Справа № 2а-6100/09 309/4733/13-а 6а/309/14/13
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Справа № 876/1711/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Гінди О.М. , Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської області на ухвалу
Хустського районного суду
Закарпатської області від 25 грудня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за заявою
державного виконавця відділу ДВС
Хустського районного управління
юстиції Головачко М.М. за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської області за участю
відділу ДВС Хустського РУЮ в
Закарпатській області про стягнення
виплат "дитині війни", -

в с т а н о в и в :

29.11.2013 р. державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції Головачко М.М. звернувся до
суду з заявою про зміну способу та
порядку виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року.

Ухвалою Хустського районного суду
Закарпатської області від 25 грудня 2013
року в справі №309/4733/13-а задоволено
заяву про зміну способу та порядку
виконання судового рішення у справі
№2а-6100/09 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської області за участю
відділу ДВС Хустського РУЮ в
Закарпатській області про стягнення
виплат "дитині війни", шляхом стягнення
нарахованих сум доплати до пенсії з
управління пенсійного фонду, а в разі
відсутності коштів - стягнути з
Державного бюджету України шляхом
списання з відповідного рахунку
Державної казначейської служби
України на користь позивача.

Не погодившись із зазначеною ухвалою
Управління Пенсійного фонду України в
м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Хустського районного
суду Закарпатської області від 25.12.2013 р.
в справі №309/4733/13-а та відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.01.2012 р.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог зазначає, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України» та додає, що
пенсійний фонд не вправі брати на себе
зобов'язання, які не мають бюджетних
призначень.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської області підлягає до
задоволення, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню з наступних
підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Постановою Львівського
адміністративного апеляційного суду
від 12.01.2012 р., якою скасовано постанову
Хустського районного суду
Закарпатської області від 22.12.2009 р.,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2,
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
18.11.2008 р. по 31.12.2008 р., з урахуванням
виплачених сум.

За приписами пункту 2 частини 4 статті
105 КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263
КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Таким чином колегія суддів вважає за
правильне скасувати оскаржувану
ухвалу суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову в задоволені
заяви.

Керуючись, ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області задовольнити.

Скасувати ухвалу Хустського районного
суду Закарпатської області від 25
грудня 2013 року в справі №2-а-6100/09 та
прийняти нову ухвалу, якою у задоволені
заяви про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за заявою
державного виконавця відділу ДВС
Хустського районного управління
юстиції Головачко М.М. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
О.М. Гінда

Д.М.Старунський