Справа № 210/8658/13-а(2а/210/186/13)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 рокусправа №
210/8658/13-а(2а/210/186/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області на постанову Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 07 лютого
2014 року у справі № 210/8658/13-а(2а/210/186/13) за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 листопада 2013
року звернулися до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області (далі - УПФУ
в Дзержинському районі м.Кривого Рогу),
в якому, з урахуванням уточнень
просять:

- визнати поважними причини
пропуску строку звернення до
адміністративного суду, наведені в
п.п.09-1 позову, в частині розгляду і
задоволення позовних вимог про
відновлення виплати та здійснення
перерахунку пенсії та підвищення
пенсії як дитині війни, з 07.10.2009 року по
18.05.2013 року;

- визнати незаконною
бездіяльність відповідача у
поновленні виплати позивачам пенсії за
віком та виплати підвищення пенсії, як
дітям війни з 07 жовтня 2009 року;

- зобов'язати відповідача прийняти
рішення про відновлення позивачам
виплати пенсії за віком та інших
пенсійних надбавок, на підставах,
визначених пенсійним законодавством
України, починаючи з 07.10.2009 року;

- зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та індексування
пенсії за віком та інших пенсійних
надбавок згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-1V, як
непрацюючим пенсіонерам, з
застосуванням при перерахунку пенсії
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2012 рік по
документах, наявних у пенсійній справі,
з урахуванням додатково наданих
документів про страховий стаж, що не
врахований у пенсійній справі на
зазначений банківський рахунок з 07
жовтня 2009 року;

- зобов'язати відповідача
встановити та виплачувати позивачам
підвищення до пенсії у розмірі
надбавки, встановленої для «дітей
війни» згідно Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року №2195-1V та Постановою КМУ від
28.12.2011 року №1381 в розмірі 7%
прожиткового мінімуму , встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, на зазначені в заявах
банківські рахунки з 07.10.2009 року;

- допустити негайне виконання
постанови суду відповідно до п.1 ч.2 ст.256
КАС України;

- покласти обов'язки щодо
забезпечення виконання судового
рішення на УПФУ в Дзержинському районі
м.Кривого Рогу та зобов'язати УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу,
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.163 КАС
України, протягом 14 днів із дня
набрання судового рішення законної
сили, надати суду звіт про виконання
судового рішення.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014 року позов
задоволено частково: визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
відмови №2842/05/33 від

15.11.2013 року ОСОБА_1 у поновленні виплати
пенсії та надбавки до неї на підставі
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та №2843/05/33 від
15.11.2013 року ОСОБА_2 у поновленні виплати
пенсії; зобов'язано відповідача
поновити виплату пенсії та надбавки до
неї на підставі ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
призначеної ОСОБА_1 з 06.11.2013 року згідно
архівної пенсійної справи, що
знаходиться на зберіганні в управлінні
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області поновити
виплату пенсії призначеної ОСОБА_2 з
06.11.2013 року згідно архівної пенсійної
справи, що знаходиться на зберіганні у
відповідача. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зазначені положення
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними). Крім того вказує на
те, що вимоги позивачів підлягають
задоволенню починаючи з 06.11.2013 року,
тобто з дати звернення з заявою про
поновлення пенсії, що відповідає
вимогам ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
позивачі не проживають на території
України, міжнародного договору з
питань пенсійного забезпечення між
Україною та Ізраїлем, який передбачав
би умови виплати пенсії на даний час не
укладено, обґрунтованих підстав для
поновлення виплати пенсії позивачам
немає. Крім того, позивачі до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області особисто не
зверталися, заяв за встановленою
формою щодо поновлення виплати пенсії
не подавали, позивачами не надано
жодного документу, який би
підтверджував їх проживання або
реєстрацію в Дзержинському районі,
тому правовий зв'язок між сторонами
відсутній.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
позивачі просять у задоволені
апеляційної скарги відмовити,
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є громадянами України, які постійно
проживають в Ізраїлі за адресою:
АДРЕСА_1, що вбачається з копій
паспортів позивачів ( а.с. 11,12), свідоцтв
аташе з консульських питань
Консульського відділу №1 Посольства
України в Державі Ізраїль від 13.10.2013
року (а.с. 13,14).

У зв'язку з оформленням виїзду на
постійне проживання до Ізраїлю,
позивачів знято з реєстраційного
обліку 11.11.2011 року, що підтверджується
довідками Центрально-міського РВ в м.
Кривий Ріг б/н від 05.11.2013 року ( а. с.15,16),
довідками КП «ЖЄО №8» №851, №852 від 30.10.2013
року (а.с. 17,18).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували
на обліку в УПФУ в Дзержинському районі
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області та отримували пенсію за віком
по 31.05.2012 року, що вбачається з довідок
відповідача №2663/05-33, №2662/05-33 від 30.10.2013
року ( а.с. 19,20).

06.11.2013 року представник позивачів
звернувся до УПФУ в Дзержинському
районі м.Кривого Рогу з заявами ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про поновлення виплати
пенсії за віком ( а.с.21-24).

Листами УПФУ в Дзержинському районі
м.Кривого Рогу №2842/05/33 та №2843/05/33 від
15.11.2013 року позивачам було відмовлено в
поновленні виплати пенсії з посиланням
на відсутність умов, норм і механізмів
виплати пенсій громадянам, які
проживають в країнах, з якими не
укладено міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення.

Правомірність дій відповідача щодо
відмови у поновленні пенсії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач не діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституції та законами
України.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституції та законами
України.

Відповідно до статті 24 Конституції
України громадяни України мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", реєстрація місця проживання
чи місця перебування особи або її
відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України

Згідно із статтею 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у разі виїзду пенсіонера
на постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зазначені положення
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратили чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Так, статтею 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія
призначається з дня звернення з заявою
про призначення пенсії. Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший (п. 5 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування", затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 року № 22-1).

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що оскільки
положення пункту 2 частини 1 статті 49 та
другого речення статті 51 Закону "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратили чинність з 07
жовтня 2009 року, УПФУ в Дзержинському
районі м.Кривого Рогу відмовляючи
позивачам у відновленні виплати їм
раніше призначеної пенсії з 06.11.2013 року
діяло не на підставі, поза межами
повноважень та у спосіб, що суперечить
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків

суду не спростовують, тому постанову
суду першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014 року у справі №
210/8658/13-а(2а/210/186/13) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко