Справа № 348/3052/13-а 2а/348/150/13
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р.

Справа № 876/117/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області на
постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
09.12.2013р. по справі № 348/3052/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області, в якому
просив визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області від 06.09.2006
року у призначенні ОСОБА_1 пільгової
пенсії, зобов'язати УПФУ в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 12 069 грн.
недоплаченої пенсії за період з 05.06.2006
року по 22.03.2007 року, зобов'язати УПФУ в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду в
сумі 500 грн.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
09.12.2013р. по справі № 348/3052/13-а позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково,
визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області щодо
призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 за
період з 05.06.2006 року по 22.03.2007 року;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з
05.06.2006 року по 22.03.2007 року. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду в Надвірнянському
районі Івано-Франківської області її
оскаржило, подавши апеляційну скаргу
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Вважає, що
постанова суду є необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та неповним
з'ясуванням всіх обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати її та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів , відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України, що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 працював з 01.02.1983 року
по 12.09.1983 року на посаді машиніста
підйомника 6 розряду Надвірнянського
УТТ ВО «Укрнафта», що стверджується
довідкою ПАТ «Укрнафта» НГВУ
«Надвірнанафтогаз» від 20.08.2013 року
№17-54611.

-з 17.09.1983 року по 12.01.1989 року працював на
посадах тракториста 6 розряду та
машиніста підйомника в УТТ№3 НГДУ
«Повхнефть», що стверджується довідкою
ТПП «Когалымнафтегаз» від 25.01.2006 року;

-з 31.01.1989 року по 05.07.1994 року в
Долинському управлінні по підвищенню
нафтовіддачі пластів і КРС на посаді
машиніста підйомника, що стверджується
довідкою №108 від 24.06.2006 року ВАТ
«Капітальний ремонт свердловин»;

-з 28.07.1995 року по 29.06.1997 року працював на
посаді машиніста у ВАТ
«Нижньовартовськнафтогаз», що
стверджується довідкою ВАТ
«Белорусское УПНП и КРС» від 11.08.2005
року;

- з 31.05.1997 року по 10.11.2000 року працював на
посаді машиніста підйомника у ВАТ
«Варєганнефтегаз», що стверджується
довідкою ВАТ «Варьєганнефть» від 25.02.2006
року;

- з 07.08.2001 року по 14.07.2004 року працював на
посаді машиніста підйомника в
Білоруському УНПП і КРС, що
стверджується довідкою ВАТ
«Белорусское УПНП и КРС» від 11.08.2005
року.

У відповідності з вимогами ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими та важкими умовами праці, за
Списками №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених КМ України, і за
результатами атестації робочих місць.

Підставою для призначення пенсії за
віком на пільгових умовах є насамперед
наявність професії чи посади в
зазначених Списках, підтвердження
шкідливих умов праці працівника
безпосередньо на робочому місці за
результатами атестації робочих місць,
проведення якої затверджено
постановою КМ України від 01.08.1992 року
№442, та виконання робіт в умовах,
передбачених відповідним Списком.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» періоди
трудової діяльності органі та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Пенсійне забезпечення громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
або місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, здійснюється
згідно з Тимчасовою Угодою між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі в галузі
пенсійного забезпечення від 15.01.1993
року.

Згідно з ст.1 зазначеної Угоди,
громадяни сторін, що домовляються, які
працювали не менше 15 календарних років
у районах Крайньої Півночі або не менше
20 календарних років у місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, незалежно від місця їх
постійного проживання на території
обох держав, мають право на пенсію по
старості(за віком) зокрема чоловіки-по
досягненні 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років.

Крім цього, пільгове обчислення
страхового стажу застосовується для
осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що з врахуванням вимог
вказаної норми, пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими вище вказаними
нормативно-правовими актами.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, за час роботи в Західному
Сибіру РФ місячна та річна норма
робочого часу ОСОБА_1
відпрацьовувалася. Крім того, ОСОБА_1
користувався пільгами відповідно до
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10.02.1960 року «Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» під час роботи. Професії, де
працював позивач - проатестовані.

Разом з тим, згідно з постановою Ради
Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029
Ханти- Мансійський округ, Тюменська
область відносяться до місцевості
прирівняної до районів Крайньої
Півночі, а Ямало-Ненецький автономний
округ Тюменської області відноситься
до районів Крайньої Півночі.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо безпідставності
твердження відповідача, що
обов'язковою умовою надання пільг при
обчисленні стажу роботи в районах
Крайньої Півночі один рік роботи за
один рік 6 місяців є наявність
письмового трудового договору про
роботу у вказаній місцевості, оскільки
таке твердження спростовується
положеннями п.5 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з якими пільгове
обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції та
вважає, що позивач має право на
пільгове обчислення стажу в
півтораразовому розмірі за період його
роботи з 01.02.1983 року по 12.09.1983 року, з
17.09.1983 року по 12.01.1989 року, з 31.01.1989 року
по 05.07.1994 року, з 28.07.1995 року по 28.11.1995
року, з 31.05.1997 року по 10.11.2000 року, з 07.08.2001
року по 14.07.2004 року, оскільки вказані
періоди роботи підтверджуються
трудовою книжкою позивача та
відповідними довідками установ та
організацій, де працював позивач.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують,
судове рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального права і підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями ст.160, 167, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Надвірнянському
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 09.12.2013р.
по справі № 348/3052/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

С.М.Кузьмич