Справа № К/9991/482/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/482/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю секретаря Гончарук
І.Ю.

представників позивача
Кузьменко Т.Г.

прокуратури
Чубенко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.07.2009 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2010 у
справі №2а-42045/09/1670 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«КРІСТАЛІСТ» до Державної податкової
інспекції у місті Полтаві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Полтавській області,
за участю прокуратури Полтавської
області про стягнення бюджетного
відшкодування.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представників сторін,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.07.2009,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2010,
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «КРІСТАЛІСТ»,
яке є правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Елемент
Шість» (далі - ПАТ «КРІСТАЛІСТ»,
позивач) до Державної податкової
інспекції у місті Полтаві (далі - ДПІ у
місті Полтаві, відповідач-1), Головного
управління Державної казначейської
служби України у Полтавській області,
яке є правонаступником Головного
управління Державного казначейства
України у Полтавській області (далі - ГУ
ДКСУ у Полтавській області,
відповідач-2), за участю Прокуратури
Полтавської області, задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ПАТ «КРІСТАЛІСТ» бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 2596126,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився і
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що позивачем виконано вимоги,
передбачені статтею 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
спрямовані на отримання бюджетного
відшкодування за березень-вересень 2008
року, а тому він має всі підстави для
отримання невідшкодованої суми
податку на додану вартість у розмірі
2596126,00грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, ДПІ у місті
Полтаві 24.12.2010 звернулася з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 12.01.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач-1 просив
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
30.07.2009 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 06.12.2010, ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у місті
Полтаві посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, зокрема,
підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.4, 7.7.5, 7.7.6 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», пункту 4 Порядку
відшкодування податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
Державного казначейства України від
02.07.1997 №209/72, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №489/5680,
а також статей 86 та 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до приписів статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України здійснено заміну відповідача-2
- Головне управління Державного
казначейства України у Полтавській
області його правонаступником -
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Полтавській області.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що позивачем було подано
до ДПІ у місті Полтаві податкові
декларації з податку на додану
вартість, розрахунки сум бюджетного
відшкодування та зави про повернення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за березень
2008 року (отримано відповідачем-1 21.04.2008),
квітень 2008 року (отримано
відповідачем-1 20.05.2008), травень 2008 року
(отримано відповідачем-1 20.06.2008), червень
2008 року (отримано відповідачем-1 18.07.2008),
липень 2008 року (отримано відповідачем-1
20.08.2008), серпень 2008 року (отримано
відповідачем-1 18.09.2008), вересень 2008 року
(отримано відповідачем-1 16.10.2008).

ДПІ у місті Полтаві проведено
перевірки позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за період з березня по
вересень 2008 року.

Згідно з довідками від 22.12.2008 №423, від
02.10.2008 №327, від 02.10.2008 №326, від 22.12.2008 №424 у
повному обсязі підтверджено заявлені
позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень, квітень, травень
та вересень 2008 року відповідно.

Заявлені позивачем суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень, липень та серпень
2008 року частково не підтверджені.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.4 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість») платник податку, який має
право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.5
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Підпунктом 7.7.6 пункту 7.6 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» визначено, що на підставі
отриманого висновку відповідного
податкового органу орган державного
казначейства надає платнику податку
зазначену у ньому суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунку на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку податкового органу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у місті Полтаві на
момент розгляду справи в суді першої
інстанції не складено жодних висновків
та не винесено податкових
повідомлень-рішень щодо не
підтверджених сум бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень, липень та серпень
2008 року .

Податкове повідомлення-рішення від
20.07.2009 №, яким ПАТ «КРІСТАЛІСТ»
зменшено бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість за липень 2008
року на суму 142690,00грн. та за серпень 2008
року на суму 153481,16грн., скасовано, що
підтверджується копією ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2010 у
справі №2-а-46214/09/1670.

Враховуючи вищезазначене, ДПІ у місті
Полтаві не виконано належним чином
передбачених законодавством
обов'язків щодо перевірки розрахунків
сум бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість.

Натомість, позивачем виконано всі
умови, передбачені Законом України
«Про податок на додану вартість», а
тому суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що позивач
має право на отримання бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень-вересень 2008 року у
розмірі 2596126,00грн.

Щодо доводів відповідача-1 про
повернення ГУ ДКСУ в Полтавській
області висновків ДПІ у місті Полтаві
про суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість ПАТ
«КРІСТАЛІСТ» без виконання, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем-1 в
порушення вимог пункту 5 Порядку
взаємодії між органами державної
податкової служби України,
Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України в
процесі відшкодування податку на
додану вартість за висновками органів
державної податкової служби України та
погашення простроченої бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість шляхом видачі облігацій
внутрішньої державної позики,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України від
03.07.2004 №451/501/132 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 04.07.2004 за
№971/9570, разом із висновками щодо
відшкодування податку на додану
вартість не надсилалися до органів
Державного казначейства України
реєстри суб'єктів підприємницької
діяльності з визначенням розміру
відшкодування, у зв'язку з чим
відповідні висновки поверталися без
виконання.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо необґрунтованості посилань
відповідача-1 як підставу скасування
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.07.2009 на
факт відшкодування позивачу бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість шляхом видачі облігацій
внутрішньої державної позики.

Так, відшкодування позивачу бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість шляхом видачі облігацій
внутрішньої державної позики вже після
розгляду справи по суті в суді першої
інстанції не впливає на законність та
обґрунтованість судового рішення по
справі.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, та ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.07.2009 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв