Справа № 235/5668/13-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
справа №235/5668/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 р. у справі № 235/5668/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області,
третя особа Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про визнання дій
незаконними, зобов'язання провести
перерахунок грошового утримання ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
визнання дій незаконними, зобов'язання
провести перерахунок грошового
утримання.

Позові вимоги обґрунтовані тим, що під
час проходження служби на посаді водія
інспектора ДПС ВДАІ Красноармійського
РВ УВС Донецького облвиконкому у
спеціальному званні старшини міліції у
період з 09 листопада 1987 року по 05 січня
1988 року приймав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
із цілодобовим перебуванням у зоні
небезпеки, в тому числі в вхідні і
святкові дні. За зазначений період по
ліквідації аварії на ЧАЕС нараховане
грошове забезпечення.

У червні 2013 року позивач письмово
звернувся до відповідача із проханням
видачі йому довідки про грошове
забезпечення за період перебування в
зонах небезпеки Чорнобильської АЕС для
перерахунку пенсії з урахуванням
чинного законодавства.

Відповідачем на підставі облікових
даних по грошовому забезпеченню, що
зберігаються у даному підрозділі, 27
червня 2013 року видана довідка за № 274
про грошове забезпечення за період
перебування в зонах небезпеки
Чорнобильської АЕС з 09 листопада 1987
року по 05 січня 1988 року, з якою позивач
не згодний.

Позивач вважає, що видана довідка не
враховує підвищення грошового
забезпечення збільшеного у два рази,
згідно до постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року,
нарахування премії - 60% на нараховану
підвищену заробітну плату (постанова
Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС № 665-195 від
05.06.1986 року) та нарахування грошового
забезпечення за знаходження у стані
бойової готовності, що є порушенням
вищезазначених нормативних актів.

Враховуючи наведене, позивач просить
суд: визнати дії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області незаконними;
зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області провести
перерахунок грошового утримання за
період його роботи з 09 листопада 1987
року по 05 січня 1988 року по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильські АЕС
з урахуванням Постанови Ради Міністрів
СРСР та ВЦСПС № 665-195 від 05 червня 1986
року, Постанови Ради Міністрів УРСР і
Української республіканської Ради
професійних Спілок від 10 червня 1986 року
№ 207-7". Постанови Ради Міністрів СРСР №
524-156 від 07 травня 1986 року, Постанови
держкомітету СРСР та праці і ВЦСПС №
153/1043 від 07 травня 1986 року, вказівки УПО
МВС № 3/7/1587 від 17 грудня 1986 року та МВС
СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986 року,
роз'яснення ГУ ДПО МВС України № 12/8/1763
від 29 травня 2002 року, а також наказів
МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року, № 0189
від 30 червня 1986 року та № 0149 від 26.05.86
року, вказівки МВС СРСР № 35з від 30
травня 1986 року, та видати відповідну
довідку про грошове утримання з
урахуванням перерахунку на суму 1477, 94
руб. для пред'явлення до органів
управління Пенсійного фонду України
для нарахування пенсії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 р. у справі № 235/5668/13-а у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції
позивач не погодився, подав апеляційну
скаргу, вважаючи, що судом першої
інстанції неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права, виклавши аналогічну позицію
позовній заяві, та що до теперішнього
часу зазначені ним нормативні акти є
діючими. Просить рішення суду
скасувати і прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, встановила наступне:

Відповідно до довідки від 21.06.2013 року
ОСОБА_2 брав участь у заходах із
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 09.11.1987 року по
31.01.1988 року (а.с. 6).

Згідно посвідчення, позивачу
встановлена 3-я група інвалідності
наслідкок аварії на ЧАЕС (а.с. 14 - 14а).

27.06.2013 року відповідачем позивачу
видана довідка за № 274 про заробітну
плату (грошове забезпечення) одержану
за роботу (службу) в зоні відчуження в
1986-1990 роках (а.с. 7). Фактична заробітна
плата за роботу в зоні відчуження, з
якої визначається пенсія - 331,66 -
збережений середній заробіток за дні
роботи в зоні відчуження, 348,61 - оплата
праці за дні роботи в зоні.

За частиною 4 статті 15 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про період роботи (служби) по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Відповідно з пунктом 17 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Пенсійного фонду України
від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка
про заробітну плату (дохід) особи
видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Тобто, відповідач має право
видати довідку про розмір заробітної
плати відповідно до даних, що містяться
у розрахунковому листі позивача за
відповідний період.

В листі Міністерства праці та
соціальної політики України від 13
квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату
праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990
років осіб, які виконували робот,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС і запобіганням
забрудненню навколишнього середовища»
зазначено наступне. Листом
Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року
№ 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів
СРСР зняла гриф «секретно» з постанов
ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР,
Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня
1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і
ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987
року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня
1986 року № 1767-рс та від 11 грудня 1986 року
№ 2488-рс. Також вказано, що
розсекречуються прийняті до виконання
постанови Ради Міністрів УРСР від 8
травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986
року № 207-7, розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №
530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6
січня 1988 року №12-рс та листи
Держкомпраці УРСР, якими доводилися
зазначені рішення Ради Міністрів УРСР:
№ 4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11
червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986
року, № 179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від
22 січня 1988 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1
Постанови Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7
«Про умови оплати праці та
матеріального забезпечення
працівників підприємств, організацій
та установ, зайнятих на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС та запобігання
забруднення навколишнього середовища»
оплата праці робітників і службовців
(відряджених у зону ЧАЕС та призваних
на військові збори), за якими
відповідно до чинного законодавства
зберігалась за основним місцем роботи,
середньомісячна заробітна плата,
провадилась у III, II, І зонах небезпеки у
4-кратному, 3-кратному та 2-кратному
розмірі (із врахуванням 100 % тарифної
ставки), виходячи з тарифної ставки,
встановленої за основним місцем
роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
від 5 червня 1986 року № 665-195 «Про оплату
праці і матеріальне забезпечення
працівників підприємств, організацій і
установ, які виконували роботи,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища» оплата
праці працівників підприємств,
організацій і установ, розташованих у
зоні ЧАЕС, які виконували роботи,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, повинна проводитися з
дня аварії в розмірах, передбачених
розпорядженням Ради Міністрів СРСР від
17 травня 1986 року № 964 - у III, II, І зонах
небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в
порівнянні з нормами, встановленими
діючим законодавством.

Згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р.
№ 524-156 «Про умови оплати праці й
матеріального забезпечення
працівників підприємств і організацій
зони Чорнобильської АЕС» передбачено
підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) працівників підприємств і
організацій, безпосередньо зайнятим на
роботах по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, до 100 %.
Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року № 207-7 було дозволено
підприємствам залучати працівників на
роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС у зоні
відчуження і запобіганням забрудненню
навколишнього середовища, у вихідні і
святкові дні з оплатою у подвійному
розмірі. Відповідно до постанови
Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за
роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у
відповідності з діючими на
підприємстві системами преміювання.
Встановлені граничні розміри премій
було дозволено підвищувати до 60 %
тарифної ставки (окладу) на місяць
(підпункт 4 пункту 1 постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року № 207-7). Постановою
Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС
від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43
встановлено, що працівникам,
безпосередньо зайнятим на роботах по
усуненню наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, премії, заохочення
й винагороди нараховувати відповідно
до діючих положень на збільшені згідно
пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156
тарифні ставки (відрядні розцінки) і
посадові оклади.

На час виникнення спірних
правовідносин нарахування основного
грошового забезпеченн позивача у 1988
році здійснювалося згідно з Положенням
про грошове забезпечення осіб рядового
та начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженим наказом
МВС СРСР від 19 березня 1984 року № 090,
нормами якого не передбачалася оплати
праці співробітникам міліції за
несення служби в надурочний час,
вихідні, святкові дні та преміювання.
Відповідно до постанови Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня
1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні
ЧАЕС виплачувалась у відповідності з
діючими на підприємстві системами
преміювання. Встановлені граничні
розміри премій було дозволено
підвищувати до 60 % тарифної ставки
(окладу) на місяць.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, на підставі розпорядження
Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986
року № 1031-рс позивачу згідно
розпорядження Ради Міністрів СРСР від
17 червня 1986 року № 964, постанови Ради
Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10
червня 1986 № 207-7 оплата праці
здійснювалась у відповідній кратності
до зони перебування, що відображено в
довідці відповідача від 29 жовтня 2012
року № 522.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції, що довідка
відповідача № 274 від 27 червня 2013 р.
відображає фактичний розмір сплачених
сум грошового забезпечення позивача
під час несення служби в зоні
відчуження при ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, а тому виплати за
нормативними актами, на які
посилається позивач йому не
здійснювались, тому вони не підлягають
включенню в довідку для подальшого
перерахунку пенсії, що обумовлює
відсутність такого перерахунку.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 20 березня 2014 року по справі
К/800/60838/13.

Відповідно до вимог ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 р. у справі № 235/5668/13-а - залишити без
змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

О.П. Лях

О.А. Нікулін