Справа № 2а-812/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа № 9104/75900/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
сільськогосподарського приватного
підприємства «Злата» на ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року про залишення позовної заяви
без розгляду у справі за позовом
сільськогосподарського приватного
підприємства «Злата» до відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції у
Волинській області третя особа
публічне акціонерне товариство
«Український інноваційний банк» в
особі Луцької філії про скасування
постанов,-

В С Т А Н О В И В :

сільськогосподарське приватне
підприємство «Злата» звернулося в суд
першої інстанції з позовом до відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції в якому
просило скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
01.02.2012 року та постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 01.02.2012 року та
зобов'язати відповідача повернути
Стягувачу (ПАТ «Укрінбанк») наказ
№1/133-50-1 від 04.11.2011 року господарського
суду Волинської області.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року адміністративний позов
залишено без розгляду, з підстав
передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції сільськогосподарське
приватне підприємство «Злата»
оскаржило його в апеляційному порядку,
вважає, що ухвала винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що СГПП
«Злата» звернулось до першого відділу
ДВС Луцького МУЮ з заявою вих. № 14 від
02.03.2012р. про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення із СГПП «Злата» на користь
ПАТ «Укрінбанк» 816 561,56 грн. боргу та
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, оскільки останні
винесенні в супереч ч.4 ст. 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Листом вих. №
8894 від 20.03.2012р. в.о. начальника Першого
ВДВС Луцького МУЮ відмовлено в
скасуванні постанов.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Окрім цього апелянт зазначає, що ним
дотримано порядок оскарження постанов,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження», а саме:
оскаржено постанови про відкриття
виконавчого провадження та накладення
арешту, шляхом подання заяви
начальнику Першого відділу ДВС
Луцького МУЮ; після отримання 20.03.2012р.
відмови про скасування постанов, в
порядку ст. 181 КАС України, оскаржено
дії державного виконавця, що
стосуються відмови в скасуванні
постанов про відкриття виконавчого
провадження; листом в.о. начальника
Першого відділу ДВС Луцького МУЮ № 8894
роз'яснено право на звернення із
позовом до суду для захисту особистих
інтересів та свобод підприємства. Тому,
апелянт вважає, що початок порушення
свобод та інтересів СГПП «Злата»,
починає свій перебіг з моменту
отримання представником підприємства
листа вих. № 8894 від 20.03.2012р. в.о.
начальника Першого ВДВС Луцького МУЮ
О.В. Чернецької.

На підставі вище викладеного просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, а справу направити для
продовження розгляду до того суду, але
в іншому складі.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Сільськогосподарське приватне
підприємство «Злата» 26.03.2012 року
звернулося в суд першої інстанції з
позовом до відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про скасування
постанов про відкриття виконавчого
провадження від 01.02.2012 року та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 01.02.2012 року та
зобов'язання вчинити певні дії.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КАС України
позовну заяву може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Згідно із частиною першою статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

При цьому суд першої інстанції не
звернув увагу на ту обставину, що
згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні: 1) адміністративні
справи, у яких однією зі сторін є орган
чи посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг; 5)
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КАС України
адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами саме до того суду,
який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що ухвалу суду першої
інстанції слід скасувати, бо висновки
суду не відповідають обставинам
справи, і ухвала винесена з порушенням
норм процесуального права, а справу
направити до цього ж місцевого суду для
продовження її розгляду.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 199, ст. 202,
ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу
сільськогосподарського приватного
підприємства «Злата» - задовольнити,
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року про залишення позовної заяви
без розгляду по справі № 2а/0370/812/12
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин