Справа № 2а-863/12/0970
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
№
9104/106197/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Кухтея Р.В., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» до Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови, -

встановив:

23.03.2012 позивач - ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат»
звернулось в суд із адміністративним
позовом до відповідача - Другого
відділу ДВС Тернопільського міського
управління юстиції, в якому просив
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 15.03.2012 ВП №
31660869.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем
всупереч вимог Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV (далі - Закон N 606-XIV), Додатку 7
Інструкції про проведення виконавчих
дій, винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, яка не
оформлена належним чином, а саме не
вказано правильне найменування
боржника, назва документу, дата вступу
виконавчого документу в законну силу.
Дана постанова винесена відносно
неіснуючого боржника.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
20.04.2012 у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився
позивач та оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає, що така прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тими ж
доводами, що і позовні вимоги, зокрема,
тим, що у постанові про відкриття
виконавчого провадження невірно
зазначено найменування боржника.

Враховуючи те, що усі особи, які беруть
участь в справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином
повідомлені про його дату, час та місце,
у відповідності до ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження, за
наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга не може бути
задоволеною.

Судом першої інстанції встановлено, що
13.03.2012 року на адресу відповідача
надійшло рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
№ 0126 від 18.01.2012 про стягнення з УВТК
ЛПКМО (згідно Положення Тернопільське
Управління виробничо-технічної
комплектації є відокремленим
підрозділом Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат», не є юридичною
особою) коштів в сумі 4 729,35 грн. (а.с. 49).

15.03.2012 Державним виконавцем -
заступником начальника Другого
відділу ДВС Тернопільського міського
управління юстиції винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
щодо виконання вказаного вище рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки зазначення неправильної дати
виконавчого документа, відповідачем
виправлено у відповідності до вимог
п.1.8 Інструкції про проведення
виконавчих дій, шляхом винесення
начальником відділу державної
виконавчої служби відповідної
постанови від 09.04.2012 року, а тому з цих
підстав постанова про відкриття
виконавчого провадження скасованою
бути не може. Також, суд першої
інстанції не прийняв до уваги
твердження позивача щодо відсутності у
відповідача обов'язку відкрити
провадження, щодо неіснуючого
боржника, оскільки станом на день
прийняття документа до виконання,
підстав для відмови у відкритті
провадження у відповідача не було.
Посилання позивача на неотримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження суд визнав безпідставним,
оскільки даний факт спростовується
даними книги обліку вихідної
кореспонденції, даними реєстру
поштових відправлень.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон N 606-XIV (у редакції чинній
на час виникнення спірних відносин).

За вимогами ст.19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

Стаття 17 вказаного Закону визначає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом та
перелічує такі виконавчі документи.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі документи, зазначені
у ст. 17 даного Закону, в тому числі і
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Згідно ч. 14 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
або накладення штрафу, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, є виконавчим документом.

Статтею 18 Закону N 606-XIV визначено вимоги
до виконавчого документа, зокрема, у
виконавчому документі зазначаються:
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ; повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо;4) резолютивна частина
рішення;5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Виконавчий документ повинен
бути підписаний уповноваженою
посадовою особою із зазначенням її
прізвища та ініціалів і скріплений
печаткою. Скріплення виконавчого
документа гербовою печаткою є
обов'язковим у разі, якщо орган
(посадова особа), який видав виконавчий
документ, за законом зобов'язаний мати
печатку із зображенням Державного
Герба України.

Приписи статті 25 Закону N 606-XIV
визначають обов'язок державного
виконавця прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 25 вказаного Закону,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 26 Закону зазначено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі таких випадків:1) пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; 2) неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 17 цього Закону, та неподання
заяви про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як вбачається із матеріалів справи,
13.03.2012 року на адресу відповідача
надійшло рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
№ 0126 від 18.01.2012 про стягнення з УВТК
ЛПКМО (згідно Положення Тернопільське
Управління виробничо-технічної
комплектації є відокремленим
підрозділом Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат») коштів в сумі 4 729,35
грн (а.с. 49). При цьому, з наявної у
матеріалах справи копії вказаного
рішення вбачається, що воно відповідає
вимогам виконавчого документа, 01.03.2012
набрало законної сили, пред'явлено у
визначений строк та за підвідомчістю.

Державним виконавцем 15.03.2012 року, тобто
у триденний строк з дня надходження
виконавчого документу, відкрито
виконавче провадження. Копії постанови
направлено боржнику для виконання, а
стягувачу для відома, що
підтверджується копією супровідних
листів та даними книги вихідної
кореспонденції і реєстром поштових
відправлень (а.с. 50, 74-75), а тому
посилання позивача на не надіслання
йому постанови є безпідставним.

Разом з тим, у постанові про відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем допущено описку, а саме
помилково дату видачі виконавчого
документа зазначено 18.10.2012, замість
18.01.2012. Проте, ця помилка усунута у
відповідності до вимог п. 1.8 Інструкції
про проведення виконавчих дій та ст. 83
Закону N 606-XIV, шляхом винесення
начальником відділу постанови від
09.04.2012 року, якою внесено відповідні
виправлення (а.с. 50, 51, 52).

Також, суд першої інстанції правильно
не взяв до уваги посилання позивача на
відсутність у відповідача обов'язку
відкрити провадження щодо неіснуючого
боржника, оскільки станом на день
прийняття документу до виконання
підстави для відмови у відкритті
провадження у відповідача не було.
Помилкове зазначення у виконавчому
документі найменування боржника, не
могло бути виявлене державним
виконавцем на стадії відкриття
виконавчого провадження. Разом з тим,
виконавчий документ містить
ідентифікаційний номер та місце
знаходження боржника, що дає
можливість його ідентифікувати. Крім
того, згідно інформації з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, спірне виконавче
провадження закінчене 15.06.2012, у зв'язку
з фактичним його виконанням, що
свідчить про те, що вказаний недолік не
перешкодив виконанню виконавчого
документа.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для його скасування суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Державного
підприємства «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат» - залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року у справі № 2а-863/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
Р.В. Кухтей

В.В. Ніколін