Справа № 814/344/14
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

14 квітня 2014 року
справа № 814/344/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Мороза А.О., в письмовому провадженні
розглянув адміністративну справу

за позовомТОВ "Стивідорна компанія
Нікмет-Термінал", вул. Заводська, 23 (вул.
Суднобудівельників, 7), м. Миколаїв, 54002

доСДПІ з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, вул.
Чкалова, 20/9 (пр. Шевченко, 15/1, м. Одеса
65058), м. Миколаїв, Миколаївська область,
54017

провизнання протиправним і скасування
податкового повідомлення рішення від
30.09.13 р. № В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стивідорна компанія
Нікмет-Термінал" (далі - позивач,
Товариство) звернулось із
адміністративним позовом до
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів (далі -
відповідач, СДПІ), в якому просить суд
визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) і застосовано
штраф.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на протиправність
призначення перевірки Товариства, у
зв'язку із отриманням СДПІ акту
перевірки контрагента позивача - на
думку останнього, акт перевірки
контрагента ТОВ "ВО Прогрес" не є
податковою інформацією у розумінні
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), із надходженням якої цей
Кодекс пов'язує право відповідача на
проведення перевірки. На спростування
виявлених порушень, позивач вказує на
наявність у нього всіх первинних
документів, із якими ПК України
пов'язує право платника податків на
формування податкового кредиту.

Відповідач позов не визнав, в
запереченнях зазначив, що ним було
отримано акт перевірки постачальника
позивача - ТОВ "ВО Прогрес", в якому
досліджувались правовідносини
останнього із ТОВ "Ангстрем
Континенталь" і в якому містився
висновок про фіктивність
господарських операцій цих суб'єктів
господарювання. Відповідно, на думку
СДПІ, фіктивними є операції і позивача
з ТОВ "ВО Прогрес", що є підставою для
донарахування ПДВ (т. 1 а. с. 204-207).

Оскільки відповідач, який у спірних
правовідносинах виступає суб'єктом
владних повноважень, заперечує проти
адміністративного позову, статтею 72 ч. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) на нього
покладається обов'язок доказування
правомірності свого рішення.

Під час розгляду справи за загальними
правилами КАС України, сторони подали
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, в порядку письмового
провадження (т. 2 а. с. 23, 25). Згідно ст. 122
ч. 4 КАС України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Враховуючи, що
обидві сторони скористались своїм
правом на розгляд справи за їх
відсутності та приймаючи до уваги те,
що їх вимоги і заперечення викладені
письмово, суд вважає, що маються
підстави, передбачені вищенаведеною
нормою КАС України, для розгляду справи
в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд керується
наступним.

У серпні-вересні 2013 р. СДПІ провела
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з ПДВ по
взаємовідносинах із ТОВ "ВО Прогрес" за
вересень-листопад 2012 р., результати
якої оформлені актом від 16 вересня 2013 р.
№ 27/47-4/35835822 (далі - акт перевірки) (т. 1 а.
с. 177-187).

Як зазначено у висновку акту перевірки,
Товариством порушено ст. 198 п. 198.1., 198.2.,
198.3., 198.6., ст. 200 п. 200.1., ст. 201 п. 201.4. ПК
України, в результаті чого занижено ПДВ
на загальну суму 84138,0 грн.

На підставі акту перевірки 30 вересня 2013
р. СДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшила позивачу грошове
зобов'язання з ПДВ на суму 84138,0 грн. і
застосувала штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 42069,0 грн. (т. 1 а. с. 188).

З приводу доводів позивача про
відсутність у СДПІ права на
призначення перевірки Товариства, суд
зазначає, що вони суперечать нормам ПК
України.

Згідно ст. 78 п. 78.1. пп. 78.1.1. ПК України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється у випадку, коли за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до ст. 86 п. 86.1. ПК України
результати перевірки платників
податків оформлюються довідкою або
актом.

Таким чином, призначення позапланової
перевірки позивача на підставі
отримання СДПІ акту перевірки його
контрагента, узгоджується із
вищенаведеними приписами ПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що його доводи про незаконність
перевірки не кореспондують позовним
вимогам про скасування наказу про
призначення перевірки, або визнання
дій СДПІ щодо її організації та
проведення протиправними.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами адміністративної справи, 7
серпня 2012 р. позивач уклав із ТОВ "ВО
Прогрес" договір поставки, за умовами
якого контрагент повинен був поставити
електричні товари, згідно заявок
позивача (т. 1 а. с. 9-11).

Позивач надав суду письмові пояснення
з яких слідує, що Товариство в своїй
господарській діяльності (транспортне
оброблення вантажів, складське
господарство, організація перевезення
вантажів) використовує вантажну
техніку (крани, автонавантажувачі), які
мають електричну частину. При
обслуговуванні і підтриманні
належного робочого стану цієї техніки,
позивач використовував електричні
вузли та агрегати, придбані за
вищенаведеним договором із ТОВ "ВО
Прогрес" (т. 1 а. с. 202-203).

Відповідач заперечує фактичне
отримання позивачем товару від
контрагента, посилаючись на дані акту
про результати документальної
позапланової перевірки ТОВ "ВО
Прогрес", згідно якого не встановлено
надходження товару до ТОВ "ВО Прогрес"
від ТОВ "Ангстрем Континенталь".

Суд має зазначити, що для того, щоб
стверджувати про відсутність поставок
товару за ланцюгом ТОВ "Ангстрем
Континенталь" - ТОВ "ВО Прогрес" -
позивач, СДПІ повинна була встановити
тотожність товару, який переміщувався
за цим ланцюгом, тобто повинна була
довести суду, що товар, отримання якого
позивачем від ТОВ "ВО Прогрес"
заперечується, в свою чергу отримано
останнім саме від ТОВ "Ангстрем
Континенталь". Акти перевірки як
позивача, так і ТОВ "ВО Прогрес" такої
інформації не містять, а тому в цій
частині заперечення відповідача
ґрунтуються тільки на припущеннях, які
не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Крім того, оскільки позивач має
договірні відносини тільки із ТОВ "ВО
Прогрес", порушення контрагентом
останнього податкового законодавства
може мати наслідком визначення
податкових зобов'язань виключно
учасникам цих правовідносин, адже
протилежний висновок фактично
означатиме, що позивач повинен нести
відповідальність за дії платників
податків, з якими він не має
правовідносин і визначати свої
податкові зобов'язання з огляду на
висновки податкового органу щодо інших
підприємств, які не є стороною
договору, що суперечить принципу
індивідуальної відповідальності,
закріпленому ст. 61 ч. 2 Конституції
України.

Також, суд звертає увагу на те, що
відповідач провів виїзну перевірку
Товариства, а тому мав фактичну
можливість безпосередньо дослідити
питання отримання позивачем товару та
його використання при ремонті і
обслуговуванні власної техніки.
Замість цього, податковий інспектор в
обґрунтування свого висновку про
безтоварний характер правочину
позивача із ТОВ "ВО Прогрес" поклав
тільки опосередковані дані акту
перевірки постачальника, які не
підтверджені жодними доказами,
здобутими безпосередньо під час
перевірки позивача.

З огляду на встановлені обставини, суд
констатує, що заперечення відповідача
носять характер припущень, які не
підтверджені доказами, а тому спірне
податкове повідомлення-рішення є
протиправним і підлягає скасуванню.

На підставі ст. 4 ч. 3 Закону України "Про
судовий збір", позивач сплатив 10
відсотків розміру ставки судового
збору за подання адміністративного
позову майнового характеру в розмірі
252,41 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 6479 від 4 лютого 2014 р. (т. 1 а.
с. 2). За правилами ст. 94 ч. 1 КАС України,
зазначена сума судового збору підлягає
присудженню позивачу з Державного
бюджету України. Відповідно до ст. 4 ч. 3
Закону України "Про судовий збір", решта
суми судового збору стягується з
відповідача пропорційно до
задоволеної частини вимоги.
Враховуючи, що позовні вимоги
задоволені в повному обсязі і названий
Закон не містить застережень щодо
неможливості або обмежень для
стягнення судового збору з державних
органів, в тому числі і тих, які
звільнені від сплати судового збору і
повністю фінансуються з Державного
бюджету України, решта судового збору в
сумі 2271,73 грн. підлягає стягненню з СДПІ
на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 122, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Податкове повідомлення-рішення №
, прийняте 30 вересня 2013 р.
спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів,
визнати протиправним і скасувати.

3. Присудити товариству з обмеженою
відповідальністю "Стивідорна компанія
Нікмет-Термінал" з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 252,41 грн.

4. Стягнути з спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на користь Державного
бюджету України 2271,73 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
Україні, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
А. О.
Мороз