Справа № 819/1427/13а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа №
876/2356/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про визнання протиправними та
скасування вимоги про сплату боргу та
рішень про застосування фінансових
санкцій,

встановив
:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Чортківському районі Тернопільської
області (далі - УПФ України в
Чортківському районі), в якому просила
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу № Ф 442 У від
10.05.2013 року в частині стягнення з неї 9575
гривень штрафних санкцій та визнати
протиправними та скасувати рішення № 43
від 10.05.2013 року про застосування
фінансових санкцій за приховування
(заниження) страхувальником сум
заробітної плати (виплат,доходу), на
які нараховуються страхові внески та
рішення № 44 від 08.05.2013 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання звітності, що
використовується в системі
персоніфікованого обліку у строки,
визначені законодавством.

Вважає рішення відповідача
незаконними, оскільки вимога про
сплату боргу та оскаржувані рішення
винесені на підставі п.п.3,5 ч.9 ст.106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яка з 01.01.2011 року втратила
чинність.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав на
неї апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що відповідно до пункту 7
Прикінцевих положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих та
(або) не сплачених у період до 01 січня 2011
року, в тому числі нарахованих внесків,
строк сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій, за органами Пенсійного фонду
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, а
відтак, на підставі ст.197 КАС України
суд прийшов до висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції,
УПФ України в Чортківському районі з
08.05.2013 року по 10.05.2013 року була проведена
позапланова перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 09.04.2008 року по 07.05.2013 року, за
результатами якої складений акт № 80
від 10.05.2013 року.

На підставі акта УПФ України в
Чортківському районі відповідно до п. З
ч. 9 ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
винесене рішення №44 від 08.05.2013 року про
застосування фінансових санкцій у
розмірі 170 гривень за неподання
звітності, що використовується в
системі персоніфікованого обліку у
строки, визначені законодавством на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та рішення № 43 від 10.05.2013
року про застосування фінансових
санкцій у розмірі 9575 гривень за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески.

10.05.2013 року УПФ Укрїни в Чортківському
районі сформована та направлена
позивачу вимога про сплату боргу № Ф 442
У на загальну суму 12753,90 гривень, в тому
числі 3178,90 гривень недоїмки, 9575 гривень
фінансових санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не мав правових підстав у 2013
році застосовувати до позивача
фінансові санкції за несвоєчасне
подання звіту за 2009 рік та за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески за 2009 рік, оскільки
пункти 3, 5 частини 9 статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", які
передбачали таку відповідальність,
втратили чинність з 01.01.2011 року згідно
із Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
08.07.2010 року і не діяли на дату прийняття
відповідачем оскаржуваних рішень.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

До 01.01.2011 року відносини, що виникали
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким визначалися
платники страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним фондом
України.

Згідно із ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виконавчі органи
Пенсійного фонду застосовують до
страхувальників фінансові санкції за
приховування (заниження)
страхувальником суми заробітної плати
(виплат, доходу), на які нараховуються
страхові внески; за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду.

Проте, ч.9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» була виключена з 01 січня
2011 року у зв'язку із набранням чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 08
липня 2010 року.

У той же час згідно із абзацом 5 пункту 7
розділу Прикінцевих та Перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Абзацом 6 цього ж пункту встановлено, що
на період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та абзаців
п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Таким чином, виходячи із системного
аналізу вищевказаних норм
законодавства, органи Пенсійного фонду
після 01 січня 2011 року наділені
повноваженнями щодо стягнення
заборгованості зі сплати відповідних
штрафних санкцій нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі штрафних санкцій, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, за умови винесення посадовою
особою органу Пенсійного фонду України
рішення про застосування таких
штрафних санкцій до 01 січня 2011 року і
стягнення заборгованості зі сплати
внесків та застосування штрафних
санкцій після 01 січня 2011 року можливе
лише у разі винесення повноважним
органом відповідного рішення до 01
січня 2011 року.

Однак, до 01.01.2011 року такі рішення
пенсійним органом до позивача не
приймались.

Тому колегія суддів апеляційного суду
вважає безпідставними та
необґрунтованими посилання
відповідача на п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Вказаною
нормою регулюються правовідносини
щодо стягнення саме заборгованості із
сплати страхових внесків та
нарахування у зв'язку з цим штрафних
санкцій, а в даному випадку має місце
застосування фінансової санкції за
неподання звітності до
територіального органу Пенсійного
фонду з приводу обчислення страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що не
передбачено п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Дана позиція узгоджується із позицією
Верховного Суду України, висловленою у
постанові від 04.06.2013 року з розгляду
аналогічної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
судом першої інстанції обґрунтовано
задоволено позовні вимоги, правильно і
повно встановлені обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування судового
рішення немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі № 819/1427/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньою до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич