Справа № 826/4947/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2014 року 10:51
№ 826/4947/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А., при секретарі Руденко
позивача: Плужник В.В. (довіреність від
17.12.2013 р. № 2-117/д)
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовом:Публічного акціонерного
«Укргазвидобування»до:Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
областіпро:визнання протиправними та
скасування постанов від 24.03.2014 року ВП
№ 42631379 та ВП № 42631493, а також визнання
протиправними дій по винесенню
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Публічне акціонерне
товариство «Укргазвидобування» з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування постанов від 24.03.2014 року ВП
№ 42631379 та ВП № 42631493 про відкриття
виконавчого провадження, а також
визнання протиправними дій по
винесенню вказаних постанов.
Позивач зазначає, що оскаржувані
постанови про відкриття виконавчого
провадження прийняті на підставі та на
виконання постанов державного
виконавця № 11340589 від 14.03.2014 р. про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій та про стягнення
Позивач не погоджується з постановами
про відкриття виконавчого провадження,
не погоджуючись із рішеннями
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, які не є
предметом оскарження у даній справі,
вважаючи при цьому, що підстав для
прийняття останніх не було, а відтак, на
думку позивача, у державного виконавця
були відсутні підстави для відкриття
виконавчих проваджень. Позивач в
контексті наведеного зазначає, що
рішення суду, в рамках виконання якого
було прийнято постанови про стягнення
виконавчого збору та витрат, було у
повному обсязі фактично виконано.

Позивач також зазначає, що постанови
державного виконавця № 11340589 від 14.03.2014
р. про стягнення виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій
оскаржені у судовому порядку (справа №
826/4543/14 Окружного адміністративного
суду м. Києва).

Відповідач, надавши заперечення проти
позову, просить у задоволенні позову
відмовити, зазначаючи про законність
та обґрунтованість оскаржуваних
рішень. У той же час, представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, доказів поважності причин
неприбуття у судове засідання не надав.
У зв'язку з цим та на підставі ч. 4 ст. 128
КАС України судом ухвалено розглядати
справу за відсутності відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 29.04.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
заперечення відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

14.03.2014 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Полтавській області, Конозом Віталієм
Миколайовичем прийнято постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 11340589 з виконання наказу № 16/246,
виданого 08.12.2008 р. Господарським судом
Полтавської області про стягнення з
позивача боргу у розмірі 13380,97 грн. на
користь ДК «Укртрансгаз».

Зазначено про виведення постанов про
стягнення виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій в окремі
провадження.

14.03.2014 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Полтавській області, Конозом Віталієм
Миколайовичем прийнято постанову ВП №
11340589 про стягнення з позивача витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі 51,87
грн.

З постанови про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій вбачається,
що вона прийнята в рамках виконавчого
провадження з виконання наказу № 16/246,
виданого 08.12.2008 р. Господарським судом
Полтавської області про стягнення з
позивача боргу у розмірі 13380,97 грн. на
користь ДК «Укртрансгаз». У постанові
зазначається, що наказ господарського
суду у наданий строк не виконано.

Зазначається, що постанова набрала
чинності 14.03.2014 р., а також вказано
порядок оскарження та строк
пред'явлення до виконання - 1 рік.

24.03.2014 р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Полтавській області, Конозом Віталієм
Миколайовичем прийнято оскаржувану
постанову ВП № 42631379 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
постанови № 11340589 від 14.03.2014 р., яка
прийнята ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській
області про стягнення в позивача
витрат на проведення виконавчих дій у
сумі 51,87 грн.

Зазначено, що оскаржувана постанова
про відкриття виконавчого провадження
прийнята за результатами розгляду
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП 11340589 від 14.03.2014 р.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
виконавчий документ вступив у законну
силу (набрав чинності) 14.03.2014 р., заява
про примусове виконання подана 21.03.2014 р.

14.03.2014 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Полтавській області, Конозом Віталієм
Миколайовичем прийнято постанову ВП №
11340589 про стягнення з позивача
виконавчого збору у розмірі 1338,10 грн.

З постанови про стягнення виконавчого
збору вбачається, що вона прийнята в
рамках виконавчого провадження,
відкритого згідно постанови від 09.01.2009
р. про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу № 16/246,
виданого 08.12.2008 р. Господарським судом
Полтавської області про стягнення з
позивача боргу у розмірі 13380,97 грн. на
користь ДК «Укртрансгаз». У постанові
зазначається, що наказ Господарського
суду у наданий строк не виконано.

Зазначається, що постанова набрала
чинності 14.03.2014 р., а також вказано
порядок оскарження та строк
пред'явлення до виконання - 1 рік.

24.03.2014 р. тим же державним виконавцем
прийнято оскаржувану постанову ВП №
42631493 про відкриття виконавчого
провадження з виконання постанови №
11340589 від 14.03.2014 р., яка прийнята ВПВР
УДВС ГУЮ у Полтавській області про
стягнення з позивача виконавчого збору
у розмірі 1338,10 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
виконавчий документ вступив у законну
силу (набрав чинності) 14.03.2014 р., заява
про примусове виконання подана 21.03.2014 р.

У взаємозв'язку з наведеним, суд
зазначає, що статтею 19 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено
підстави для відкриття виконавчого
провадження.

Згідно з ч. 1. ст. 19 зазначеного Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Згідно з приписами статті 25
зазначеного Закону («Прийняття
виконавчого документа до виконання»)
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (ч. 1).

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження (ч.2).

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

При цьому, відповідно до положень ч. 1
ст. 26 зазначеного Закону, державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

В даному випадку, виходячи з наведених
вище норм законодавства, беручи до
уваги те, що на час ухвалення спірних
постанов про відкриття виконавчого
провадження до державного виконавця
надійшли постанови про стягнення
виконавчого збору та витрат, які були
чинними та не були скасованими на час
прийняття оскаржуваних постанов, в
силу наведених вище норм законодавства
державний виконавець був зобов'язаний
прийняти до виконання постанови про
стягнення виконавчого збору та витрат,
а також відкрити виконавчі
провадження, прийнявши відповідні
постанови, що у даному випадку і було
правомірно вчинено державним
виконавцем.

При цьому, під час розгляду справи
позивачем не доведено наявності станом
на час ухвалення спірних постанов про
відкриття виконавчого провадження
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження, які визначені
у ст. 26 Закону.

Відтак, позивачем не доведено та судом
не вбачається підстав для висновку, що
станом на час ухвалення спірних
постанов (про відкриття виконавчого
провадження із стягнення виконавчого
збору та витрат) державним було
порушено вимоги вказаного вище Закону,
а вказані постанови про відкриття
виконавчого провадження на час їх
прийняття були нечинними, що,
відповідно, зумовлює висновок суду про
відсутність підстав для задоволення
позову про визнання протиправними дій
державного виконавця по прийняттю
спірних постанов та про визнання
протиправними та скасування
зазначених постанов.

Відносно доводів позивача щодо
оскарження ним постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат до
Окружного адміністративного суду м.
Києва (справа № 826/4543/14), суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

В даному випадку постанови про
стягнення виконавчого збору та витрат
не є предметом позову у даній справі та
ці постанови не є предметом оцінки з
боку суду на предмет їх законності та
обґрунтованості.

Предметом доказування у даній справі є
встановлення наявності чи відсутності
обставин, з наявністю яких закон
пов'язує можливість відкриття
виконавчого провадження. Тобто, судом
надається правова оцінка саме
постановам державного виконавця про
відкриття виконавчих проваджень.

У той же час, наслідком можливого
подальшого скасування постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору і витрат, може бути,
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
закінчення виконавчих проваджень,
відкритих відповідно до оскаржуваних у
даній справі постанов про відкриття
виконавчого провадження, про що
приймається відповідна постанова
державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд в
даному випадку не вбачає підстав для
скасування постанов державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження, які за висновком суду є
законними та обґрунтованими, вірними
по суті, у зв'язку з чим у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись вимогами 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
за правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України.

Суддя
О.А.
Кармазін