Справа № 1716/7/2012
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/41706/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 січня 2012 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання призначити пенсію за
віком на пільгових умовах як особі, яка
працювала на роботах зі шкідливими і
важкими умовами праці.

Ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, позовну заяву повернуто
позивачеві на підставі пункту 6 частини
третьої статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просила
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та направити справу до суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Повертаючи позовну заяву позивачеві на
підставі пункту 6 частини третьої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що справа не підсудна
Рівненському районному суду
Рівненської області. Зазначена позиція
суду першої інстанції ґрунтується на
тому, що згідно з даними квитанції про
сплату судового збору, місцем
проживання позивача є місце Рівне, а не
Рівненська область, як вказано ним у
позовній заяві.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, вказує на
передчасність позиції судів
попередніх інстанцій щодо
недотримання позивачем правил
територіальної підсудності, з огляду
на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні справи з
приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання
(перебування, знаходження) в Україні,
тоді справу вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.

Висновок суду першої інстанції про
фактичне проживання позивача на
території міста Рівне ґрунтується на
даних квитанції про сплату судового
збору. У той же час, зазначений документ
не є належним доказом на підтвердження
зареєстрованого у встановленому
законом порядку місця проживання
фізичної особи.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на передчасність позиції судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для повернення позовної заяви
позивачеві із посиланням на пункт 6
частини третьої статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини першої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 20 січня 2012 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії направити
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

З оригіналом згідно.

Помічник судді
О.С. Коломацька