Справа № 826/374/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/374/14
інстанції: Донець В.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Рекламне
агенство «Омофон» до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві, Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві, Міністерства доходів і
зборів України про скасування
податкового повідомлення-рішення та
рішень про результати розгляду скарги,
-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, податковим органом було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за серпень 2010 року від
25.06.2013 року № ТОВ «Рекламне
агентство «Омофон», про що складено акт
від 19.08.2013 року №10/26-55-15-01/36386821.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 02.09.2013 №000001851
форми "В1", яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за серпень 2010 року на
99070,00 грн. та нараховано 24767,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
податкового органу, позивач звернувся
із адміністративним позовом до суду, в
якому просив визнати нечинним та
скасувати наведене вище податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що помилкове
не зазначення позивачем в уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість показника
рядка 23.2 (сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість), про що ним зроблено
виправлення в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, де в графах 5, 6 рядка 23.2
(сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість) уточнюючого розрахунку
позивачем зазначено вірну суму,
оскільки позивачем вносились
відповідні виправлення у податкову
звітність з податку на додану вартість
саме у спосіб, визначений чинним
законодавством України.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

З акта камеральної перевірки від 19.08.2013
№10/26-55-15-01/36386821 вбачається, що на
підставі аналізу податкової звітності
ТОВ «Рекламне агентство «Омофон» з
податку на додану вартість за липень 2010
року від 18.08.2010 №364687, за серпень 2010 року
від 16.09.2010 №399582, уточнюючих розрахунків
з податку на додану вартість за серпень
2010 року від 25.06.2013 №, №,
контролюючий орган дійшов висновку про
порушення позивачем вимог пунктів 200.4,
200.6 статті 200 Податкового кодексу
України, яке полягало у завищенні
платником податків заявленої до
бюджетного відшкодування суми у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів в уточнюючому
розрахунку з податку на додану
вартість від 25.06.2013 № за серпень
2010 року в розмірі 99070,00 грн.

Разом з тим, податковий орган дійшов
висновку, що позивачем повторно
задекларовано суму до бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних податкових
періодів у розмірі 99070,00 грн. в
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість від 25.06.2013 № за серпень
2010 року, що призвело до завищення суми
бюджетного відшкодування в розмірі
99070,00 грн. за серпень 2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
зв'язку із виявленням позивачем у
червні 2013 року помилки в декларації з
податку на додану вартість за серпень
2010 року, позивачем було заповнено
уточнюючий розрахунок за вказаний
період від 25.06.2013 № в якому
збільшено показник рядка 24 (26 - за
старою формою декларації з податку на
додану вартість) на 601,00 грн., що
підтверджується додатком 2 до
розрахунку №, водночас при
заповненні вказаного уточнюючого
розрахунку платником податків
помилково пропущено показник рядка 23.2,
який був заповнений у податковій
декларації за серпень 2010 року від
16.09.2010 №399582.

В зв'язку з цим позивачем було подано до
контролюючого органу уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість від 25.06.2013
№, яким лише відновлено показник
рядка 23.2 податкової декларації за
серпень 2010 року від 16.09.2010 №399582, що, в
свою чергу, не свідчить про заявлення
позивачем суми до бюджетного
відшкодування, оскільки до уточнюючого
розрахунку не подавався відповідний
додаток - розрахунок суми бюджетного
відшкодування.

Судом встановлено, що залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
26 декларації) - 46645,00 грн. сума
бюджетного відшкодування (рядок 25
декларації) становить - 99070,00 грн.

Згідно з уточнюючим розрахунком
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за серпень 2010 року від
25.06.2013 № позивачем збільшено
показник рядка 24 на 601,00 грн. (графа 6),
при цьому, в графі 4 рядка 24 помилково
вказано 145715,00 грн. замість 46645,00 грн.,
водночас, рядок 23.2 (сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в наступних звітних
(податкових) періодах) уточнюючого
розрахунку позивачем не заповнено.

Відповідно до уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за серпень 2010 року від
25.06.2013 № позивачем зазначено в
графах 4, 5 рядка 24 суму 46645,00 грн., а в
графах 5, 6 рядка 23.2 (сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в наступних звітних
(податкових) періодах) уточнюючого
розрахунку суму 99070,00 грн.

Вказані уточнюючі розрахунки прийняті
контролюючим органом, що
підтверджується відповідними
квитанціями, копії яких наявні у
матеріалах справи, та не
заперечувалось представниками сторін.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України (в чинній редакції на
час подання позивачем уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за серпень
2010 року) встановлювалось, що у разі якщо
у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Порядок заповнення уточнюючого
розрахунку на час подання позивачем
уточнюючих розрахунків податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за серпень 2010 року 25.06.2013
№, № визначався чинним на
той час «Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за
№1490/20228 (далі - Порядок №1492).

Відповідно до розділу IV Порядку №1492, у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 глави 9
розділу II Кодексу) платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
декларації, він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
декларації за формою, встановленою на
дату подання уточнюючого розрахунку
(пункт 1). У разі виправлення помилок у
рядках поданої раніше декларації, до
яких повинні додаватися додатки, до
уточнюючого розрахунку чи декларації,
до якої включені уточнені показники,
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників (пункт 3).

Підпунктом 4.6.5 пункту 4.6 розділу V
Порядку №1492 встановлювалось, що
платники, які заповнили рядок 22
декларації 0110 та відповідно до статті
200 розділу V Кодексу мають право на
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Згідно розділом VІ Порядку №1492, у графі
4 відображаються відповідні показники
декларації звітного періоду, який
виправляється. У разі якщо до
декларації за цей звітний період
раніше вносилися зміни, у графі 4
відображаються відповідні показники
графи 5 останнього уточнюючого
розрахунку, який подавався до
декларації звітного (податкового)
періоду, що виправляється (пункт 1). У
графі 5 уточнюючого розрахунку
відображаються відповідні показники з
урахуванням виправлення (пункт 2). У
графі 6 відображається сума помилки
(абсолютне значення) (пункт 3). У разі
виправлення помилок у рядках поданої
раніше декларації, до яких повинні
додаватися додатки, до уточнюючого
розрахунку повинні бути подані
відповідні додатки, що містять
інформацію щодо уточнених показників
(пункт 8).

Таким чином, внесення позивачем
виправлень у податкову звітність з
податку на додану вартість за серпень
2010 року шляхом подання уточнюючих
розрахунків податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за серпень
2010 року 25.06.2013 №, № у
відповідних рядках та графах якої
зазначено виправлені показники,
відповідає наведеним положенням
Податкового кодексу України та Порядку
№1492. При цьому, як убачається з
матеріалів справи та не заперечувалось
представниками сторін, позивачем не
додавалось до уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за серпень 2010 року від
25.06.2013 № додатку 3 "Розрахунок суми
бюджетного відшкодування" до
податкової декларації з податку на
додану вартість, подання якого
відповідно до Порядку №1492 є
обов'язковим.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що помилкове не зазначення
ним в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за серпень 2010 року від
25.06.2013 № показника рядка 23.2 (сума,
що підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в наступних
звітних (податкових) періодах, про що
ним зроблено виправлення в уточнюючому
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за серпень
2010 року від 25.06.2013 №, де в графах 5, 6
рядка 23.2 (сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в наступних звітних
(податкових) періодах) уточнюючого
розрахунку позивачем зазначено суму
99070,00 грн., оскільки позивачем вносились
відповідні виправлення у податкову
звітність з податку на додану вартість
за серпень 2010 року саме у спосіб,
визначений Податковим кодексом
України та Порядком №1492.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 29.04.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.