Справа № 607/5786/14-а
Суддя: Берегуляк Ф. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014 рокуСправа №607/5786/14-а
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

Головуючого Берегуляка Ф.Г.

За участю секретаря Нищої О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до відповідача УДАІ УМВСУ в
Тернопільській області про скасування
постанови в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№198683 від 06.04.2014 року, якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
сумі 510 гривень за ч.3 ст. 122 КУпАП,
посилаючись на те, що 06.04.2014 року в с.
Озерна Зборівського району
Тернопільської області рухався в
потоці інших транспортних засобів з
дотриманням правил ПДР України і
швидкість руху його автомобіля
становила 70 км/год. Інспектор ДАІ не
взяв до уваги його пояснень,
вимірювання швидкості проводилось в
ручному режимі, з використанням
приладу Візир, що не працює в
автоматичному режимі. Йому не було
представлено будь-яких доказів
правомірності проведеного вимірювання
швидкості руху, належності
зафіксованої швидкості саме його
автомобілю, документів про те, що
вказаний вимірювач швидкості пройшов
державну повірку та сертифікацію та
включений у перелік технічних засобів
дозволених до використання і його дані
можуть використовуватись в якості
доказу. За таких обставин вважає, що
його неправомірно притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав
із мотивів, викладених у позовній заяві
та просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення серії ВО1 № 198683 від 06.04.2014
року як незаконну.

Представник відповідача УДАІ
УМВСУ в Тернопільській області у
судовому засіданні відносно позову
заперечив та суду пояснив, що ОСОБА_1
06.04.2014 року, керуючи транспортним
засобом в с. Озерна Зборівського
району Тернопільської області рухався
в межах населеного пункту зі швидкістю
121 км/год. Фіксування швидкості
здійснювалось за допомогою
радіолокаційного вимірювача швидкості
Візир №0812349, який пройшов державну
повірку, був сертифікований та
визнаний придатним до застосування, що
стверджується представленим
свідоцтвом, та включений до Переліку
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах ДАІ для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху. Факт правопорушення зафіксовано
в протоколі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 141963 від
06.04.2014 року. Ніяких доказів в
обґрунтування своїх заперечень
позивачем не наведено, а тому
постанова про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
є обґрунтованою та винесена у
відповідності до вимог закону,
підстави для її скасування відсутні, у
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№198683 від 06.04.2014 року ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 510 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1
06.04.2014 року о 08 год. 53 хв., керуючи
транспортним засобом марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1 в с.
Озерна Зборівського району
Тернопільської області рухався зі
швидкістю 121 км/год, перевищив
встановлену швидкість на 61 км/год.
Швидкість вимірювалась приладом Візир
№ 0812349.

Постанова винесена на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 141693 від
06.04.2014 року.

Відповідно до ст.245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

Орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи-ст.280
КУпАП.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення у
відповідності до ст. 251 КУпАП, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.12.4 Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001
р. зі змінами внесеними Постановою КМУ
№876 від 01.10.2008 р. у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год.

Водієві забороняється
перевищувати максимальну швидкість,
зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці
дороги, де встановлено дорожні знаки
3.29,3.31-12.9 б ПДР України.

У відповідності до ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Обставини вчинення даного
правопорушення повністю викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 141963 від
06.04.2014 року, а тому вони є об"єктивними і
вказують на вчинення
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх заперечень
представником відповідача
представлено суду матеріали
фотофіксації від 06.04.2014 року на яких
зафіксовано транспортний засіб марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1, який
о 08.53 год. рухався зі швидкістю 121 км/год,
а також свідоцтво про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки № 22-2/1339139
від 28.01.2014 року, видане ДП
Всеукраїнський державний
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП "Укрметртестстандарт")
відповідно до якого вимірювач
швидкості радіолокаційний відео
записуючий "Візир 03" №0812349 пройшов
державну метрологічну атестацію і
визнаний придатним до застосування.

Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010
року затверджено Перелік технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, куди включено
вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний Візир.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні не заперечив, що міг
перевищити встановлені обмеження
швидкості руху в населених пунктах,
однак просить оскаржувану постанову
скасувати, оскільки при накладенні
стягнення не враховано його
матеріальний та сімейний
стан-одружений, на утриманні троє
дітей, дружина ніде не працює.

Таким чином, дослідженими по
справі доказами по справі повністю
спростовуються твердження позивача,
викладені ним в позовній заяві.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено
відповідальність водіїв транспортних
засобів за перевищення встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на п»ятдесят
кілометрів на годину.

Відповідно до ст.22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень: залишає
постанову без зміни, а скаргу або
протест без задоволення; скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд; скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, а також
особу порушника, фактичне визнання ним
своєї вини, його майновий та сімейний
стан, на утриманні троє неповнолітніх
дітей, дружина не працює, обставини, за
яких було вчинено правопорушення та
його незначний характер, суд вважає за
можливе звільнити позивача ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і
обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71,
158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122 ч.3, 251, 254, 258,
280, 293 КУпАП, п.п. 12.4, 12.9.б ПДР України,
затверджених постановою КМУ України №
1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними
Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

п о с т а н о
в и в :

Позов -задовольнити частково.

Постанову в справі про
адміністративне правопорушення ВО1
№198683 від 06.04.2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 510
гривень-скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3
ст.122 КУпАП - провадженням закрити, у
зв"язку із малозначністю вчиненого
правопорушення і обмежитись усним
зауваженням.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова остаточна,
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяФ. Г. Берегуляк