Справа № 623/693/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.Справа № 623/693/14-а

Головуючий 1 інстанції: Зелінський В.Г.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 26.03.2014 р. по справі №
623/693/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просив визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області щодо відмови
по перерахуванню, нарахуванню та
виплаті йому, як інваліду II групи,
щорічної разової допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 (п'ять)
мінімальних заробітних плат згідно
абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статусі і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2013 р. та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області здійснити перерахунок та
виплату щорічної грошової допомоги
ОСОБА_1 на оздоровлення за 2013 р. згідно
абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2013 р. у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
з урахуванням сплачених сум.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 26.03.14 р. по
справі № 623/693/14-а було відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Позивач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 26.03.14 р. по
справі № 623/693/14-а та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія І), що
підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_1, є інвалідом ІІ групи. В 2013 р.
відповідачем була здійснена виплата
щорічної допомоги на оздоровлення в
сумі 120,0 грн. відповідно постанови КМУ
№ 562 від 12.07.05 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
правомірності дій відповідача щодо
нарахування та виплати позивачу
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення в розмірах, встановлених
постановами КМУ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19
Конституції України органи виконавчої
влади здійснюють свої повноваження в
межах встановлених цією Конституцією
та законами України; органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, та в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених КМУ.

В ст. 62 вказаного Закону України
зазначено, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону проводиться
в порядку, визначеному КМУ, рішення
якого є обов'язковим для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їхньої відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Відповідно п. 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" установлено, що у 2013
р. норми і положення ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМУ, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на 2013 р.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України
Кабінет Міністрів України забезпечує,
зокрема, проведення політики у сфері
соціального захисту. Згідно з
бюджетними призначеннями КМУ
встановлює розмір окремих видів
компенсацій і допомог, зокрема у
розмірах визначених постановами КМУ №
836 від 26.07.96 р. «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та № 562 від 12.07.05 р. «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Також, рішенням Конституційного Суду
від 25.01.12 р. № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень ст. 1, ч.
1, ч. 2, ч. 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, п. 2, п. 3, п. 6 ст. 116,
ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України,
п. 5 ч. 1 ст. 4 БК України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС
України в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження КМУ щодо
розробки проекту закону про Державний
бюджет України та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в т.ч. щодо
реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України відповідно до Конституції та
законів України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що нарахування та
виплата допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 здійснені відповідно до вимог
чинного законодавства України. Доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає такими, що не спростовують
правомірності висновків суду першої
інстанції, з огляду на вище зазначене.

Зважаючи на те, що постанова Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 26.03.14 р. по справі № 623/693/14-а
прийнята з дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 26.03.14 р. по
справі № 623/693/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 26.03.14 р. по
справі № 623/693/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.