Справа № 800/230/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 квітня 2014 року м. Київ
справа № 800/230/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Веденяпін О.А., вирішуючи
питання про прийняття позовної заяви
ОСОБА_1 до Верховної Ради України про
визнання незаконними дій, протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Верховної Ради України, у якому
просить:

- визнати незаконним втручання
відповідача у право власності, яке
відбулося внаслідок перевищення
повноважень та порушення процедури
прийняття Закону, яким було значно
зменшено розмір пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність
Верховної Ради України щодо
забезпечення прямої дії норм статей 84,
91 Конституції України на пленарних
засіданнях Верховної Ради України;

- зобов'язати Верховну Раду України
забезпечити дію статей 84, 91 Конституції
України на пленарних засіданнях
Верховної Ради України;

- зобов'язати Верховну Раду України
вжити усі заходи задля поновлення його
порушеного права власності.

Позов обґрунтовує порушенням
відповідачем встановленої статтями 84,
91 Конституції України процедури
прийняття Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», зокрема
вимоги щодо особистого голосування
народними депутатами України на
засіданнях Верховної Ради України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України визначені
статтею 171-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), згідно з якою правила цієї
статті поширюються на розгляд
адміністративних справ щодо
законності (крім конституційності)
постанов Верховної Ради України, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України.

Частиною другою статті 2 КАС України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 4
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 17 КАС
України встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що
віднесені до юрисдикції
Конституційного Суду України.

Статтею 147 Конституції України
передбачено, що Конституційний Суд
України є єдиним органом
конституційної юрисдикції в Україні.
Конституційний Суд України вирішує
питання про відповідність законів та
інших правових актів Конституції
України і дає офіційне тлумачення
Конституції України та законів
України.

Згідно зі статтею 150 Конституції
України до повноважень
Конституційного Суду України належить
вирішення питань про відповідність
Конституції України (конституційність)
законів та інших правових актів
Верховної Ради України, актів
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим.

Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності (частина перша статті 152
Конституції України).

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону
України «Про Конституційний Суд
України» Конституційний Суд України
приймає рішення та дає висновки у
справах щодо конституційності законів
та інших правових актів Верховної Ради
України, актів Президента України,
актів Кабінету Міністрів України,
правових актів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
Конституційний Суд України» порушення
встановленої Конституцією України
процедури розгляду, ухвалення або
набрання чинності нормативно-правових
актів є підставою для визнання їх
неконституційними.

В Рішенні Конституційного суду України
від 7 липня 1998 року № 11-рп/98 зазначено,
що порушення встановленої
Конституцією України процедури
ухвалення законів та інших правових
актів Верховною Радою України є
підставою для визнання їх
неконституційними (частина перша
статті 152 Конституції України).

Відтак, вимоги, що ґрунтуються на
порушенні Верховною Радою України
встановленої Конституцією України
процедури прийняття законів не
належать до юрисдикції Вищого
адміністративного суду України як суду
першої інстанції.

Таким чином, позов ОСОБА_1 не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 КАС України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 109, 160, 165, 171-1
Кодексу адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної
Ради України про визнання незаконними
дій, протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до
статті 152 Конституції України
порушення встановленої Конституцією
України процедури розгляду, ухвалення
або набрання чинності законів та інших
правових актів є підставою для
визнання їх неконституційними, а
єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні, відповідно до
статті 147 Конституції України, є
Конституційний суд України.

Ухвала підлягає перегляду Верховним
Судом України у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України, та набирає
законної сили після закінчення строку
подання заяви про її перегляд
Верховним Судом України, якщо таку
скаргу не було подано.

Суддя
О.А. Веденяпін