Справа № 255/15150/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Алтухова О.С.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року справа №255/15150/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів :

суддя - доповідач:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф.,Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання:
Єгоровій К.М.

за участю представника органу
прокуратури Воробйов В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Прокуратури Донецької області на
постанову Ворошиловського районного
суду м.Донецька 25 грудня 2013 року по
адміністративній справі № 255/15150/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАРМИН» до
Донецької міської ради про визнання
протиправною відмову у погодженні
проекту меж земельної ділянки,
встановлення ширину прибережної смуги
вздовж річки, зобов'язання вирішити
питання щодо передачі земельної
ділянки в оренду, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись з позовом до суду, позивач
вказує на безпідставну відмову
Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради від 11.11.2013
№2614исх у погодженні матеріалів
попереднього узгодження меж земельної
ділянки для експлуатації існуючих
будівель виробничого цеху № 1 з порізки
каменю і прибудови до виробничого цеху
№2 по обробці каменю і
адміністративної будівлі по вулиці
Лівобережній, 35а у Ленінському районі.
Відмова була вмотивована положеннями
ст.60 ЗК України, та вказано на
відсутності права позивача на
отримання в оренду земельної ділянки
без попереднього затвердження проекту
землеустрою щодо встановлення
прибережної захисної смуги річки
Кальміус в установленому законом
порядку. Вважає таку відмову
протиправною. Просив встановити ширину
прибережної захисної смуги вздовж
річки Кальміусу, 25 метрів відповідно до
кадастрової зйомки, та зобов'язати
розглянути питання щодо передачі в
оренду земельної ділянки ТОВ «КАРМИН»
для експлуатації існуючих будівель.

Постановою Ворошиловського районного
суду м.Донецька 25 грудня 2013 року позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАРМИН» -
задоволений (а.с.76-79).

Визнана відмова Донецької міської ради
від 11.11.2013 року за №2614 - протиправною.

Встановлена ТОВ «КАРМИН» ширину
прибережної захисної смуги вздовж
річки Кальміус по вул..Лівобережній, 35 а
у Ленінському районі м.Донецька, 25
метрів відповідно до кадастрової
зйомки, виготовленої ТОВ «Управління
Шахтобудмонтаж-8».

Зобов'язано Донецьку міську раду
розглянути питання передачі в оренду
земельної ділянки ТОВ «КАРМИН» для
експлуатації існуючих будівель
виробничого цеху №1 з порізу каменю і
прибудови до виробничого цеху №2 по
обробці каменю і адміністративної
будівлі по вул..Лівобережній, 35 а у
Ленінському районі м.Донецька з
урахуванням ширини прибережної
захисної смуги вздовж річки Кальміус 25
метрів.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, заступник прокурора
Донецької області звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
прийняту з порушенням матеріального
права. Просив постанову суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволення
позову у повному обсязі. (а.с.87-90).
Апелянт наголошує на не врахуванні
судом першої інстанції статей 60, 61 ЗК
України, ст.88 Водного кодексу України,
вказує на відсутності законодавчо
встановлених повноважень суду по
встановленні меж прибережних захисних
смуг для юридичної особи для передачі
земельної ділянки в оренду.

В судове засідання представник
позивача та відповідача не з'явились.
Від сторін надійшли заяви про розгляд
справи у їх відсутність. Позивач просив
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Представник апелянта наполягав на
задоволенні апеляційної скарги. Крім
того, зазначив на тому, що позов
заявлений не до належної сторони,
належним відповідачем вважає не
Донецьку міську раду, а Управління
земельних ресурсів.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, на підставі
рішення господарського суду Донецької
області від 16. 05. 2011 по справі №10/81пн ТОВ
«КАРМИН» набуло право власності на
будівлю адміністративної будівлі літ.
А-2 загальною площею 119, 9 кв.м., яка
знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.
Лівобережна, 35а; на будівлю виробничого
цеху №1 порізки каменя літ. Б-1 та на
прибудову виробничого цеху №2 з
обробки каменя літ. Б1-2 загальною
площею 4 91,2 кв.м., які знаходяться за
адресою: м.Донецьк, вул. Лівобережна, 35а.
Вищезазначені об'єкти були
проінвентаризовані та за результатами
інвентаризації складено технічні
паспорти.

Розташовані на земельній ділянці,
будівлі належали Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Дослідно-упроваджувальний центр
«Еміта», яке використовувало земельну
ділянку відповідно до державного акту
на право постійного користування
землею, зареєстрованого у Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №7-12.
У постійне користування була надана
земельна ділянка площею 0,3965 га для
розміщення виробничих корпусів по
вул.Лівобережній.

30.07.2012 року, з метою оформлення у
встановленому законодавством порядку
права користування земельною ділянкою,
позивач звернувся до Донецької
міської ради з клопотанням про вибір
місця розташування земельної ділянки
по вул. Лівобережній, 35а у Ленінському
районі м.Донецька орієнтовною площею
0,18 53 га.

Відповідно до висновку Головного
управління містобудування і
архітектури Донецької міської ради від
14.08.2012 №01/14-2831 земельна ділянка по
вулиці Лівобережній, 35а у Ленінському
районі у м.Донецьку відповідає вимогам
Генерального плану міста Донецька на
період до 2031 року та може бути
використана для експлуатації існуючих
будівель виробничого цеху №1 з порізки
каменю і прибудови до виробничого цеху
№2 по обробці каменю і
адміністративної будівлі.

За результатами розгляду
вищезазначеного клопотання позивача
Донецькою міською радою прийнято
рішення від 05.06.2013 №31/94 «Про надання
товариству з обмеженою
відповідальністю «Кармин» дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
для експлуатації існуючих будівель
виробничого цеху №1 з порізки каменю і
прибудови до виробничого цеху №2 по
обробці каменю і адміністративної
будівлі по вулиці Лівобережній, 35а у
Ленінському районі».

Пунктом 2 зазначеного рішення від
05.06.2013 №31/94 позивача зобов'язано у
місячний термін звернутися до суб'єкта
господарювання, який є виконавцем
робіт з землеустрою, відповідно до
закону, за для укладання договору на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

На виконання вимог п.3 зазначеного
рішення від 05.06.2013 №31/94 за замовленням
позивача ТОВ «Управління
«Шахтобудмонтаж-8» були підготовлені
матеріали попереднього погодження меж
земельної ділянки для експлуатації
існуючих будівель виробничого цеху № 1
з порізки каменю і прибудови до
виробничого цеху №2 по обробці каменю і
адміністративної будівлі по вулиці
Лівобережній, 35а у Ленінському районі.

У жовтні 2013 року ТОВ «КАРМИН»
звернулося до Управління земельних
ресурсів Донецької міської ради для
погодження матеріалів попереднього
погодження меж земельної ділянки для
експлуатації існуючих будівель
виробничого цеху № 1 з порізки каменю і
прибудови до виробничого цеху №2 по
обробці каменю і адміністративної
будівлі по вулиці Лівобережній, 35а у
Ленінському районі.

На вказане звернення, позивачем
отримана письмова відповідь від 11.11.2013
№2614исх про відмову у погодженні
матеріалів меж земельної ділянки для
передачі в оренду (а.с.11). Відмова
вмотивована положеннями ст.60 ЗК
України, та вказано на відсутності
права позивача на отримання в оренду
земельної ділянки без попереднього
затвердження проекту землеустрою щодо
встановлення прибережної захисної
смуги річки Кальміус в установленому
законом порядку.

Зазначені фактичні обставини справи не
є спірними сторонами та правильно
встановлені судом першої інстанції.

Здійснюючи апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції та
надаючи правову оцінку характеру
спірних правовідносин, що виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Як зазначалось вище, рішенням
господарського суду Донецької області
від 16. 05. 2011 року по справі №10/81пн ТОВ
«КАРМИН» здійснило самостійне
будівництво будівель адміністративної
будівлі літ. А-2 загальною площею 119, 9
кв.м.; виробничого цеху №1 порізки
каменя літ. Б-1 та на прибудову
виробничого цеху №2 з обробки каменя
літ. Б1-2 загальною площею 4 91,2 кв.м., які
знаходяться за адресою: м.Донецьк, вул.
Лівобережна, 35а, на які набуло право
власності в судовому порядку. З огляду
на зазначене, у позивача виникла
необхідність вирішити питання щодо
статусу земельної ділянки, на якій
розташовані ці споруди, що й спонукало
його розпочати процедуру отримання
такої земельної ділянки в оренду.

В даному випадку спірне питання
виникло на стадії затвердження проекту
з технічної документації землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі із земель комунальної
власності для передачі її в оренду,
який виданий за відповідним рішенням
органу місцевого самоврядування.

Підстави, порядок набуття та передачі
земельної ділянки в оренду
врегульовано розділом ІУ Земельного
кодексу України.

Так, ст.124 ЗК України передбачено, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.123 ЗК України,
надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого органом
місцевого самоврядування. Рішенням
Донецької міської ради від 05.06.2013 року
такий дозвіл позивачу був наданий.

Частиною 13 статті 123 ЗК України
встановлено, підставою відмови у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише його невідповідність вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 4 статті 123 ЗК
України, проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
погоджується в порядку, встановленому
ст.186-1 ЗК України.

Статтею 186-1 ЗК України визначенні
повноваження органів виконавчої влади
в частині погодження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок

Так, частиною 1 цієї статті встановлено,
що проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх категорій та
форм власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Кожен орган здійснює розгляд та
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
самостійно та незалежно від погодження
проекту іншими органами, зазначеними у
частинах першій - третій цієї статті, у
визначений законом строк.

Так, Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради, є належним
органом, який приймає участь та
здійснює належну йому реалізацію своїх
управлінських функцій у сфері
земельних відносин щодо погодження
відповідних проектів землеустрою.

Згідно Положення про управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради, яке є Додатком до рішення
міськради від 05.06.2013 року №31/29, яке було
витребувано судом апеляційної
інстанції, Управління створено
Донецькою міською радою і є її
виконавчим органом, підзвітне та
підконтрольне раді, підпорядковане
виконкому Донецької міської ради та
голові цієї ради.

Відповідно до п.4 цього Положення,
основними завданнями Управління окрім
інших, є регулювання земельних
відносин для забезпечення прав на
землю громадян, юридичних осіб,
територіальної громади. Функції
Управління закріплені в п.5 Положення.
Крім того, Управління є юридичною
особою публічного права.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
звертаючись з позовом до суду визначив
для себе відповідачем, тобто як особу,
яка порушує на думку позивача її право
в земельних відносинах, Донецьку
міську раду, хоча орган, який відмовив у
погодженні проектної документації є
саме Управління земельних ресурсів.
Колегія суддів зазначає, що саме цей
суб'єкт, є належним органом владних
повноважень та публічного права, який в
межах покладених на нього завдань та
повноважень здійснює владні
управлінські функції в земельних
правовідносинах, та є одним з
самостійних органів, який приймає
участь у погодженні такої
техдокументації.

При вирішенні спору по суті заявлених
вимог, суд першої інстанції на
зазначені обставини, в тому числі
вимоги матеріального права, що
визначають повноваження того чи іншого
органу, уваги не звернув, не
витребував, не перевірив та не дослідив
повноваження та статус цього органу.

Внаслідок допущених порушень щодо
належної оцінки та визначення належної
сторони відповідача, судом першої
інстанції в порушення ст.52 КАС України,
не було вирішене питання та не
здійснено заміни неналежної сторони
на належного відповідача або його
залучення. Суд апеляційної інстанції
позбавлений процесуальної можливості
на стадії апеляційного перегляду
здійснити процесуальну заміну
неналежної сторони.

Допущені порушення норм
процесуального законодавства
внаслідок надання неналежної правової
оцінки нормам матеріального права, не
повне з'ясування обставин, що мали
значення для правильного вирішення
справи, призвели суд першої інстанції
до незаконного та безпідставного
висновку про задоволення вимог.

В той же час, колегія суддів зазначає,
що в межах цієї справи від сутні
правові підстави для надання правової
оцінки спірним правовідносинам
(наявність або відсутність права
позивача на оренду землі,
правомірність відмови у погодженні
техдокументації з проекту землеустрою)
з огляду на те, що позивач може
скористатися можливістю повторного
звернення до суду з вимогами до
належного відповідача, залученням
інших осіб. Надання такої оцінки буде
передчасним.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги, що є
наслідком скасування постанови суду з
прийняттям нової про відмову у
задоволенні вимог.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокуратури
Донецької області - задовольнити.

Постанову Ворошиловського районного
суду м.Донецька 25 грудня 2013 року по
адміністративній справі № 255/15150/13-а -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «КАРМИН» - відмовити
у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частина
постанови прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 28
квітня 2014 року. У повному обсязі
складена 30 квітня 2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
А.В. Гайдар

Р.Ф.Ханова