Справа № 580/595/14-а
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської
Справа № 580/595/14-а
Номер провадження 2-а/580/18/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р.
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі:суддІ: Чхайло О. В.

при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за
позовом ОСОБА_2 до Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
нечинною та її скасування;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою до відповідача,
мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2014
року головним державним інспектором
відділу адміністрування єдиного
соціального внеску відносно нього,
директора Міжгосподарського санаторію
«Токарі», було складено протокол № 24
серії АА № 668160 за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП. Того
ж дня заступником начальника -
начальником Лебединського відділення
Сумської ОДПІ на підставі даного
протоколу було винесено постанову
серії РН № 480473 про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу розміром 850 грн.

З даною постановою позивач не згоден,
вважає її незаконною та такою, що
підлягає скасуванню, так як основним
видом діяльності Міжгосподарського
санаторію «Токарі» є надання послуг
санаторно-курортних закладів. Одним з
основних замовників послуг санаторію в
2013-2014 році є Департамент соціальної
політики виконавчого органу Київської
міської ради. Фінансування таких
послуг здійснюється відповідно до
положень п. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. Станом на 01.01.2014 року
та 25.03.2014 року існувала заборгованість
Департаменту соціальної політики
виконавчого органу Київської міської
ради перед Міжгосподарським
санаторієм «Токарі», що і стало
причиною несплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Тому ОСОБА_2 просив дану постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити в зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила,
пославшись на те, що відповідно до ст. 67
Конституції України, ст.. 42 ГК України,
ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
зобов'язаний сплатити єдиний
соціальний внесок незалежно від
фінансового результату своєї
господарської діяльності, яка
здійснюється на власний ризик. Дії чи
бездіяльність посадових осіб
Міжгосподарського санаторію «Токарі»
призвели до ненадходження до бюджету
єдиного соціального внеску у сумі 52708,70
грн. Тому директора Міжгосподарського
санаторію «Токарі» ОСОБА_2 було
притягнутого до відповідальності за ч.
4 ст. 165-1 КУпАП. Враховуючи викладене,
представник відповідача вважає, що
оскаржувана постанова винесена на
законних підставах і скасуванню не
підлягає.

Вислухавши позивача, представника
відповідача, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що між сторонами
мають місце правовідносини з приводу
оскарження рішення у справі про
адміністративне правопорушення, а
позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають задоволенню, так як в
судовому засіданні було встановлено
наступне.

18.03.2014 року головним державним
інспектором відділу адміністрування
єдиного соціального внеску відносно
ОСОБА_2, директора Міжгосподарського
санаторію «Токарі», було складено
протокол № 24 серії АА № 668160 за ч. 4 ст.
165-1 КУпАП (а.с. 5) за несплату єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. 18.03.2014 року
заступником начальника - начальником
Лебединського відділення Сумської
ОДПІ відносно ОСОБА_2 винесено
постанову серії РН № 480473 (а.с. 6), якою
накладено на останнього
адміністративне стягнення у виді
штрафу розміром 850 грн. Не погодившись з
ухваленим щодо нього рішенням, 28.03.2014
року позивач звернувся до суду з
вимогами щодо скасування даної
постанови.

Ухвалюючи рішення про задоволення
вимог ОСОБА_2, суд виходить з того, що ч. 2
статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частина 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначає, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи, відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, опис обставин,
установлених при розгляді справи,
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення ,
прийняте по справі рішення.

Аналізуючи вищевказане, матеріали
справи, суд вбачає в діях відповідача
порушення вказаних вимог закону.
Зокрема, з оскаржуваної постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, винесеної відносно
ОСОБА_2 (а.с. 6), не вбачається посилання
на статтю Кодексу України про
адміністративні правопорушення, на
підставі якої позивача визнано винним
у вчинення адміністративного
правопорушення та в межах санкції якої
на нього накладено стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Суд вважає вищевказану обставину
необхідною для повного захисту
інтересів позивача та прийняття
законного та справедливого рішення за
його позовом.

Вирішуючи питання про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, заступником
начальника - начальником Лебединського
відділення Сумської ОДПІ не виконано
вимоги ст. 2 КАС України та ст.ст. 280, 283
КУпАП, що потягло постановлення
необґрунтованого та незаконного
рішення, яке підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 69, 71,159, 160, 161, 163, 167, 171-2 КАС України,
ст.ст. 280, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання постанови по справі про
адміністративне правопорушення
нечинною та її скасування
задовольнити.

Скасувати постанову заступника
начальника - начальника Лебединського
відділення Сумської ОДПІ від 18.03.2014
року серії РН № 480473 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
було притягнуто ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу розміром 850 грн.

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 4 ст.
165-1 КУпАП закрити в зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
О. В. Чхайло