Справа № 812/662/14
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №812/662/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Бишова М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року у справі № 812/662/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по втраті
годувальника, який помер в наслідок
професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив стягнути з відповідача
витрати на виплату та доставку пенсії
по втраті годувальника, який помер в
наслідок професійного захворювання,
виплаченої ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нове
рішення про задоволення позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що згідно Порядку
відшкодування Фондом управлінню
витрат на виплату та доставку пенсій по
втраті годувальника внаслідок
професійного захворювання проводиться
на централізованому рівні на підставі
довідок. Порядком не передбачено
надання управлінням Фонду
підтверджуючих документів про
причинно-слідчий зв'язок.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
останні необґрунтованими, а постанову
суду такою, що підлягає залишенню без
змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_3, шлюб з
якою зареєстровано 27.06.1961 року (а.с. 40).

Причина смерті ОСОБА_4 - антрокосилікоз.
(а.с. 41).

ОСОБА_4 з 06.06.1979 року до 01.07.1980 року
встановлено ІІІ групу інвалідності
внаслідок внаслідок професійного
захворювання, яку в подальшому
продовжено до 07.07.1980 року (а.с. 47,48)

Розпорядженням УПФУ в Калінінському
районі м. Горлівки Донецької області
від 23.01.1983 року ОСОБА_4 з 01.01.1983 року
призначено пенсію за віком за списком
№ 1 (а.с. 49), яку він отримував до часу
смерті.

ОСОБА_3, дружині ОСОБА_4, вперше
призначено пенсію згідно протоколу №
279/2 від 24.06.1983 року в зв'язку зі
встановленням другої групи
інвалідності за загальним
захворюванням з 17.05.1983 (а.с. 34, 35).

ОСОБА_3 встановлено ІІ групу
інвалідності за загальним
захворюванням строком до 01.06.1984. (а.с.36),
тобто на час смерті свого чоловіка
ОСОБА_3 вважалась непрацездатною
особою.

Відповідно до довідки ЖЕК
Артемівського виробничого об'єднання
по видобутку вугілля "Артемвугілля" на
момент смерті чоловіка ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_3) ОСОБА_3 знаходилася на
його утриманні (а.с.42).

Пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3
отримує з 19 серпня 1994 року (а.с.37-39).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведено
перерахунок пенсії по втраті
годувальника, ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок професійного
захворювання отриманого на
виробництві з 01.05.2013 року. (а.с. 51).

При цьому, вперше вид пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_4, причина смерті -
професійне захворювання, встановлено
ОСОБА_3 розпорядженням від 16.11.2010 (а.с.
62-63).

До цього, матеріали пенсійної справи
містять дані про те, що пенсія ОСОБА_3
призначена по втраті годувальника -
ОСОБА_4 який помер внаслідок загального
захворювання.

Жодних даних про встановлення
причинного зв'язку між смертю ОСОБА_4 з
професійним захворюванням в пенсійній
справі ОСОБА_3 не знаходиться.

Згідно розрахунку суми виплаченої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника який помер
внаслідок професійного захворювання
отриманого на виробництві за період
01.06.2013 по 31.12.2013 її розмір 1200,00 грн., 300
грн. у червні 2013 року, та по 150,00 грн.
липня по грудень 2013 року щомісячно (а.с.
4, 5)

У червні - грудні 2013 року УПФУ в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
направлялись відповідачу акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, однак, відповідно до
таблиць розбіжностей, складених
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Сєвєродонецьку Луганської області,
суму виплаченої пенсії ОСОБА_3 не
прийнято до заліку з посиланням на ст. 33
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" - жінка на момент
смерті чоловіка не досягла пенсійного
віку. (а.с. 6-33).

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилась протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють.

Враховуючи, що на час смерті свого
чоловіка ОСОБА_3 була інвалідом ІІ
групи, то вона, у розумінні ст. 33
вищевказаного Закону вважається
особою, яка перебувала на утриманні
свого чоловіка на момент його смерті, а
відтак, мала право на призначення
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтями 21, 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Фонд також
зобов'язаний організувати поховання
померлого, відшкодувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Положення ч.2 п.5 ст.24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлюють що, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
зареєстрована постанова правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 № 5-4/4, якою затверджено "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" (далі по тексту постанови
- Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Таким чином, витрати, понесені
Пенсійним фондом України на основний
розмір пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Однак, вказані витрати повинні бути
документально підтверджені та
пов'язані з виплатою пенсії саме
особам, які постраждали від нещасного
випадку на виробництві або знаходились
на утриманні померлого.

Доказом пов'язаності професійного
захворювання з виробництвом є належним
чином оформлений довідки МСЕК.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази пов'язаності смерті ОСОБА_4 з
професійним захворюванням, а в
протоколі про призначення ОСОБА_3
пенсії по втраті годувальника причина
смерті годувальника вказана як
загальне захворювання. (а.с. 38)

За таких обставин суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги відповідача
висновків суду не спростовують.

З огляну на викладене апеляційна
скарга відповідача підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року у справі № 812/662/14- залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року у справі № 812/662/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
В.А. Шальєва

М.В.Бишов