Справа № 822/1370/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1370/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Ковальчук О.К. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департамент
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації , третя особа на
стороні відповідача Управління ДАІ
УМВС України в Хмельницькій області
про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася в суд з позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації, третя особа
на стороні відповідача Управління ДАІ
УМВС України в Хмельницькій області, в
якому просила зобов"язати відповідача
надати дозвіл на перереєстрацію
автомобіля марки Volkswagen Bora, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний №НОМЕР_2, 1999 року
випуску, зеленого кольору, ввезеного як
гуманітарна допомога інваліду ОСОБА_4.

В обгрунтування позовних вимог вказує,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік -
ОСОБА_4, який відповідно до п.42 Порядку
надання автомобілів, отриманих як
гуманітарна допомога, затвердженого
постановою КМУ №128 від 07.02.2001 року "Про
внесення змін до Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями" затвердженого
постановою КМУ № 999 від 08.09.1997 року, було
забезпечено автомобілем марки Volkswagen
Bora, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
№НОМЕР_2, 1999 року випуску, в якості
гуманітарної допомоги.

На звернення до відповідача із заявою
про переоформлення на її ім'я даного
автомобіля отримано відповідь, якою
відмовлено в такому переоформленні у
зв'язку з тим, що Законом України "Про
гуманітарну допомогу" та Порядком
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою КМУ № 999 від
19.07.2006 року, передбачено, що у разі, якщо
інвалід користувався переданим
автомобілем менше 10 років, то
автомобіль може бути переданий лише у
разі сплати податків та зборів. Вважає
таку відмову необгрунтованою та
неправомірною, у зв'язку з чим просить
позов задовольнити та зобов'язати
відповідача надати дозвіл на
перереєстрацію вказаного вище
автомобіля без сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів.

Сторони в судове засідання не
з"явилися.

В поданій до суду заяві представник
позивача просив розглянути справу без
його участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак до суду ним
були подані письмові заперечення,
згідно яких в задоволенні позовних
вимог просив відмовити в повному
обсязі, а справу розглянути без його
участі. В запереченнях вказує, що до
спірних правовідносин підлягає
застосуванню законодавство, чинне на
момент смерті інваліда, оскільки права
та обов'язки у членів його сім'ї щодо
автомобіля виникли саме після цього
факту.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Оскільки сторони та третя особа до суду
не з'явились, технічний запис на
звукозаписуючий пристрій не
проводився, відповідно до вимог ст.41
КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з урахуванням
наведеного нижче.

Суд встановив, що у 2006 році (реєстрація
в органах МРЕВ - 23.05.2006 році) відповідно
до п.42 Порядку надання автомобілів,
отриманих як гуманітарна допомога,
затвердженого постановою КМУ № 128 від
07.02.2001 року "Про внесення змін до
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями" затвердженого
постановою КМУ №999 від 08.09.1997 року,
чоловіка позивачки - ОСОБА_4, як
інваліда було забезпечено автомобілем
марки Volkswagen Bora, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний №НОМЕР_2, в якості
гуманітарної допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, в зв'язку з чим у лютому 2014
року позивачка, як член сім"ї померлого,
звернулася до відповідача із заявою
про перереєстрацію на її ім'я вказаного
вище автомобіля.

Листом Департаменту соціального
захисту населення Хмельницької ОДА від
07.03.2014 року №03/03-2160 їй відмовлено у
перереєстрації автомобіля в зв'язку з
тим, що Законом України "Про
гуманітарну допомогу" та Порядком
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою КМУ №999 від
19.07.2006 року, передбачено, що у разі, якщо
інвалід користувався переданим
автомобілем менше 10 років, то
автомобіль може бути переданий лише у
разі сплати податків та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час смерті ОСОБА_4 позивач проживала
разом з ним та вела спільне
господарство, що підтверджується
довідкою Житлово-будівельного
кооперативу "Маяк"
м.Кам"янець-Подільський від 01.04.2014 року
№08.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Як встановлено судом, інваліда ОСОБА_4
було забезпечено автомобілем на умовах
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№999 від 08.09.1997 року, яка втратила
чинність згідно постанови Кабінету
Міністрів України №999 від 19.07.2006 року.

Відповідно до п. 37 вищевказаного
Порядку, після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
безплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім'ї та знімається
з обліку в органах соціального
захисту населення. Перереєстрація
автомобіля на ім'я одного з членів
сім'ї інваліда, який на час смерті
інваліда проживав разом з ним,
проводиться Державтоінспекцією з
дозволу органу соціального захисту
населення, де інвалід перебував на
обліку як власник транспорту.

Відмовляючи позивачу у перереєстрації
автомобіля, відповідачем не враховані
положення ст.58 Конституції України та
застосовано до спірних правовідносин
п.41 Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 999 від 19.07.2006 року, за яким автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через органи
праці та соціального захисту населення
і користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із членів
сім`ї за рішенням Комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля.

Згідно абзацу 10 п. 41 вказаного Порядку,
у разі несплати членом сім`ї інваліда
податків і зборів (обов`язкових
платежів) автомобіль повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту. Вилучення
автомобіля здійснюється відповідно до
абзацу 12 пункту 16 цього Порядку.

Однак, норми нового Порядку № 999 від
19.07.2006 року не підлягають застосуванню
до правовідносин, що виникли до
набрання чинності даним нормативним
актом, оскільки відносини щодо
забезпечення інваліда автомобілем та
надання права членам сім'ї інваліда
залишити автомобіль в разі його смерті
є єдиним правочином, що на час його
вчинення регулювався Порядком № 999 від
08.09.1997 року. Окрім того, Порядок № 999 від
19.07.2006 року встановлює обмеження та
зобов'язання, яких не було в Порядку №
999 від 08.09.1997 року, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин.

Вказана правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
30.01.2012 року та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
неправомірно відмовлено позивачу у
перереєстрації автомобіля.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають чинному
законодавству, підтверджуються
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71,99, 100, 158 - 163, 186, 254 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов
задовольнити.

Зобов'язати Департамент соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації
надати ОСОБА_1 дозвіл на перереєстрацію
автомобіля марки Volkswagen Bora, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний №НОМЕР_2, 1999 року
випуску, зеленого кольору, ввезеного як
гуманітарна допомога інваліду ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, без сплати мита
та інших податків (зборів),
передбачених законодавством при
імпорті автомобілів.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя