Справа № 2а-3535/11/2220
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/26682/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 грудня 2011
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року та касаційну
скаргу ОСОБА_5 на постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року у справі за
позовом Шепетівського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_5 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області про стягнення
соціальних виплат, пов'язаних з
нещасним випадком на виробництві,
витрат на поховання та призначення
щомісячної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року Шепетівський
міжрайонний прокурор в інтересах
ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним
позовом до відповідача. Просив
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_5 виплати, пов'язані з нещасним
випадком на виробництві і витрати на
поховання в загальному розмірі 212479 грн.
04 коп. та призначити щомісячну
допомогу.

Посилався на те, що всупереч ч. 7 ст. 34, ч.
7 ст. 13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відповідач відмовив у
виплаті ОСОБА_5 належних їй соціальних
виплат у зв'язку зі смертю чоловіка
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, крім того не призначив
щомісячних виплат.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 грудня 2011 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_5
одноразову допомогу в розмірі 207479 грн.
04 коп. та витрати на поховання чоловіка
ОСОБА_6 в розмірі 699 грн. Зобов'язано
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області призначити та
виплатити щомісячну допомогу у зв'язку
зі смертю ОСОБА_6 від нещасного випадку
на виробництві з 5 листопада 2010
року на користь ОСОБА_5, а також
періодично згідно з вимогами
законодавства проводити її
перерахунок.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року скасовано постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 грудня 2011
року та прийнято нову постанову про
часткове задоволення позову.
Зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області призначити та
здійснити виплату ОСОБА_5 одноразової
допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», а
також відшкодувати витрати на
поховання та пов'язані з цим ритуальні
послуги відповідно до місцевих умов. У
задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області, посилаючись на
порушення судом першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права у межах доводів
касаційних скарг, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга позивачки підлягає частковому
задоволенню, а касаційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_6 працював в
Товаристві з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«БлумарінБуд».

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств,
установ та організацій Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «БлумарінБуд»
знаходиться на стадії припинення
підприємницької діяльності.

5 листопада 2010 року під час виконання
ОСОБА_6 робіт по демонтажу будівлі
стався нещасний випадок, внаслідок
якого він загинув. Вказаний факт було
зафіксовано актом про нещасний випадок
на виробництві форми Н-1 від 4 лютого 2011
року.

Згідно свідоцтв про народження,
свідоцтва про одруження та довідки
квартального громадського комітету №
21 виконкому Шепетівської міської ради
Хмельницької області від 16 січня 2011
року № 23 на утриманні загиблого
перебувало троє осіб: дружина ОСОБА_5,
донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

18 травня 2011 року ОСОБА_5 звернулася із
заявою до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області про призначення
страхових виплат у зв'язку зі смертю
годувальника.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області листом № 84/06 від 18
травня 2011 року повідомило ОСОБА_5, що її
звернення не підлягає задоволенню у
зв'язку з перевіркою обґрунтування
довідки про заробітну плату.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно ст.ст. 13, 28, ч. 7 ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» є
підстави для стягнення на користь
ОСОБА_5 одноразової допомоги в розмірі
207479 грн. 04 коп. та витрат на поховання в
розмірі 699 грн. та зобов'язання
відповідача призначити та виплатити
щомісячну допомогу у зв'язку зі смертю
ОСОБА_6 від нещасного випадку на
виробництві з 5 листопада 2010 року та
періодично проводити її перерахунок.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нову постанову
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що згідно ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» право ОСОБА_5 на
отримання страхових виплат підлягає
захисту шляхом зобов'язання
відповідача розглянути її заяву та
прийняти відповідне рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції
виходив також з того, що суд не може
підміняти державний орган, рішення, дії
чи бездіяльність якого оскаржуються,
здійснюючи замість неправомірних дій
чи бездіяльності, які визнаються
протиправними, інші дії, які б
відповідали закону або приймаючи
рішення, що належать до компетенції
такого суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Згідно п. «б» і «д» ч.1, ч. 2 ст. 21 цього ж
Закону у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утримання, зокрема,
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
зокрема, одноразову допомогу в разі
смерті потерпілого; пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; організувати поховання
померлого, відшкодувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Виходячи з вимог ч. 8 ст. 34 вказаного
Закону у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Згідно ч. 7 ст. 13 цього Закону підставою
для оплати потерпілому витрат на
медичну допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

Статтею 36 вказаного Закону визначено
порядок розгляду справ про страхові
виплати. Так, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
розглядає справу про страхові виплати
на підставі заяви потерпілого або
заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідні рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
зазначених документів. Рішення
оформляється постановою, в якій
зазначаються дані про осіб, які мають
право на страхові виплати, розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх
строки або обґрунтування відмови у
виплатах; до постанови додаються копії
необхідних документів. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків може затримати страхові
виплати до з'ясування підстав для
виплат, якщо документи про нещасний
випадок оформлені з порушенням
установлених вимог.

А статтею 37 визначено, випадки відмови
у страхових виплатах і наданні
соціальних послуг. Зокрема, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків може відмовити у страхових
виплатах і наданні соціальних послуг
застрахованому, якщо мали місце: 1)
навмисні дії потерпілого, спрямовані
на створення умов для настання
страхового випадку; 2) подання
роботодавцем або потерпілим Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків свідомо неправдивих
відомостей про страховий випадок; 3)
вчинення застрахованим умисного
злочину , що призвів до настання
страхового випадку.

Водночас, відмовляючи в задоволенні
позову в частині зобов'язання
відповідача призначити та виплатити
щомісячну допомогу у зв'язку зі смертю
годувальника, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що згідно ст.
33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ОСОБА_5 має право не на
отримання щомісячної допомоги, а на
отримання пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер від нещасного
випадку на виробництві, призначення та
виплата якої провадиться відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Проте погодитися з таким висновком
суду апеляційної інстанції не можна.

Так, ОСОБА_5 має право на призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер від нещасного
випадку на виробництві на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а не пенсійного
законодавства, оскільки норми Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
поширюються на призначення та виплату
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер від нещасного
випадку на виробництві, а лише
стосуються призначення пенсій
внаслідок втрати годувальника, не
пов'язаного із нещасним випадком на
виробництві.

Крім того, дійшовши висновку про
наявність у позивачки права на
отримання пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер від нещасного
випадку на виробництві, а не щомісячної
допомоги, суд апеляційної інстанції
відмовив в задоволення цієї частини
позовних вимог, не врахувавши, що
звернення за захистом порушеного права
у сфері публічно-правових відносин із
зазначенням способу, що, як вважає суд,
не призводить до захисту права, не може
бути підставою для відмови у позові,
тобто захисті права, що порушується. У
такому випадку суд, установивши
порушення вимог законодавства, має на
підставі статей 7, 8, 11, ч. 4 ст. 112, ст. 162
КАС України самостійно обрати спосіб,
який би гарантував дотримання і захист
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновок суду апеляційної інстанції
про відмову в зобов'язанні відповідача
призначити та виплачувати щомісячну
допомогу у зв'язку із смертю
годувальника не ґрунтується на законі
та зроблений без повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі.

Не встановлення в судовому процесі
зазначених вище обставин як таких, що
мають суттєве значення у справі,
призвело до передчасних та
необґрунтованих належним чином
висновків апеляційного суду щодо прав
і обов'язків сторін у даному спорі, та,
відповідно до положень частини 2 статті
227 КАС України, є підставою для
скасування судового рішення
апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 КАС України
визначено, що підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції допущено
порушення норм процесуального права,
зокрема, статті 159 КАС України, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, судове
рішення апеляційної інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 про зобов'язання
відповідача призначити щомісячну
допомогу підлягає скасуванню з
направленням справи у цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Шепетівському районі
Хмельницької області про зобов'язання
призначити щомісячну допомогу
скасувати і справу у цій частині
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В решті постанову суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк