Справа № 808/427/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року (о 15 год. 15 хв.)Справа №
808/427/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

за участю представників позивача
Філобок О.Л., Буйденко Є.В.,

представника відповідача Воронкової
Н.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства
«АТК-Дніпро»

до Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Приватне підприємство
«АТК-Дніпро» (далі - ПП «АТК-Дніпро»,
позивач) звернулось до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) із позовом до Токмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- Токмацька ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області, відповідач), в
якому просить визнати нечинними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 16.09.2013 форми
«Р» № , № , форми «В4» №
.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що Токмацькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ПП «АТК-Дніпро» за
період з 01.09.2012 по 30.09.2012 по
взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 та за
період з 01.12.2012 по 31.12.2012 по
взаємовідносинах з ПП «Кристал Люкс»,
за результатами якої складено Акт від
02.08.2013 № 204/22/34611200. На підставі Акту
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 16.09.2013 форми
«Р» №, № , форми «В4» № .
Позивач не згодний із результатами
перевірки та нарахованими сумами
податкових зобов'язань. Вважає, що у
відповідача були відсутні підстави для
проведення позапланової перевірки та
акт перевірки складено в порушення
діючого законодавства. Висновки в Акті
про відсутність факту здійснення
господарських операцій між ПП
«АТК-Дніпро» та ФОП ОСОБА_4, ПП «Кристал
Люкс» є незаконними. Зазначає, що всі
операції з купівлі-продажу товару
відповідають вимогам чинного
законодавства. Товар дійсно
поставлявся, що підтверджено
оформленими належним чином
документами первинного
бухгалтерського та податкового обліку.
В подальшому придбаний товар був
реалізований ВАТ «Миронівський завод
по виготовленню круп та комбікормів»,
ТОВ «Катеринопільський елеватор» та
ТОВ «Біотрейд-Україна». На підставі
викладеного, просить скасувати
податкові повідомлення-рішення від
16.09.2013 форми «Р» № , № , форми
«В4» № .

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити їх у повному
обсязі, надали пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (вх. № 10553 від
18.03.2014). Зокрема, посилається на акти
перевірок контрагентів позивача: ФОП
ОСОБА_4, ПП «Кристал Люкс» та
автопідприємства ПП «Валга». Вказує, що
ПП «АТК-Дніпро» документально не
підтверджено операції з
оприбуткування та приймання-передачі
товарів в частині їх прийняття
матеріально-відповідальною особою,
оприбуткування на балансі
підприємства, розвантаження,
навантаження, переробки. Зазначає, що
операції з придбання та реалізації
товару не мали реального товарного
характеру, товар не перевозився і не
зберігався. «АТК-Дніпро»
документувались видаткові та
податкові накладні без мети настання
правових наслідків з метою заниження
об'єкту оподаткування та несплати
податків. На підставі викладеного,
просить у задоволенні
адміністративного позову ПП
«АТК-Дніпро» відмовити у повному
обсязі.

На підставі ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

Приватне підприємство «АТК-Дніпро»
(ідентифікаційний код 34611200) є юридичною
особою, яка зареєстрована 25.09.2006 року
Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради, що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії ААВ № 490386.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу від 19.07.2013 № 163 та
повідомлення від 19.07.2013 № 73 посадовою
особою Токмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області, згідно з пп. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі -
ПК України) проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПП
«АТК-Дніпро» за період з 01.09.2012 по 30.09.2012
по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 та за
період з 01.12.2012 по 31.12.2012 по
взаємовідносинах з ПП «Кристал Люкс»,
за результатами якої складено Акт від
02.08.2013 № 204/22/34611200 (далі - Акт).

Відповідно до Акту з урахуванням листа
Токмацької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області від 13.09.2013 №
1007/10122-013 перевіркою встановлено
порушення:

1. п. 138.1, п. 138.2 ст. 138 ПК України,
безпідставно включено до валових
витрат суми по операціях з придбання за
період з 01.09.2012 по 30.09.2012 по
взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 та за
період з 01.12.2012 по 31.12.2012 по
взаємовідносинах з ПП «Кристал Люкс»,
які не підтверджені всіма необхідними
документами, що призвело до заниження
податку на прибуток всього у сумі 290 849,00
грн., у тому числі за 3 квартал 2012 року в
сумі 255 377,00 грн., за 4 квартал 2012 року в
сумі 35 472,00 грн.

2. п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України в частині
відсутності об'єкту оподаткування
податком на додану вартість по ланцюгу
постачання товарів з контрагентами -
постачальниками ФОП ОСОБА_4 та ПП
«Кристал Люкс» на суму ПДВ 276 999,00 грн.,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з ПДВ всього в сумі 247 783,00
грн., в тому числі по періодах: вересень
2012 року на суму 214 000,00 грн., грудень 2012
року 33 783,00 грн.

3. п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України в частині
відсутності об'єкту оподаткування
податком на додану вартість по ланцюгу
постачання товарів з контрагентами -
постачальниками ФОП ОСОБА_4 та ПП
«Кристал Люкс» на суму ПДВ 276 999,00 грн.,
що призвело до завищення від'ємного
значення з ПДВ всього в сумі 29 216,00 грн.,
в т.ч. по періодах: вересень 2012 року на
суму 29 216,00 грн.

На підставі Акту та виявлених порушень
СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів
прийняті наступні податкові
повідомлення-рішення:

- від 16.09.2013 № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств на
загальну суму 436 274,00 грн., в тому числі
за основним платежем - 290 849,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 145
425,00 грн.;

- від 16.09.2013 № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 371 675,00 грн., в тому числі
за основним платежем - 247 783,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 123
892,00 грн.;

- від 16.09.2013 № яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 29 216,00 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені до
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області та залишені без
змін Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 23.12.2013 №
3798/10/08-01-10-04-20.

Судом встановлено, що в перевіряємому
періоді позивач мав взаємовідносини з
ПП «Кристал Люкс» на підставі договору
від 08.11.2012 № 168, відповідно до якого
продавець (ПП «Кристал Люкс»)
зобов'язується передати у власність
покупця (ПП «АТК-Дніпро») товар, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей товар. Товаром є макуха
соняшникова. Умови передачі товару: СРТ
- склад покупця - с. Привільне,
Дніпропетровська область (в редакції
«Інкотермс-2010»).

На виконання умов договору ПП «Кристал
Люкс» поставлено ПП «АТК-Дніпро» товар
на загальну суму 202 700,80 грн., в т.ч. ПДВ 33
783,46 грн., про що свідчать наступні
документи:

- податкова накладна № 1 від 02.12.2012,
видаткова накладна № РН-0000021 від 02.12.2012
на суму 101 888,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 981,33 грн.,
сума без ПДВ 84 906,67 грн.

- податкова накладна № 3 від 03.12.2012,
видаткова накладна № РН-0000023 від 03.12.2012
на суму 100 812,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 802,13 грн.,
сума без ПДВ 84 010,67 грн.

Факт транспортування товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними від 02.12.2012 № 855781 та від 03.12.2012
№ 855782.

Розрахунки між підприємствами
проводились у безготівковій формі
відповідно до платіжних доручень від
03.12.2012 № 3049 на суму 120 000,00 грн., від 04.12.2012
№ 3051 на суму 400 000,00 грн., від 11.12.2012 № 3097
на суму 120 000,00 грн., від 14.12.2012 № 3131 на
суму 100 000,00 грн., від 17.12.2012 № 3142 на суму
100 000,00 грн., від 28.12.2012 № 3218 на суму 50 000,00
грн., від 19.03.2013 № 383 на суму 10 000,00 грн.,
від 22.03.2013 № 413 на суму 5000,00 грн., від
11.04.2012 № 546 на суму 5000,00 грн. Відповідно
до Акту кредиторська заборгованість
станом на 01.12.2012 складала 746 613,00 грн.,
станом на 01.05.2013 - 39 313,80 грн.

В подальшому придбаний товар був
реалізований ТОВ «Біотрейд-Україна»,
про що свідчать договір, видаткові
накладні, податкові накладні,
товарно-транспортні накладні,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей, які
містяться в матеріалах справи.

Також в перевіряємому періоді позивач
мав взаємовідносини з ФОП ОСОБА_4 на
підставі договору поставки від 31.08.2012 №
137, відповідно до якого постачальник
(ФОП ОСОБА_4) зобов'язується передати у
власність покупця (ПП «АТК-Дніпро»), а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар: макуха соєва. Умови
постачання товару: СРТ (в редакції
«Інкотермс-2010»), а саме склад покупця за
адресою: с. Привільне, Дніпропетровська
область, Солонянський р-н з подальшою
переадресацією за пунктом призначення,
якщо він додатково вказаний у
специфікаціях до даного договору.

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_4
поставлено ПП «АТК-Дніпро» товар на
загальну суму 1 459 296,00 грн., в т.ч. ПДВ 243
216,00 грн., про що свідчать наступні
документи:

- податкова накладна № 1 від 01.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000250 від 01.09.2012
на суму 208 100,00 грн., в т.ч. ПДВ 34 683,33 грн.,
сума без ПДВ 173 416,67 грн.

- податкова накладна № 2 від 02.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000251 від 02.09.2012
на суму 196 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 32 750,00 грн.,
сума без ПДВ 163 750,00 грн.

- податкова накладна № 7 від 06.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000257 від 06.09.2012
на суму 126 400,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 066,67 грн.,
сума без ПДВ 105 333,33 грн.

- податкова накладна № 8 від 07.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000258 від 07.09.2012
на суму 209 100,00 грн., в т.ч. ПДВ 34 850,00 грн.,
сума без ПДВ 174 250,00 грн.

- податкова накладна № 11 від 10.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000260 від 10.09.2012
на суму 148 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 750,00 грн.,
сума без ПДВ 123 750,00 грн.

- податкова накладна № 16 від 12.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000263 від 12.09.2012
на суму 163 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 166,67 грн.,
сума без ПДВ 135 833,33 грн.

- податкова накладна № 18 від 13.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000265 від 13.09.2012
на суму 213 996,00 грн., в т.ч. ПДВ 35 666,00 грн.,
сума без ПДВ 178 330,00 грн.

- податкова накладна № 21 від 16.09.2012,
видаткова накладна № РН-0000269 від 16.09.2012
на суму 193 700,00 грн., в т.ч. ПДВ 32 283,33 грн.,
сума без ПДВ 161 416,67 грн.

Факт транспортування товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними від 31.08.2012 № , від
01.09.2012 № , від 06.09.2012 № , від
07.09.2012 № , від 16.09.2012 № , від
10.09.2012 № 855779, від 12.09.2012 № 855777, від 13.09.2012
№ 855778.

Судом встановлено, що в
товарно-транспортних накладних від
31.08.2012 №, від 01.09.2012 № , від
07.09.2012 № , від 16.09.2012 №
помилково зазначено державний номер
автомобіля MAN НОМЕР_1 замість MAN НОМЕР_1.

Розрахунки між підприємствами на суму 1
459 296,00 грн., проводились у безготівковій
формі відповідно до платіжних доручень
від 05.09.2012 № 218 на суму 323 600,00 грн., від
12.09.2012 № 248 на суму 390 000,00 грн., від 17.09.2012
№ 264 на суму 175 000,00 грн., від 19.09.2012 № 273 на
суму 163 000,00 грн., від 25.09.2012 № 282 на суму 100
000,00 грн., від 25.09.2012 № 2562 на суму 93 700,00
грн., від 03.10.2012 № 2605 на суму 107 000,00 грн.,
від 09.10.2012 № 2637 на суму 50 000,00 грн., від
17.10.2012 № 2689 на суму 56 996 000,00 грн.

В подальшому придбаний товар був
реалізований ВАТ «Миронівський завод
по виготовленню круп та комбікормів»
та ТОВ «Катеринопільський елеватор»,
про що свідчать договори, специфікації
до них, видаткові накладні, податкові
накладні, товарно-транспортні
накладні, довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей, які
містяться в матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи
містяться та судом досліджені
документи про якість придбаного товару
та постанова старшого слідчого першого
відділу КР СУ ФР Мелітопольської ОДПІ
Міндоходів у Запорізькій області про
закриття кримінального провадження
від 28.03.2014.

Оскільки ПП «АТК-Дніпро» вважає, що
податкові повідомлення-рішення від
16.09.2013 № , № , №
прийняті Токмацька ОДПІ ГУ Міндоходів
у Запорізькій області всупереч
обставинам справи та діючому
законодавству, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання нечинними та скасування
зазначених податкових
повідомлень-рішень.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через відокремлені підрозділи, а
також через будь - яку іншу особу, що діє
на користь першої особи, зокрема за
договорами комісії, доручення та
агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

За змістом п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9
п. 139 ст. 139 ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
облікові документи, які є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій. Такими реквізитам є: назва
документа (форми); дата і місце
складання; назва підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, за правилами ПК України
підставою для віднесення до складу
витрат сум витрат, понесених на
придбання товарів (робіт, послуг), є
сукупність таких умов, як реальне
(фактичне) придбання товарів (робіт,
послуг), використання придбаних
товарів (робіт, послуг) у власній
господарській діяльності, а також
документальне підтвердження понесених
витрат.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.3 статті 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
діяльності.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну. В даному
пункті перелічені обов'язкові
реквізити, що мають міститися в
податковій накладній.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи з приписів вищевказаних норм,
податкова накладна засвідчує факт
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг), надає право на
формування податкового кредиту
платника податків-покупця. Придбання
товарів (робіт, послуг), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку, відсутність податкової
накладної позбавляють платника
податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг).

Із матеріалів справи вбачається, що у
позивача наявні всі необхідні первинні
документи, які підтверджують наявність
витрат на придбання товару, а
відповідно і правомірність віднесення
цих витрат на валові витрати
підприємства та декларування суми
податкового кредиту. Придбаний
позивачем товар в подальшому був
використаний в оподатковуваних
господарських операціях позивача.

Складені контрагентами податкові
накладні відповідають вимогам
законодавства України стосовно форми і
порядку їх оформлення. Крім того,
відповідачем не було спростовано факт
наявності контрагентів позивача на час
здійснення господарських операцій в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України та
наявності в них свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ.

Стосовно господарської діяльності
контрагентів позивача ФОП ОСОБА_4, ПП
«Кристал Люкс», автопідприємства ПП
«Валга» та посилання на акти перевірок
вказаних контрагентів суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Як встановлено ч. 1 ст. 511 ЦК України
зобов'язання не створює обов'язку для
третьої особи.

Частиною 2 ст. 218 ГК України встановлено,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Таким чином, зобов'язання контрагентів
позивача не спричиняють
цивільно-правових чи податкових
наслідків для позивача, так само
позивач не може нести відповідальність
за будь-які порушення законодавства
вчинені його контрагентами.

Позиція вищих судових інстанцій
(Верховного та Вищого
адміністративного судів) по питанню
відповідальності субєктів
господарювання вже давно є сталою та
полягає у тому, що платник податків не
мусить нести відповідальність за
можливі порушення податкового
законодавства його контрагентами. Це
може бути відповідальністю самого
контрагента, якщо він допускає такі
порушення. Аналогічні висновки надавав
і Європейський суд по правам людини,
зокрема у справах «Інтерсплав проти
України» та «БУЛВЕС АД проти Болгарії».

Платник податку на додану вартість
(покупець товару) на час здійснення
господарської операції з придбання
товару не має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
усіма постачальниками товару у ланцюгу
постачання вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
дотримання вимог податкового
законодавства тощо і в подальшому
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
податковий кредит чи бюджетне
відшкодування за можливу неправомірну
діяльність будь-якого з контрагентів.

Таким чином, ПП «АТК-Дніпро» не може і
не повинно нести відповідальність за
діяння інших юридичних осіб. Жодним
діючим законодавчим або нормативним
актом України не передбачається
обов'язок покупця, а також не надано
йому права перевіряти правомірність
діяльності підприємств - контрагентів
за господарськими договорами, мету
діяльності їх посадових осіб,
достовірність даних, вказаних
постачальником в його первинних
документах, а також контролювати
показники податкової звітності іншого
платника податку.

Посилання представника позивача на
відсутність підстав для проведення
перевірки судом не беруться до уваги,
оскільки в адміністративному позові
міститься лише одна позовна вимога, а
саме визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
16.09.2013 форми «Р» № , № , форми
«В4» № та не міститься вимоги про
визнання протиправними дій по
проведенню перевірки.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що висновки, зроблені відповідачем в
Акті, є необґрунтованими та
недоведеними, відповідачем не доведена
правомірність прийнятих рішень,
позивачем первинними документами
доведено відсутність виявлених
порушень, а тому заявлені позивачем
вимоги є такими, що підлягають
задоволенню. Оскільки відповідачем
безпідставно збільшено суму грошового
зобов'язання за основним платежем, то
відповідно і сума штрафної санкції є
необґрунтованою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
16.09.2013 форми «Р» № , № , форми
«В4» № , прийняті Токмацькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Присудити на користь Приватного
підприємства «АТК-Дніпро» з Державного
бюджету України судові витрати у
розмірі 488,00 грн. (чотириста вісімдесят
вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак