Справа № 2а/431/44/13
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/32465/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
23 квітня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області про перерахунок
пенсії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, з
урахуванням 1,5 кратного збільшення
стажу роботи в районі Крайньої Півночі
- в Якутському Республіканському
психоневрологічному диспансері з 12
лютого 2013 року.

Постановою Старобільського районного
суду Луганської області 23 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області неправомірними та
зобов'язано провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням 1,5 кратного
збільшення стажу роботи в районі
Крайньої Півночі - в Якутському
Республіканському
психоневрологічному диспансері з 12
лютого 2013 року. В решті позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області, не погоджуючись з рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що з 23 жовтня
1974 року ОСОБА_2 прийнята санітаркою до
Якутського Республіканського
психоневрологічного диспансеру,
звідки звільнилася 03 травня 1991 року у
зв'язку з виходом на пенсію за віком.
Загальний стаж роботи складав 28 років 01
місяць 26 днів. 18 червня 1991 року пенсійна
справа надійшла на облік до
Старобільського управління
соціального захисту населення. При
прийнятті на облік згідно записів
трудової книжки було зараховано стаж
роботи по 03 травня 1991 року. За
документами пенсійної справи
загальний стаж роботи склав 29 років 07
місяців 16 днів, в тому числі стаж роботи
в районах Крайньої Півночі - 16 років 06
місяців 11 днів, який зараховано в
одинарному розмірі.

Період роботи з 23 жовтня 1974 року по 03
травня 1991 року у Якутському
Республіканському
психоневрологічному диспансері
відповідач не зарахував в пільгове
обчислення, так як підставою для
пільгового обчислення стажу за період
роботи в районах Крайньої Півночі
мають бути записи в трудових книжках та
інші документи, які підтверджують
право на пільги, що були встановлені
для працюючих в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі. В документах
пенсійної справи відсутні документи, а
саме письмовий трудовий договір, в
якому обумовлено термін дії договору
та пільги, що надавались працівнику.

Пунктом «д» статті 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють у районах Крайньої
Півночі» зазначено, що зараховувати 1
рік роботи у районах Крайньої півночі 1
рік 6 місяців роботи при нарахуванні
стажу, що дає право на отримання пенсії
за віком та по інвалідності.

Відповідно до пункту 5 розділу XV
«Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» період роботи до
1 січня 1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 01 січня 1991 року.

Згідно частини 3 пункту 5 цього ж
розділу пільгове обчислення
страхового стажу проводиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки.

Аналогічна правова позиція визначена і
в Указі Президії Верховної Ради СРСР
від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, що працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», а також в Інструкції про
порядок надання пільг особам, що
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, затвердженої
постановою Держкомпраці і Президії
ВЦРПС від 16.12.1967.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом який підтверджує стаж
роботи є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлено, що у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі коли
документи про трудовий стаж не
збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами ПФУ на
підставі показань свідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку про
неправомірність дій Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області щодо незарахування до
пільгового стажу період роботи з 23
жовтня 1974 року по 03 травня 1991 року,
оскільки зазначені періоди роботи в
районах Крайньої Півночі відображені у
трудовій книжці позивача, яка, в свою
чергу, є основним документом при
призначенні пенсії.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області залишити без задоволення, а
постанову Старобільського районного
суду Луганської області від 23 квітня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про перерахунок пенсії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко