Справа № 217/2985/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва І.П.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №217/2985/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

при секретарі
Корадо А.А.

з участю представника
відповідача Шелех М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області на
постанову Авдіївського міського суду
Донецької області від 17 березня 2014 року
у справі №217/2985/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання здійснити
розрахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з адміністративним позовом, який
надалі уточнила, до Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання здійснити розрахунок
пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що з 20 січня 2006
року вона перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком
згідно з Законом України «Про службу в
органах місцевого самоврядування». При
розрахунку розміру пенсії
відповідачем не було враховано
індексацію, матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальну допомогу на
соціально-побутові потреби, з огляду на
що вона отримує пенсію у меншому
розмірі, ніж встановлено
законодавством. 16 грудня 2013 року вона
звернулась до відповідача із заявою
про здійснення відповідного
перерахунку пенсії з урахуванням
зазначених виплат, однак рішенням
відповідача №139 від 19 грудня 2013 року у
здійсненні такого перерахунку їй було
відмовлено. Просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку їй пенсії з
урахуванням вказаних вище виплат,
скасувати рішення відповідача №139 від
19 грудня 2013 року, зобов'язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії державного службовця в розмірі
80% заробітної плати відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
службу».

Постановою Авдіївського міського суду
Донецької області від 17 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_3
задоволений частково, внаслідок чого
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області від 19 грудня 2013 р. №139
та зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Авдіївці Донецької
області здійснити з 1 січня 2014р.
перерахунок пенсії, призначеної
ОСОБА_3, у розмірі 80% заробітної плати з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України м. Авдіївці Донецької
області подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
у повному обсязі (а.с.34-36). Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
вказує, що під час розгляду справи суд
першої інстанції невірно застосував
норми матеріального та процесуального
права. Пенсія позивача була призначена
правомірно з урахуванням діючих
нормативно-правових актів. Законних
підстав для перерахунку пенсії
позивачу не має.

Представник відповідача у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив задовольнити її у
повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, що дає суду
право розглянути справу у відсутність
позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, встановила
наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
з 20 січня 2006 року. Позивачеві
призначено пенсію за віком згідно з
Законами України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» та «Про
державну службу» у розмірі 80%
заробітної плати державного службовця.

16 грудня 2013 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку, з доданням до заяви
довідки про заробітну плату,
матеріальну допомогу та індексацію з
місця роботи №312 від 16 грудня 2013 року.

19 грудня 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області прийнято рішення №139
про відмову в перерахунку пенсії, яке
мотивовано тим, що заробітна плата
державного службовця згідно зі ст.33
Закону України «Про державну службу»
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії».
Матеріальна допомога носить разовий
характер та не є складовою частиною
заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33
Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки Авдіївської міської
ради Донецької області від 16 грудня 2013
року №312 про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», за формою,
затвердженою Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1 ОСОБА_3 за період з 1 січня 2004
року по 31 грудня 2005 року було
нараховано виплати у сумі 16 207,71 грн, на
які були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Ці виплати складаються, у
тому числі, з матеріальної допомоги та
суми індексації на заробітну плату.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час призначення позивачу пенсії (далі -
Закон №3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон
№108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон №1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці форми №5-1 (а.с.10-11).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.2442 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції є обґрунтованим, прийняте на
підставі з'ясованих та встановлених
обставинах справи, які підтверджуються
доказами, та ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст.2, 11, 159, 160, 167, 183,2 184, 195, 1951,
196-198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області на постанову
Авдіївського міського суду Донецької
області від 17 березня 2014 року у справі
№217/2985/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Авдіївського міського
суду Донецької області від 17 березня 2014
року у справі №217/2985/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 30
квітня 2014 року.

Колегія суддів

М.В. Бишов

В.А. Шальєва

І.Д.
Компанієць