Справа № 754/5584/14-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/284/14
Справа №754/5584/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.04.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Таран Н.Г.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, про
визнання протиправної бездіяльності
та зобов'язання перерахувати та
виплачувати державну пенсію і
щомісячну додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання протиправної бездіяльності
та зобов'язання перерахувати та
виплачувати державну пенсію і
щомісячну додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на те, що позивач працювала
на ліквідації аварії на ЧАЕС в
Управлінні будівництва ЧАЕС з червня
1986 року по листопад 1996 року. Має третю
групу інвалідності внаслідок
Чорнобильської катастрофи і статус
ліквідатора аварії на ЧАЕС першої
категорії. А тому відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на отримання
державної пенсії в розмірі не нижче
шести мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком на момент виплати.

28 лютого 2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва із заявою
про призначення пенсії відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", однак у відповідь отримала
відмову. Оскільки, відповідачем було
відмовлено у здійснені вказаного
перерахунку та виплаті пенсії, позивач
і звернулася до суду за захистом своїх
порушених прав та просить суд: визнати
протиправною бездіяльністьУправління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва
відповідача; зобов'язати відповідача
перерахувати і виплачувати з 8 січня 2014
року державну пенсію в розмірі не нижче
шести мінімальних пенсій за віком, і
щомісячну додаткову пенсію за шкоду
здоров'ю у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком на момент виплати,
згідно ст. 50 і ст. 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796, ХІ від
28.02.1991 року.

Від відповідача надійшли заперечення
на позов, у яких просить відмовити у
позовних вимогах позивача повністю у
зв'язку з безпідставністю.

Заперечення обґрунтовує тим, що на
даний час всі розміри пенсій та
додаткових виплат особам на яких
розповсюджуються норми Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
переглянуто та внесено зміни. 14 червня
2011 року Верховною радою прийнято закон
України №3401-VІ "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" п.7 ч.1 якого
Прикінцеві положення Закону України
"Про державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п. 4 , яким встановлено, що у 2011
році норми і положення статей, 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та у розмірах, ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
реалізацію наведеного положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів
України 6 липня 2011 року прийнята
постанова №754 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".
Оскільки ні положення Закону "Про
внесенні змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ні
постанова Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року не скасовані та не
визнані неконституційними то кінцевою
датою проведення перерахунку доплат,
які проводяться Пенсійним фондом є
22.07.2011 рік. Зазначена постанова Уряду
набула чинності з 22.07.2011 року, тобто всі
виплати позивачу повинні були
проводитись згідно рішення суду до
22.07.2022 року з урахуванням проведених
виплат, а в подальшому мають
застосовуватися норми постанови
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
року №745.

Суд, дослідивши позовну заяву,
заперечення на позов та оцінивши інші
докази у справі приходить до висновку
про необхідність задоволення позову
частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, щодо якої
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, особою, віднесеною
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" до категорії 1, тобто на яку
поширюються ст.ст. 50, 54 Закону.

З копії посвідчення НОМЕР_1 вбачається,
що дійсно позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1. Відповідно до
довідки Спеціалізованої радіологічної
МСЕК серії АВ № 0081462 позивачу при
повторному огляді з 06.01.2014 року
встановлено ІІІ групу інвалідності.
Причиною інвалідності є захворювання
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Групу
інвалідності встановлено довіку.

28.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва із заявою
про призначення та виплату призначеної
пенсії, яка визначена Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

12.03.2014 року Управління Пенсійного фонду
України у Деснянському районі м. Києва
направило на адресу ОСОБА_1 лист, згідно
якого враховуючи вимоги чинного
законодавства підстав для обчислення
пенсії в розмірі шести мінімальних
пенсій за віком та 50% додаткової пенсії
для інвалідів третьої групи в
управління не має.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" держава взяла на себе
відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язалась
відшкодувати її за пошкодження
здоров'я або втрату працездатності
громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та за втрату годувальника,
якщо його смерть пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно із законодавством. Частиною 4
цієї ж статті Закону визначено, що в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по ІІІ групі
інвалідності 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам ІІІ групи 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року передбачена інша
редакція частини 4 статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - частину 3 і
4 ст.54 замінено чотирма частинами
іншого змісту. У цій редакції ст. 54 ч.3
(від 28.12.2007р.) визначено, що у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок із
Чорнобильської катастрофою, не можуть
бути нижчими для інвалідів щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою по ІІІ групі інвалідності
110 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Цим самим законом викладена інша
редакція ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема,
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам ІIІ групи - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) згідно рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008. Згідно п. 6 резолютивної
частини вказаного рішення, рішення
Конституційного Суду України у цій
справі має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнаних
неконституційними.

Це значить, що з 22.05.2008 року діють норми
ст.ст. 50, 54 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції, що була чинною в
період до внесення змін підпунктом 15 п.
28 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року (що визнані неконституційними).

Відповідно до вимог ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання і пенсії у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 липня 2008 року №654 встановлено
фіксований розмір мінімальної межі
пенсії для інших інвалідів щодо яких
встановлений причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою. Однак, вказана постанова є
підзаконним нормативно-правовим актом.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі виникнення колізії між
підзаконним нормативно-правовим актом
та законом, застосуванню підлягають
положення закону. Так як, розмір пенсії
позивачу, що визначений за нормами
постанови Кабінету Міністрів України
від 16 липня 2008 року №654 не відповідає
нормі ст. 54 ч. 4 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому
необхідно задовольнити позов про
перерахунок пенсії позивачу
відповідно до вимог статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Пунктом 4
Постанови Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року встановлено, що
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
виплачується особам віднесеним до 1
категорії, інвалідам ІІІ групи 15
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність. Однак, вказана
постанова є підзаконним
нормативно-правовим актом. Відповідно
до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі
виникнення колізії між підзаконним
нормативно-правовим актом та законом,
застосуванню підлягають положення
закону. Так як, розмір додаткової
пенсії позивачу, що визначений за
нормами постанови Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №530 не
відповідає нормі ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому
необхідно задовольнити позов про
перерахунок пенсії позивачу
відповідно до вимог статті 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Не визначається
такого розміру і нормами спеціального
Закону "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Тому, на
думку суду, є підстави для застосування
загальної норми ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", згідно якої
мінімальний розмір пенсій за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
При цьому, положення ч.3 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"про те,
що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не слід брати до уваги,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
права на підвищення пенсії відповідно
до закону. Суд також приймає до уваги,
що за змістом ст. 2 Закону України "Про
прожитковий мінімум" прожитковий
мінімум застосовується в тому числі
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що
прожитковий мінімум є базою для
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, інших соціальних виплат. Статтею
46 Конституції України гарантується, що
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Наведене дає суду підстави при
вирішенні даного спору застосувати у
розумінні ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
мінімальний розмір пенсії за віком на
рівні прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність.

Отже, величиною мінімальної пенсії за
віком, від якої має бути фактично
обраховано нижчу межу пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, є
встановлений законом прожитковий
мінімум.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена в часі.
Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язаною з виплатою пенсії і також
має не визначений у часі граничний
термін. Таким чином, за відсутності
спору про право особи на отримання
підвищення до пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, немає
підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, крім випадків, передбачених
законом.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи із зазначеного принципу
покладення обов'язку доказування,
відповідач не довів правомірність його
дій.

Також, суд вважає необхідним
зобовязати відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу з 28 лютого
2014 року, а не з 08.01.2014 року, оскільки саме
28.02.2014 року позивач звернулась з заявою
про проведення їй перерахунку пенсії.

Оскільки при розгляді справи було
встановлено, що відповідач нараховує
та виплачує пенсію позивачу всупереч
вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ, тому дії
відповідача у відмові в проведенні
перерахунку та виплаті пенсії є
протиправними, а тому відповідача слід
зобов'язати провести нарахування та
виплату позивачу державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог
вищевказаного Закону з 28 лютого 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 46, 55 Конституції України, ст.ст.11,
71, 138, 160-163, 167, 183-2 КАС України, ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 13, 49, 50, 54, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
відмови в проведенні перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва відповідно до положень ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної пенсії,
виходячи з розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як постраждалій внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
50% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" починаючи з 28 лютого 2014
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня отримання її копії до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя:

Н.Г.Таран