Справа № 809/963/14
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р.
Справа № 809/963/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Мельничуку Є.С.

за участю: представника позивача -
Терьохіної Т.П., відповідач - не
з'явився,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у Косівському районі
Головного Управління Міндоходів в
Івано-Франківської області

до відповідача: фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в
сумі 210771,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Косівському районі Головного
Управління Міндоходів в
Івано-Франківської області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
сумі 210771,90 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 210771,90 грн., яка виникла
внаслідок несплати податкового
зобов'язання за платежем пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав наведених у позовні заяві,
позов просила задоволити повністю та
стягнути заявлену суму заборгованості.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке міститься у
матеріалах справи. Причини неявки
відповідач суду не повідомив, правом на
подання заперечення не скористався. На
підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів - судом
продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2, відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, 25.08.2011 року
зареєстрований, як фізична особа та
взятий на облік, як платник податків у
ДПІ у Косівському районі.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.16.1.3, п.16.1.4 ст.16
Податковим кодексом України визначено,
що платники податків зобов'язані
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковою інспекцією проведено
позапланову документальну виїзну
перевірки приватного підприємця
ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
валютного законодавства за період з
29.05.2012 року по 05.11.2013 року. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 19.11.2013 року №422/22-0/НОМЕР_1
(а.с.16-24), примірник якого відповідач
отримав. Проведеною перевіркою
виявлено порушення вимог
законодавства допущені приватним
підприємцем, зокрема:

- Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" в частині порушення строків
зарахування валютної виручки по
зовнішньоекономічних контрактах №1/9
від 15.09.2011 року та контракту №1 від
11.03.2013 року;

- п.1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" в
частині не подання декларації про
валютні цінності, доходи та майна, що
належить резиденту і знаходиться за
межами України станом на 01.01.2013 року,
01.04.2013 року та 01.10.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" зазначено, що
виручка резидентів у іноземній валюті
підлягає зарахуванню на їх валютні
рахунки в уповноважених банках у
строки виплати заборгованостей,
зазначені в контрактах, але не пізніше
180 календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Пунктом 3 Постанови Національного
банку від 16.11.2012 року № 475 "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті"
встановлено, що розрахунки за
операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в статтях 1 та 2
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті",
повинні здійснюватися у строк, що не
перевищує 90 календарних днів.

Порушення резидентами строків,
передбачених статтями 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені
за кожний день прострочення у розмірі
0,3 відсотка від суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару) (
абз.1 ст. 4 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті").

Пунктом 1 ст.9 Декрету Кабінету
Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 "Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю"визначено, що
валютні цінності та інше майно
резидентів, яке перебуває за межами
України, підлягає обов'язковому
декларуванню у Національному банку
України.

Відповідно до положень абз. 8 п.2 ст.16
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про систему валютного регулювання і
валютного контролю", п. 2.7. "Положення
про про валютний контроль",
затверджений Постановою Національним
банку України від 08.02.2000, № 49 -
невиконання резидентами вимог щодо
порядку та строків декларування
валютних цінностей та іншого майна,
тягне за собою накладення штрафу в
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожний звітний
період.

За наслідками виявлених порушень,
позивачем прийнято податкові
повідомлення рішення № та №
від 02.12.2013 року, якими відповідачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем пеня за порушення термінів
розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання
зобов'язань та штрафних санкцій за
порушення вимог валютного
законодавства у розмірі 510, 00 грн. та
210261,90 грн. Вказані податкові
повідомлення рішення отримані
відповідачем, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, у строки надані законом
не оскаржені, сума податкового
зобов'язання добровільно не сплачена.
Таким чином, відповідно до вимог
чинного податкового законодавства
сума податкового зобов'язання
визначена податковими повідомленнями -
рішеннями № та № від 02.12.2013
року є узгодженою.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, яким передбачено, що у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання являється
податковим боргом.

Положенням п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України зазначено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строки.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що на час розгляду справи податковий
борг відповідачем у добровільному
порядку не сплачений, відповідні
докази, які б підтверджували погашення
такого боргу чи спростовували доводи
позивача, відповідачем не надано, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ДПІ у Косівському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості у сумі 210771, 90 грн. є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, в дохід
бюджету податковий борг в сумі 210771
(двісті десять тисяч сімсот сімдесят
одну) грн. 90 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Григорук О.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 29.04.2014 року.