Справа № 826/3125/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2014 року № 826/3125/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши у порядку
письмово провадження адміністративну
справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Біар-Трейд"до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті
Києвіпровизнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Біар-Трейд"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправними дій та зобов'язання
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у відповідача були
відсутні правові підстави для
проведення зустрічної звірки, оскільки
жодного запиту щодо надання документів
для проведення зустрічної звірки для
підтвердження отриманих від платника
податків та зборів даних на адресу
позивача не надходило.
Також позивач зазначив про те, що у
відповідач неправомірно, за
відсутності на те правових підстав,
вніс до інформаційної системи "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" інформацію, на
підставі акта № 15/26-57-22-03-10/38271364 від
У судовому засіданні 14.04.2014 представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила суд задовольнити позов у
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 14.04.2014
надав суду письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
акт № 15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014 був
складений відповідно до вимог чинного
законодавства та не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства та
жодним чином на впливає на права та
обов'язки позивача, з огляду на що не
може бути предметом оскарження в
адміністративній справі.
У судове засідання 14.04.2014 представник
відповідача не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представника позивача, з'ясувавши, що
немає потреби заслухати свідків та
експерта, ухвалив продовжити розгляд
справи у письмовому провадженні.
Підчас судового розгляду справи, суд,
13.01.2014 Державною податковою інспекцією
у Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві складено
акт № 15/26-57-22-03-10/38271364 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Біар-Трейд" (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.03.2013 по 31.07.2013.
На сторінці 4 акту № 15/26-57-22-03-10/38271364 від
13.01.2014 зазначено наступне: "на податкову
адресу ТОВ «Біар-Трейд» (код за ) засобами поштового зв'язку 20.12.2013
направлено лист про надання пояснень
та їх документального підтвердження
щодо результатів фінансово
господарської діяльності ТОВ
весь період фінансово господарської
діяльності, який повернувся з
відміткою «за зазначеною адресою не
проживає, не значиться».
Враховуючи вищевикладене до ОУ ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві направлено службову
записку та запит щодо встановлення
фактичного місцезнаходження (місця
проживання) платників податків ТОВ
розшуку їх посадових осіб та
проведення опитування на предмет їх
відношення до створення і діяльності
підприємства, фактичного здійснення
господарських операцій, причетності до
оформлення податкових декларацій та
документів, які стосуються
фінансово-господарської діяльності
В ході відпрацювання ТОВ «Біар-Трейд»
31.07.2013 від слідчого управління
фінансових розслідувань Міністерства
доходів і зборів України листом №
27/69/7/99-99-09-01-17 ВІД 12.12.2013 отримано
протокол допиту засновника та
директора ТОВ «Біар-Трейд» гр.. ОСОБА_1
від 08.10.2013 який в своїх поясненнях
зазначив, що «…. до діяльності ТОВ
«Біар-Трейд» він немає ніякого
фінансово-господарських документів, а
саме: договорів, контрактів,
податкових, видаткових накладних,
актів виконаних робіт, послуг не
складав та не підписував і нікого на це
не уповноважував….».
Враховуючи зазначене, податковим
органом в акті № 15/26-22-03-10/38271364 від 13.01.2014
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Біар-Трейд" (код
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.03.2013 по 31.07.2013
зроблено висновок, що звіркою ТОВ
«Біар-Трейд» не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій по взаємовідносинах з
платниками податків за період з 01.03.2013
по 31.07.2013 та не встановлено
відображення в податковому обліку
господарських операцій та розрахунків
з платниками податків за період з 01.03.2013
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Біар-Трейд" вважаючи,
протиправними висновки акту №
15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Біар-Трейд" (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.03.2013 по 31.07.2013 звернулось з
відповідним позовом до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду
Таким чином судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
Отже, до адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється, та
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.
При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України встановлено, що з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.
Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджених наказом державної
податкової адміністрації України № 236
від 22.04.2011 у разі встановлення фактів,
що не дають змогу провести зустрічну
звірку суб'єкта господарювання,
зокрема у зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
Отже, акт про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання є лише формою
документальної фіксації наявності
факту неможливості проведення
зустрічної звірки та не містить
волевиявлення суб'єкта владних
повноважень щодо виявлених фактів
правопорушень, з огляду на що, не
створює жодних правових наслідків для
суб'єкта господарювання та не змінює
стану його суб'єктивних прав, оскільки
сам по собі не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
У позовній заяві позивач просить суд
визнати протиправними висновки акту
№ 15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Біар-Трейд" (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.03.2013 по 31.07.2013.
З огляду на викладене, враховуючи те, що
зазначений акт, не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
що породжує для платника податків
певні правові наслідки, оскільки він є
виключно формою документальної
фіксації наявності факту неможливості
проведення зустрічної звірки, суд
дійшов висновку про те, що у даному
випадку позовні вимоги щодо визнання
протиправними висновків акту
№ 15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014 не
спрямовані на захист та відновлення
порушених прав та інтересів позивача.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача
стосовно коригування показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ позивача на підставі акту
№ 15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014 та
зобов'язання відповідача відновити
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ позивача в
інформаційній системі "Податковий
блок", зокрема в автоматизованій
інформаційній системі "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що відповідно до
положень чинного законодавства акт
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання може засвідчувати лише
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
відсутності факту документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів,
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків, то на
підставі нього не можуть бути внесені
відомості, які б мали вплив на дані
задекларовані платником податків.

Позивачем не було надано суду доказів
на підтвердження факту внесення до
інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема до автоматизованої
інформаційної системи "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" інформації на
підставі акта № 15/26-57-22-03-10/38271364
від 13.01.2014.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для висновку про те, що відповідачем
була внесена до інформаційної системи
"Податковий блок", зокрема до
автоматизованої інформаційної системи
"Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
інформація на підставі акта №
15/26-57-22-03-10/38271364 від 13.01.2014, а отже і
підстави для визнання протиправними
дій відповідача стосовно коригування
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ позивача на
підставі акту № 15/26-57-22-03-10/38271364 від
13.01.2014 та зобов'язання відповідача
відновити показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача в інформаційній системі
"Податковий блок", зокрема в
автоматизованій інформаційній системі
"Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги щодо
визнання протиправними дій
відповідача стосовно коригування
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ позивача на
підставі акту № 15/26-57-22-03-10/38271364 від
13.01.2014 та зобов'язання відповідача
відновити показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача в інформаційній системі
"Податковий блок", зокрема в
автоматизованій інформаційній системі
"Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов