Справа № 2а-8257/10/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2014р.
Справа № 140/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Рибачука А. І.;

за участю секретаря судового засідання
- Корнієнко О. А.;

представника позивача - Кірєєва А. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2010 року в справі за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_2 третя
особа Стрийська міська рада про
зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2010 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_2 третя
особа Стрийська міська рада про
винесення рішення, яким зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 виконати вимоги
припису № 7/44 від 10 листопада 2009 року, а
саме демонтувати добудову до квартири
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області не виконано, а
добудову до квартири не демонтовано.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року позов задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_2 виконати вимоги припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 7/44 від 10
листопада 2011 року, а саме здійснити
демонтаж добудови до квартири АДРЕСА_1.

Дану постанову мотивовано тим, що
станом на день розгляду справи у суді,
відповідач обов'язкові до виконання
вимоги припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області не виконав, не
представив суду належним чином
затвердженої та погодженої проектної
документації на добудову до квартири
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - ОСОБА_2,
подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідачем
подано позовну заяву про визнання
права власності на самочинну добудову
та прибудову.

Представник позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить таку залишити без
задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
були повідомлені належним чином, а
тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та проаналізувавши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Інспекцією ДАБК у
Львівській області 09 листопада 2009 року
проведено перевірку з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
архітектури та будівництва з приводу
добудови в дворі спільного
користування за адресою АДРЕСА_1.

В результаті проведеної перевірки
встановлено факт здійснення
відповідачем добудови до квартири
АДРЕСА_1, на земельній ділянці, яка
належить до земель міста і не передана
в користування відповідачу без
проектної документації та дозволу
інспекції ДАБК, що є порушенням ст. 24, 29
Закону України «Про планування і
забудову територій», ст. 9, 27 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
та п. 9.1 ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок
розроблення, погодження, затвердження
проектної документації для
будівництва».

За результатами перевірки складено акт
проведення перевірки № 7/20 від 09
листопада 2009 року; протокол № 7/14 від 09
листопада 2009 року; припис № 7/ 44 від 10
листопада 2009 року про демонтаж
добудови до квартири за адресою
АДРЕСА_1.

11 листопада 2009 року заступником
начальника інспекції ДАБК у Львівській
області винесено постанову № 7/46 про
накладення штрафу за адміністративне
правопорушення на ОСОБА_2 у розмірі 187,00
грн.

23 грудня 2009 року інспекцією ДАБК у
Львівській області проведено
позапланову перевірку на виконання
вимог припису № 7/44 від 10 листопада 2009
року про демонтаж добудови до квартири
за адресою АДРЕСА_1.

За результатами позапланової
перевірки складено акт проведення
позапланової перевірки № 7/51 від 23
грудня 2009 року, яким зафіксовано факт
невиконання відповідачем припису № 7/44
про демонтаж прибудови.

Відповідно до частини першої статті 376
ЦК України (в редакції, що діяла на час
звернення позивача до суду) житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил, суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Таким чином, суд може прийняти рішення
про зобов'язання особи, що здійснила
самочинне будівництво, провести
перебудову виключно в тих випадках,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотно порушує будівельні
норми.

Крім того, за час розгляду справи
відбулись зміни у законодавстві, що
регулює містобудівну діяльність.

Так, втратив чинність Закон України
«Про планування і забудову територій»,
на положення якого посилалась
Інспекція в своїй позовній заяві.
Натомість, статтею 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» обумовлено, що у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Таким чином, судове рішення про
зобов'язання особи, що здійснила
самочинне будівництво, знести
самочинно збудований об'єкт
приймається у випадку, коли неможлива
перебудова такого об'єкту з метою
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб чи істотного
порушення будівельних норм.

16 листопада 2010 року ОСОБА_2 до
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області було подано позовну
заяву про визнання права власності на
самочинну добудову та прибудову.

17 листопада 2010 року ОСОБА_2 до
Львівського окружного
адміністративного суду було подано
заяву про зупинення провадження в
справі № 2а-8257/10/1370 до набрання законної
сили судовим рішенням у справі за
позовом ОСОБА_2 про визнання права
власності на самочинну добудову та
прибудову. В задоволенні даного
клопотання судом було відмовлено.

27 січня 2011 року Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області позов ОСОБА_2 про визнання
права власності на самочинну добудову
та прибудову задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на прибудову та
надбудову квартири АДРЕСА_1. Дане
рішення набрало законної сили.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, необ'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року в справі № 2а-8257/10/1370 - скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_2 третя
особа Стрийська міська рада про
зобов'язання вчинення дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у випадку
коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС
України, складення постанови в повному
обсязі відкладено - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П. Нос

Судді:
В. В. Клюба

А. І.
Рибачук

Ухвалу складено в повному обсязі 22
квітня 2014 року.