Справа № 812/670/14
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушаков Т.С.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
справа №812/670/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Блохіна А.А.,
суддів Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року у справі № 812/670/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
пенсії в сумі 77,42 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
пенсії в сумі 77,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_2 з 07 березня 2012 року
отримує пенсію по втраті годувальника -
ОСОБА_3, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно з п. 5 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697 (далі - Порядок), витрати, пов'язані
з виплатою пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
ОСОБА_2 (77,42 грн.) включено до списку
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання за червень-грудень 2013
року. Вказані витрати звірені по
особовій справі та узгоджені
Управлінням Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська в
акті щомісячної звірки за
червень-грудень 2013 року. Зазначені акти
підписані представниками відповідача
без урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії в частині,
що підлягає відшкодуванню відповідно
до п. 4 Порядку, ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», ч. 4
ст. 26 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Фактично
відповідачем не порушувався
зазначений Порядок, пред'явлені акти
звіряння були підписані, але без
урахування зазначеної суми. На
підставі цього між позивачем і
відповідачем виник спір щодо
відшкодування понесених витрат. У
даному випадку Порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникли між
сторонами, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розраховане на відсутність спору.
Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
20 березня 2007 року. Обґрунтування
відповідачем позиції по відмові в
прийнятті до відшкодування суми пенсії
по втраті годувальника, який помер
внаслідок професійного захворювання,
отриманого на виробництві, є
неправомірними, оскільки таке
відшкодування передбачено
законодавством. З огляду на викладене,
позивач просить стягнути з відповідача
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська зазначену суму.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року у справі № 812/670/14, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій він зазначив, що постанова судом
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що останню необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримує в Управлінні Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська пенсію по втраті
годувальника, ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного
випадку на виробництві (при монтажі
привідної головки конвеєра на шахті
«Заперевальная» ш/у ім. газети
«Соц.Донбасс» був смертельно
травмований), про що свідчать
розпорядження від 17 січня 2014 року №
811040, акт від 21 жовтня 1986 року № 119 про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1.

На день смерті ОСОБА_3 його дружині
ОСОБА_2 був 31 рік.

Частиною 1 статті 36 Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36
Закону України від 09 липня 2003 року
№ 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
непрацездатними членами сім'ї
вважаються чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 8 статті 36 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105- XIV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 1105) у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

Згідно з вимогами статті 28 Закону № 1105
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із: 1) страхової виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); 2) страхової виплати
в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Статтею 33 Закону № 1105 встановлено, що у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами, серед іншого,
є жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють.

З аналізу зазначених норм Законів
вбачається, що основною умовою
одержання щомісячних страхових виплат
по втраті годувальника є володіння
особою відповідними ознаками:
непрацездатна, знаходилась на
утриманні померлого.

Враховуючи вищевикладене, сплачені
ОСОБА_2 за червень-грудень 2013 року суми
пенсії не є страховими виплатами у
розумінні статті 21 Закону № 1105,
фінансування яких провадиться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року № 5-4/4
та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697 (далі - Порядок), визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Згідно п. 4 Порядку відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Порядок не врегульовує спірних
відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватись вимоги про стягнення
спірних сум (зазначену правову позицію
неодноразово висловлювала Судова
палата в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема, в
постанові від 20 березня 2007 року за
результатами перегляду за винятковими
обставинами справи за позовом
управління Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Великобагачанському та
Решетилівському районах Полтавської
області про зобов'язання прийняти до
заліку та відшкодування суми та в
постанові від 30 вересня 2008 року за
результатами перегляду за винятковими
обставинами справи за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Яворівському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Яворівському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій).

Враховуючи те, що судом встановлено, що
на момент настання страхового випадку
(смерть ОСОБА_3, яка пов'язана з нещасним
випадком на виробництві) ОСОБА_2 не була
непрацездатною та не знаходилася на
утриманні померлого, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, що є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог, з чим погоджується
колегія суддів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності прийнятого
судом першої інстанції судового
рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року у справі № 812/670/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року у справі № 812/670/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
пенсії в сумі 77,42 грн. - залишити без
змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через пґять днів
після направлення їх копій особами, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя - доповідач
Блохін А.А.

Судді
Міронова Г.М.

Юрко І.В.