено шестимісячний строк для
звернення до суду, поважних причин
пропуску строку не навів, відповідано
до статті 100 КАС України позовні вимоги
про зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату пенсії та додаткової пенсії
за період з 1 листопада 2006 року по 15
червня 2011 року слід залишити без
розгляду.

Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195,
196, 198, 202, 203, 205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області задовольнити
частково.

Постанову Франківського районного
суду міста Львова від 21 червня 2012 року
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії та додаткової пенсії за період з
1 листопада 2006 року по 15 червня 2011 року -
залишити без розгляду.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області щодо відмови ОСОБА_1
в перерахунку додаткової пенсії
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
додаткову пенсію відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
починаючи з 16 червня 2011 року по 22 липня
2011 року з врахуванням вже здійснених
виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України відповідно до статті 212
КАС України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст постанови виготовлено 22
квітня 2014 року.