Справа № 824/2155/13-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/2155/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Дембіцького
П.Д.,

при секретарі судового засідання
Граматович М.І.;

за участю:

представник позивача: Марочко Л.І.
(за довіреністю);

представник відповідача: Лелюк Х.М.
(за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом в.о. прокурора міста Чернівці
до Чернівецької міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Про час складання постанови
у повному обсязі повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167, ч.2 ст. 186
КАС України, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Виконуючий обов'язки прокурора міста
Чернівці звернувся до суду з
адміністративним позовом в якому
просить визнати протиправним,
незаконним, таким що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили
та скасувати п.5 розділу 2 «Порядку
розміщення і функціонування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Чернівців» № 848 (далі -
Порядок) затвердженого рішенням 35
сесії VI скликання Чернівецької міської
ради 25.04.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що прокуратурою
міста за результатами проведеної
перевірки на предмет законності
прийняття окремих рішень Чернівецькою
міською радою встановлено, що 25.04.13 року
35 сесією Чернівецької міської ради VI
скликання прийнято рішення № 848 "Про
затвердження Порядку розміщення і
функціонування тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Чернівців».

Пунктом 5 розділу 2 вказаного
Порядку встановлено заборону
розміщення нових тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності на площах та магістральних
вулицях міста, в межах в межах червоних
ліній вулиць, крім тимчасових споруд з
торгівлі друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд». Вказаний вище пункт Порядку є
незаконним і підлягає скасуванню
оскільки Чернівецька міська рада
приймаючи його дозволила розміщення
тимчасових споруд з торгівлі
друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд на площах та магістральних
вулицях міста, в межах червоних ліній
вулиць, чим допустила порушення вимог
ст.ст. 18-20, 67 та 71 Земельного кодексу
України, ст. 18 Закону України «Про
автомобільні дороги» та вимог інших
підзаконних актів.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, позов просив
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, надав заперечення на позов в
якому зазначив, що спірний п.5 розділу 2
Порядку спрямований на ефективне та
раціональне використання земельних
ресурсів територіальної громади м.
Чернівців, які належать до категорії
земель житлової та громадської
забудови, і не поширюється на
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на землях з особливим
режимом використання та на землях
дорожнього господарства, в тому числі
у межах смуги відведення, уздовж
автомобільних доріг загального
користування.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази надані
сторонами, перевіривши матеріали
справи, а також проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд,-

ВСТАНОВИВ :

09.04.2013 року Виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради винесено
рішення № 176 про погодження проекту
рішення міської ради «Про затвердження
Порядку розміщення і функціонування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Чернівців» (а.с.47).

17.04.2013 року постійною комісією з питань
законності, прав людини, регламенту,
депутатської діяльності та етики
складено експертний висновок щодо
відповідності змісту проекту рішення
міської ради «Про затвердження Порядку
розміщення і функціонування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Чернівців» принципам
державної регуляторної політики
(а.с.48).

25.04.2013 року Рішенням 35 сесії
Чернівецької міської ради VI скликання
№ 848 затверджено «Порядок розміщення і
функціонування тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Чернівців» (а.с.10-18).

З урахуванням зазначених вище
обставин, суд з метою визначення
характеру спірних правовідносин та
змісту правової вимоги, закону, який їх
регулює, а також фактів, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, зобов'язаний з'ясувати, які
є докази на підтвердження зазначених
обставин.

Частиною 1 ст. 69 КАС України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є будь
які фактичні дані на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують позовні
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Дослідженням наданих сторонами
письмових доказів судом встановлено
наступне.

Прокуратурою міста Чернівці за
результатами проведеної перевірки на
предмет законності прийняття окремих
рішень Чернівецькою міською радою
встановлено, що пунктом 5 розділу 2
вказаного Порядку встановлено
заборону розміщення нових тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на площах
та магістральних вулицях міста, в межах
в межах червоних ліній вулиць, крім
тимчасових споруд з торгівлі
друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд», чим відповідачем допущено
порушення вимог ст. 18 Закону України
«Про автомобільні дороги» ст.18-20, 67, 71
Земельного кодексу України та вимог
інших підзаконних актів.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року, у справах
про представництво інтересів держави в
судочинстві, яке згідно з ст. 69 Закону
України «Про Конституційний Суд
України» є обов'язковим для виконання,
прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує порушення
інтересів держави, в чому існує загроза
інтересам держави, і ця заява є
підставою для порушення справи судом.

Згідно п.4 мотивувальної частини
вказаного Рішення Конституційного
суду України інтереси держави можуть
як збігатися так і не збігатися з
інтересами державних підприємств.
Поняття «інтереси держави» є оціночним
і в кожному конкретному випадку
прокурор самостійно визначає, в чому
саме відбулося або може відбутися
порушення матеріальних, або інших
інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх
захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 23 Закону
України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №
1789-XII у разі відхилення подання в цілому
чи частково або неповідомлення
прокурора про результати розгляду
подання, а також якщо подання не
вносилося, прокурор може звернутися до
суду щодо: визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

04 листопада 2004 року на сесії
Чернівецької міської ради було
прийнято рішення № 562 «Про
затвердження генерального плану міста
Чернівці та про хід виконання рішення
12 сесії Чернівецької міської ради ІV
скликання від 26.06.2003 року № 250 «Про
висновки та пропозиції, прийняті на
громадських слуханнях на тему
«Коригування генерального плану
міста». Вказаним рішенням Чернівецька
міська рада доручила Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин міської ради замовити
розробку плану «червоних ліній» в
складі проектної документації
«Коригування генерального плану міста
Чернівці та продовжити роботу по
розробці Правил забудови м. Чернівці.

Дослідженням Коригування
генерального плану м. Чернівці судом
встановлено, що розташування кіосків,
яток, тимчасових павільйонів торгівлі
у Зоні промислових підприємств і
технологічних об'єктів та установок
І-ІІ, ІІІ, ІV- V класу за санітарною
класифікацією, у Зоні комунальних
підприємств об'єктів інженерної та
транспортної інфраструктури, у Зоні
складів, баз та об'єктів транспортних
засобів та у Зоні зелених насаджень
спеціального призначення в межах
«червоних ліній» не передбачено.

Дослідженням рішення 10 сесії ІV
скликання Чернівецької міської ради
від 28.07.2011 року № 239 «Про затвердження
Тимчасових Правил благоустрою м.
Чернівців, судом встановлено, що
вказаними Правилами не передбачено
розміщення в межах «червоних ліній»
магістральних вулиць та площ міста
тимчасових споруд з торгівлі
друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд.

Дослідженням рішення 31 сесії VІ
скликання Чернівецької міської ради
від 27.12.2012 року № 725 «Про затвердження
переліків тимчасових споруд (кіосків,
зупинок громадського транспорту в
комплексі з торговими павільйонами),
судом встановлено, що вказаним
рішенням не передбачено розміщення в
межах «червоних ліній» магістральних
вулиць та площ міста тимчасових споруд
з торгівлі друкованою продукцією,
літніх майданчиків та пересувних
тимчасових споруд.

Дослідженням рішення 35 сесії VІ
скликання Чернівецької міської ради
від 25.04.2013 року № 848 «Про затвердження
порядку розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності на території м. Чернівців»
судом встановлено, що вказаним
рішенням визнано таким, що втратив
чинність п.1 Рішення міської ради V
скликання від 25.02.2010 року № 1257. Із
змісту вказаного рішення, вбачається,
що не передбачено розміщення в межах
«червоних ліній» магістральних вулиць
та площ міста тимчасових споруд з
торгівлі друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд (а.с.10, 61-67).

Встановивши фактичні обставини в
справі, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини суд робить наступні
висновки по суті спору.

Відповідно до ст.140 Конституції
України, місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Статтею 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»від 17.02.2011 № 3038-VI зазначено,
що тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21 жовтня 2011р. № 244
затверджено «Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності» у п. 1.2
якого зазначено, що даний Порядок не
поширюється на розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на землях
із особливим режимом використання.

Статтями 18-20 Земельного кодексу
України встановлено поділ земель
України за основним цільовим
призначенням на категорії, однією з
яких є - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення.
Земельні ділянки кожної категорії
повинні використовуватись за цільовим
призначенням.

Відповідно до ст. 67 Земельного кодексу
України, до земель транспорту належать
землі, надані підприємствам, установам
та організаціям залізничного,
автомобільного транспорту і
дорожнього господарства, морського,
річкового, авіаційного,
трубопровідного транспорту та
міського електротранспорту для
виконання покладених на них завдань
щодо експлуатації, ремонту і розвитку
об'єктів транспорту.

Згідно із ч.2 ст. 71 Земельного кодексу
України, до земель дорожнього
господарства належать землі під
проїзною частиною, узбіччям, земляним
полотном, декоративним озелененням,
резервами, кюветами, мостами, тунелями,
транспортними розв'язками,
водопропускними спорудами, підпірними
стінками і розташованими в межах смуг
відведення іншими дорожніми спорудами
та обладнанням, а також землі, що
знаходяться за межами смуг відведення,
якщо на них розміщені споруди, що
забезпечують функціонування
автомобільних доріг.

Пунктом 2.2 «Тимчасових методичних
вказівок по складанню кадастрових
планів обмежень і обтяжень щодо
використання земель», затверджених
Державним комітетом України по
земельних ресурсах від 04 серпня 1999р.
зазначено, що до об'єктів, які мають
особливий режим діяльності
(землекористування) належать об'єкти
промисловості, транспорту, зв'язку,
оборони та іншого призначення.

Статтею 18 Закону України «Про
автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV
(Далі - Закон 2862-IV), передбачено, що
складовими вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів є: проїзна частина
вулиць і доріг, трамвайне полотно,
дорожнє покриття, штучні споруди,
споруди дорожнього водовідводу,
технічні засоби організації
дорожнього руху, зупинки міського
транспорту, тротуари, пішохідні та
велосипедні доріжки, зелені
насадження, наземні та підземні мережі.

Межі вулиці за її шириною визначаються
"червоними лініями". Розташування
будь-яких об'єктів, будівель, споруд або
їх частин у межах "червоних ліній"
вулиці не допускається.

Прикінцевими положеннями Закону 2862-IV
передбачено забезпечення приведення
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів у
відповідність із цим Законом. До
приведення у відповідність із
Законом України "Про автомобільні
дороги" закони та інші
нормативно-правові акти

застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Згідно Державних будівельних норм
України ДБН В.2.3.-4:2007 «Автомобільні
дороги», ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування та забудова міських та
сільських поселень», ВСН В.2.3-5-2001
«Вулиці та дороги населених пунктів»
не передбачено розміщення в межах
«червоних ліній» магістральних вулиць
та площ міста тимчасових споруд з
торгівлі друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд.

З урахуванням аналізу письмових
доказів, вище зазначених Законів, суд
приходить до висновку, що відповідач
приймаючи спірне рішення, яким
дозволив розміщення тимчасових споруд
з торгівлі друкованою продукцією,
літніх майданчиків та пересувних
тимчасових споруд на площах та
магістральних вулицях міста, в межах
червоних ліній вулиць, допустив
порушення вимог Земельного кодексу
України, ст. 18 Закону України «Про
автомобільні дороги» та інших
нормативно-правових актів.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Аналізуючи викладене, вбачається, що
позивачем доведено той факт, що спірне
рішення прийняте не обґрунтовано,
зокрема без дотримання необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів осіб і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення, а тому
адміністративний позов слід
задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд
, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним, незаконним та
таким, що не відповідає правовому акту
вищої юридичної сили та скасувати п. 5
розділу 2 «Порядку розміщення і
функціонування тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Чернівців» який затверджений Рішенням
35 сесії Чернівецької міської ради VI
скликання № 848 25.04.2013 року в частині
надання дозволу на розміщення
тимчасових споруд з торгівлі
друкованою продукцією, літніх
майданчиків та пересувних тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на площах
та магістральних вулицях міста в межах
червоних ліній вулиць.

Порядок та строки набрання судовим
рішенням законної сили передбачено
ст.254 КАС України.

Право, порядок і строки оскарження
постанови визначаються ст.ст. 185, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримати копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлено 30 квітня 2014 року.

Суддя
Дембіцький П.Д.