Справа № 522/29885/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

30 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/29885/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 16 грудня 2013 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії за вислугу років та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси щодо
обмеження під час перерахунку розміру
його пенсії неправомірними;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі
міста Одеса здійснити перерахунок
пенсії з 01.07.2012 року відповідно до
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року
на підставі постанови Кабінету
Міністрів України № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», із розрахунку 90
відсотків від нарахованої заробітної
плати для обчислення пенсії у
відповідності до довідки Прокуратури
Одеської області від 10.07.2012 року №196 та
виплатити заборгованість, що виникне
на день такого перерахунку, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 16 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій вважає постанову прийнятою з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року справа призначена до розгляду у
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено,що
ОСОБА_4 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, як
одержувач пенсії, призначеної на
підставі ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року,
в розмірі 90% середнього заробітку.

Його страховий стаж складає 41 рік 9
місяців 20 днів, в тому числі стаж на
посаді слідчий (прокурор/слідчий) 16
років 7 місяців 8 днів, військова служба
3 роки 18 днів, виборні посади 2 роки 8
місяців 24 дні, що надає право на даний
вид пенсії.

У відповідності до цієї норми Закону у
зв'язку із збільшенням посадових
окладів працівників прокуратури, УПФ
України в Приморському районі м. Одеси
неодноразово проводився перерахунок
його пенсії у розмірі 90 відсотків
чинного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2012 року №505 збільшено
посадові оклади працівників
прокуратури, що було підставою для
перерахунку уже призначеної пенсії.

20 липня 2012 року ОСОБА_4 подав відповідну
заяву до УПФ України в Приморському
районі м. Одеси з необхідними
документами, в тому числі з довідкою
прокуратури Одеської області від 10
липня 2012 року №196 про те, що заробітна
плата прокурора Суворовського району
м. Одеса з 14 червня 2012 року всього
складає 7617,13 грн.

05 листопада 2013 року позивач отримав
відповідь УПФ України в Приморському
районі м. Одеси, у якій зазначено, що
відповідно до відповідно до Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» знижено відсоток обчислення
пенсії в порядку і на умовах,
передбачених Законом України «Про
прокуратуру» в розмірі 80% відповідних
сум заробітної плати. Також було
направлено на адресу позивача копію
Розпорядження №116177 від 15.08.2012 року щодо
обмеження в перерахунку пенсії в
розмірі 80%.

За результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. 50-1 Закону «Про
прокуратуру» №1789-ХІІ, Верховний Суд
України ухвалив Постанову від 17 грудня
2013 року (№21-445а13), в мотивувальній
частині якої зазначив наступне:

«Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону
№1789-ХІІ в редакції, що діяла на час
призначення пенсії ОСОБА_4, прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом №3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права: «Прокурори і слідчі мають право
на пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років. (...)
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону №1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом
№3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали (змінилася лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону №1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України
вважає, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом №3668-VІ зміни до статті
50-1 Закону №1789-ХІІщодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
апеляційний суд виходить із того, що
згідно зі ст. 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 10 грудня
2013 року у справі №21-348а13».

Апеляційний суд зазначає, що
відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
Рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене,
апеляційний суд приходить до висновку,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси - залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 16 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
О.О.Кравець

Судді:
С.Д.Домусчі

Л.П.Шеметенко