Справа № 821/4846/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

30 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/4846/13-а

Категорія: 10.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення витрат виплачених сум
допомоги по похованню, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Білозерському районі
Херсонської області звернулось до суду
з позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення суми витрат на виплату
допомоги на поховання гр.. ОСОБА_4,
виплаченої сім'ї померлого у сумі 269,09
грн., у тому числі допомога на поховання
264,96 грн. та 4,13 грн. витрат на її
доставку.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
позивач подав апеляційну скаргу, яку
вважає постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити вимоги.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року справа призначена до розгляду у
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Управлінням ПФУ в Білозерському
районі Херсонської області направлено
для погодження до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні акт
щомісячної звірки витрат за особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень 2013 року разом
зі списком цих осіб із зазначенням
виплачених сум допомоги на поховання
та витрат з виплати допомоги на
поховання (а.с.7).

З довідок про суму допомоги на
поховання, виплачену сім'ї померлого,
який отримував пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку із
втратою годувальника, або особі, яка
здійснила поховання, в частині, що
підлягає відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України вбачається, що у
вересні 2013 року - у розмірі 269,09 грн.
(а.с.5).

Згідно таблиці розбіжностей до
вказаної довідки, відповідачем не
прийнято до відшкодування суму витрат
на виплату і доставку допомоги на
поховання за вересень 2013 року у розмірі
269,09 грн., оскільки смерть потерпілого
не пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування
(а.с.6).

Ст. 1 Закону України від 14 січня 1998 року
№ 16/98-ВР «Основи законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 цього Закону в
Україні залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Відповідно до ст.25 Закону № 16/98-ВР
перелічені види соціальних послуг і
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням. Усі види
страхування, крім медичного, включають
в себе допомогу на поховання. Так,
зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язано співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Згідно зі ст. 21 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено соціальні
послуги та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом. Так, у разі
настання страхового випадку він у
встановленому законом порядку
повинен, зокрема, своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі -
Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 826, регулює питання
відшкодування Фондом таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 ч. 9 ст.34 Закону № 1105-XIV
встановлено, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Зі змісту ч. 4 ст. 26 Закону № 16/98-ВР, ч. 2
ст. 24 Закону № 1105-XIV вбачається: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Тобто, при виплатах спірних сум на
поховання повинен існувати причинний
зв'язок між нещасним випадком на
виробництві або професійним
захворюванням та смертю потерпілого,
який в даному випадку повинен бути
підтверджений висновком відповідного
медичного закладу.

Смерть особи від загального
захворювання, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві не є страховим
випадком, при настанні якого виникає
обов'язок відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України на відшкодування
витрат, пов'язаних з похованням.

Аналогічні висновки викладені в
постановах Верховного Суду України від
19 травня 2009 та від 23 травня 2011 року.

УПФУ не надало суду доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4 з одержаним на
виробництві каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а тому і не
виникло достатніх правових підстав для
відшкодування відповідачем, понесених
позивачем витрат на поховання
зазначених осіб.

Апеляційний суд вважає , що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
О.О.Кравець

Судді:
С.Д.Домусчі

Л.П.Шеметенко