Справа № 819/587/14-а
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/587/14-a

28 квітня 2014 року , Тернопільський
окружний адміністративний суд в
складі:

головуючої судді
Дерех Н.В.

при секретарі
Хребетко І.І.

за участю:

представника позивача
Могачевський М.П.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Підволочиського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення 8723 грн. 34 коп. отриманої
допомоги по безробіттю,

в с
т а н о в и в:

Підволочиський районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття ( надалі -
позивач, Підволочиський РЦЗ ) звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 ( надалі -
відповідач, ОСОБА_2) про стягнення 8723
грн. 34 коп. отриманої допомоги по
безробіттю.

Представник позивача Підволочиського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити, в обґрунтування
заявлених вимог посилається на те, що в
ході виконання «Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним», в результаті опрацювання
даних з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (ЄДР) та Витягу з ЄДР
від 04.02.2014 року за № 18088009 державного
реєстратора Підволочиського районного
управління юстиції Тернопільської
області з'ясувалось, що перебуваючи на
обліку в Підволочиському центрі
зайнятості, відповідач отримав статус
безробітного та одержав допомогу по
безробіттю і одночасно був
зареєстрований як фізична особа -
підприємець з 28.03.2001 р. по даний час,
тобто був зайнятий. Відповідно до ст. 2
Закону України "Про зайнятість
населення", ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та п. 6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, право на отримання
допомоги по безробіттю мають лише
незайняті (безробітні) особи, тому
допомога, отримана внаслідок обману
або зловживання особою своїми правами,
підлягає поверненню до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (далі - Фонд). Таким
чином, сума допомоги по безробіттю,
виплачена відповідачу центром
зайнятості за періоди з 02 січня 2012 р. по
06 березня 2012 р. та з 13 серпня 2012 р. по 04
червня 2013 р. становить 8723,34 грн. ( 2505,94
грн. + 6217,40 грн.) підлягає поверненню.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову заперечив та просив
відмовити в його задоволенні, вимоги
Підволочиського районного центру
зайнятості вважає необгрунтованими та
безпідставними, оскільки ним в 2004 році
вчинено всі дії, що передбачені
законодавством для закриття
підприємницької діяльності. Також
відповідач пояснив, що він не є
платником податків в податковій
інспекції та не сплачує внески в
Пенсійний фонд України, оскільки він
знятий з обліку у податковому органі
форми 12-ОПП, не здійснює господарської
діяльності як фізична особа -
підприємець, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних - осіб
підприємців, згідно якого вбачається,
що 25.10.2004 року ОСОБА_2 прийняв власне
рішення про припинення
підприємницької діяльності.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача,
відповідача, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 за сприянням у працевлаштуванні
звернувся 26.12.2011 року у Підволочиський
районний центр зайнятості та 02.01.2012
року йому надано статус безробітного.
За період з 02.01.2012 року по 06.03.2012 року
йому виплачена допомога по безробіттю
в сумі 2505,94 грн. і він був
працевлаштований у ТОВ «Мрія центр»
трактористом.

06 серпня 2012 року ОСОБА_2 повторно
звернувся у Підволочиський районний
центр зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні та 13 серпня 2012 року
йому було надано статус безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю, яку -
ОСОБА_2 одержав в сумі 6217,40 грн. за
період з 13.08.2012 р. по 04.06.2013 р. і був
знятий з обліку у зв'язку з
невідвідуванням без поважних причин
центру зайнятості протягом 30 робочих
днів (Наказ № НТ 130604 від 04.06.2013 p.).

27.01.2014 року відповідач втретє звернувся
за сприянням у працевлаштуванні в
Підволочиський районний центр
зайнятості і йому було відмовлено у
наданні статусу безробітного у зв'язку
із встановленням факту зайнятості
особи.( пункт 7 підпункт 2 Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 р. за № 198). 07 лютого 2014 року
виявлено, що ОСОБА_2 з 28.03.2001 року і по
даний час зареєстровані як фізична
особа підприємець.

Таким чином, сума допомоги по
безробіттю, виплачена відповідачу
центром зайнятості за періоди з 02 січня
2012 р. по 06 березня 2012 р. та з 13 серпня 2012
р. по 04 червня 2013 р. становить 8723,34 грн. (
2505,94 грн. + 6217,40 грн.).

28 лютого 2014 року відповідачу
направлено претензійний лист за № 05/315
про повернення Підволочиському
районному центру зайнятості незаконно
одержаної допомоги по безробіттю в
сумі 8723,34 грн.

Однак, відповідач вважає, що при
зверненні до позивача з заявою про
надання статусу безробітного в 2012
році,у нього не було мети ввести в оману
позивача, оскільки підприємницькою
діяльністю з часу звернення до
позивача про надання йому статуту
безробітного він не займався та вважав,
що реєстрацію його як підприємця
припинено.

Як вбачається з Довідки Збаразької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 13.02.2014 року за № 386/18-363, 25
березня 2005 року ОСОБА_2 було видано
довідку про знаття з обліку форми 12-ОПП
для подальшої подачі довідки
державному реєстратору у
Підволочиському районі.

Судом встановлено, що із
вищезазначеною Довідкою та заявою
Відповідач, звернувся до державного
реєстратора Підволочиського району
про закриття підприємницької
діяльності, але відмітки державного
реєстратора про здачу документів
Відповідач не отримав.

В період з 02.05.2006 року по 28.11.2008 року,
Відповідач перебував закордоном, що
підтверджується копією паспорта
громадянина України для виїзду
закордон.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції про
порядок обліку платників податків
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від 19
лютого 1998 р. № 80 (в редакції наказу
Державної податкової адміністрації
України від 17 листопада 1998 р. № 552) та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 14 грудня 1998 р. за № 791/3231 (далі -
Інструкція № 80) після проведеної
перевірки платника податків, у разі
встановлення факту відсутності
заборгованості перед Державним
бюджетом України та місцевими
бюджетами орган державної податкової
служби знімає його з обліку. Зняття з
обліку платника податків в органах
державної податкової служби
проводиться за наявності повідомлення
від установи банку про закриття такому
платнику рахунків. Після завершення
процедури зняття з обліку орган
державної податкової служби складає
довідку про зняття з обліку платника
податків за ф. № 12-ОПП (додаток 12), яку
надсилає до органів державної
реєстрації або органу, що здійснив
реєстрацію.

Таким чином, складена 25.03.2005 року
податковим органом довідка за ф. №
12-ОПП свідчить про те, що відповідач
ОСОБА_2 знятий з обліку як платник
податків, у зв'язку з чим подано до
органів державної реєстрації або
органу, що здійснив реєстрацію
відповідача, як суб'єкта
підприємницької діяльності відповідно
до п. 8.3. Інструкції № 80 всі документи,
які необхідні для зняття з обліку.

Відповідно до п. 8.9. Порядку № 80 зняття з
обліку фізичної особи - підприємця як
платника податків здійснюється в
порядку, відповідному для платників
податків - юридичних осіб. На фізичних
осіб - підприємців поширюється дія
пунктів 8.1 - 8.8 цієї Інструкції.
Особливістю є лише те, що фізична особа
після прийняття рішення про ліквідацію
підприємця подає до органу державної
податкової служби, у якому вона
зареєстрована як платник податків,
такі документи:заяву про зняття з
обліку платника податків за ф. N 8-ОПП
(додаток 8), дата якої фіксується в
журналі за ф. N 6-ОПП (додаток 6);оригінали
документів, що видаються органами
державної податкової служби платнику
податків (свідоцтва, патенти, довідки
за формою N 4-ОПП, інші довідки тощо) і
підлягають поверненню до органу
державної податкової служби, а також
завірені органом державної податкової
служби копії цих документів, якщо такі
видавались та підлягають поверненню до
органу державної податкової служби.

В Порядку зазначено, що якщо стосовно
платника податків до Єдиного
державного реєстру не внесено запису
про прийняття рішення про припинення,
заява за формою 8-ОПП органом державної
податкової служби не розглядається.

З моменту видачі довідки за формою N
12-ОПП такий платник податків
вважається знятим з обліку в органі
державної податкової служби за умови
реєстрації його припинення відповідно
до законодавства або внесення запису
про припинення до відповідного
державного реєстру.

З вищезазначеного слідує, що
Відповідач знятий з обліку платника
податків, доказом даного факту є
Довідка про знаття з обліку форми 12-ОПП
Збаразької об'єднаної державної
податкової інспекції від 25 березня 2005
року.

Також судом встановлено, що відповідач
не є платником податків в податковій
інспекції та не сплачує внески в
Пенсійний фонд України, оскільки не
являється фізичною особою -
підприємцем, не здійснює господарської
діяльності, як фізична особа -
підприємець. З 25 березня 2005 року не
здійснює підприємницької діяльності.

При цьому суд приймає до уваги покази
позивача, що при взятті відповідача на
облік і впродовж перебування його на
обліку як безробітного у
Підволочиському центрі зайнятості,
Підволочиським районним центром
зайнятості не здійснено процедуру
обміну відомостями про здійснення дій
державної реєстрації та взяття на
облік фізичних осіб -підприємців у
відповідності до Порядку взаємодії
суб'єктів інформаційного обміну щодо
надання та використання відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
хоча мав можливість це зробити. Відтак,
суд приходить до переконання, що при
отриманні коштів відповідачем з 02
січня 2012 р. по 06 березня 2012 р. та з 13
серпня 2012 р. по 04 червня 2013 р. його вини
немає, оскільки не було умислу на
введення в оману позивача та
зловживання своїм правом, а має місце
неналежне виконання обов'язків
Підволочиським РЦЗ.

Таким чином, сума допомоги по
безробіттю, виплачена відповідачу
центром зайнятості за періоди з 02 січня
2012 р. по 06 березня 2012 р. та з 13 серпня 2012
р. по 04 червня 2013 р. становить 8723,34 грн.,
на думку суду, поверненню не
підлягають.

Як вбачається з Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних - осіб підприємців, 25.10.2004 року,
ОСОБА_2, прийняв власне рішення про
припинення підприємницької
діяльності.

Крім того, відповідно до ст. ст. 2. 4
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", допускається страхування
на випадок безробіття громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності,
які набувають право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття, за
умови сплати страховику страхових
внесків. При цьому Закон не пов'язує
виникнення у громадянина права на
отримання допомоги по безробіттю із
обов'язковим припиненням державної
реєстрації підприємницької діяльності
в порядку, встановленому Законом
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців".

Згідно приписів ч.2 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що виливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Зі змісту вказаної норми закону слідує,
що законодавець покладає на
застраховану особу обов'язок подавати
відомості про обставини, що виливають
на умови виплати їй забезпечення та
падання соціальних послуг, і лише в
разі умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними, з такої
особи стягується сума виплаченого
забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
від 23 грудня 2013 року у справі
№К/9991/28714/12.

Оскільки, жодними доказами не
підтверджено, що відповідач зловживав
своїми правами або умисно не виконував
свій обов'язок щодо подання
відповідних відомостей які виливають
на умови виплати йому забезпечення та
надання соціальних послуг, тому суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги про стягнення з ОСОБА_2
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 8723,34 грн. є необґрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення, оскільки відповідачем
вчинено всі дії, що передбачені
законодавством для закриття
підприємницької діяльності.

Керуючись ст. ст.
2, 6, 7, 72, 86,160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Підволочиського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення 8723 грн. 34 коп. отриманої
допомоги по безробіттю - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 30 квітня 2014 року.

Головуюча суддя
Дерех Н.В.

копія вірна:

Суддя
Дерех Н.В.