Справа № 9104/67185/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа № 9104/67185/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 16 лютого 2012 року в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплаченої суми пенсії і
поштового збору,

встановив:

У січні 2012 року позивач УПФ в м. Луцьку
звернувся до суду із адміністративним
позовом до відповідача ОСОБА_1 в якому
просив стягнути з відповідача в
користь позивача надміру виплачену
суму пенсії в розмірі 38333,81 грн. та
поштового збору в сумі 48,23 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилався на те, що в результаті
опрацювання документів пенсійної
справи відповідача було встановлено,
що виплата їй соціальної пенсії ІІ
групи загального захворювання
протягом періоду з 16.02.2004 р. по 30.04.2011 р.
була незаконною, оскільки відповідач
була зареєстрована як фізична
особа-підприємець і не мала права на
отримання вказаних пенсійних виплат.
Таким чином, внаслідок зловживань з
боку відповідача щодо подання позивачу
неправдивої інформації, позивачу було
завдано шкоди на суму 38333,81 грн. зайво
виплачених пенсійних виплат та 48,23 грн.
поштового збору. В добровільному
порядку вказана сума відповідачем не
відшкодована.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 16.02.2012 року
позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 в
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку 38333,81 грн. надміру
виплачену суму пенсії та 48,23 грн.
поштового збору.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач ОСОБА_1
оскаржила її в апеляційному порядку.
Вважає апелянт, що постанова суду є
незаконною, прийнята з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що соціальна
пенсія була призначена позивачу
внаслідок встановлення інвалідності
ІІ групи. Зазначає апелянт, що через
незадовільний стан здоров'я, позивач
підприємницькою діяльністю не
займалась та доходів не отримувала, що
підтверджується деклараціями про
доходи, які були здані в Луцьку ОДПІ.
Крім того, звертає увагу апелянт на те,
що за весь період отримання позивачем
соціальної пенсії, органами податкової
інспекції не був виявлений факт
отримання будь-яких доходів від
підприємницької діяльності чи
ухилення від сплати податків при
отриманні доходів від підприємницької
діяльності. Таким чином, вважає
апелянт, що не вчиняла жодних дій,
направлених на незаконне отримання
грошових коштів.

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 16.02.2012 року та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Позивач - це особа, на захист прав,
свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Суб'єкти
владних повноважень мають право
звернутися до адміністративного суду у
випадках, передбачених Конституцією та
законами України.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій (ст. 17 КАС
України). Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Таким чином, наведеними правовими
нормами встановлено, що справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є суб'єкт владних
повноважень, який здійснює владні
управлінські функції. Такий суб'єкт
владних повноважень може бути
позивачем у адміністративній справі
лише тоді, коли адміністративний позов
ним подається з метою виконання своїх
повноважень, і лише у випадках коли
право такого звернення до суду
встановлено Конституцією та законами
України.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.18 КАС
України, адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи
щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Тобто, вказаною правовою нормою не
передбачено можливості розгляду
адміністративним судом позову за
зверненням суб'єктами владних
повноважень щодо стягнення із фізичної
особи (повернення) уже виплачених
соціальних пенсій.

Із змісту позовної заяви видно, що
позивач просить стягнути з відповідача
на користь позивача як суб'єкта владних
повноважень, суми надміру виплаченої
пенсії та поштового збору на її
доставку. Обгрунтування позову
зводиться до того, що діями відповідача
завдано майнової шкоди позивачу, тобто
позовні вимоги стосуються
відшкодування заподіяної позивачу
шкоди внаслідок зловживань з боку
пенсіонера.

Згідно зі статтею 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (в
редакції на час пред'явлення даного
позову), суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо)
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Крім цього, згідно ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
передбачено, що відшкодування збитків
та інші способи відшкодування майнової
шкоди являється одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів.

Стаття 1166 ЦК України містить загальні
підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду, де, зокрема, вказано, що
майнова шкода завдана правам юридичної
особи, а також шкода, завдана майну
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, суд першої інстанції
безпідставно прийняв до розгляду в
порядку адміністративного судочинства
позовні вимоги УПФ України в м. Луцьку,
який являється суб'єктом владних
повноважень, щодо стягнення з фізичної
особи ОСОБА_1 майнової шкоди, яка,
згідно змісту позову, полягає в
розмірах надміру виплаченої пенсії та
поштового збору.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що провадження по
розглядуваній адміністративній справі
слід закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 157
КАС України, у зв'язку із тим, що позовні
вимоги по даній справі належить
розглядати в порядку цивільного, а не
адміністративного судочинства.

Така правова позиція узгоджується із
останньою практикою Верховного Суду
України, рішення якого, згідно ст. 244-2
КАС України, у подібних
правовідносинах є обов'язковими для
всіх судів України.

Таким чином, оскаржена постанова
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16.02.2012 року
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 157, 195, 196, 198, 203, 205,
206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 16 лютого 2012
року в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплаченої суми
пенсії і поштового збору - скасувати.

Провадження по справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплаченої суми пенсії і
поштового збору - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Л.Я. Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 14.04.2014 року.