Справа № 2а-1670/181/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/33359/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Стародуба О.П.,

за участю секретаря
Лавренюка В.В.,

за участю представників позивача та
відповідача (Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві) Масла О.М. та Крещик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Завод "Лтава"
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Лтава" до Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві, Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі
Хмельницької області, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Світловодську та Свідловодському
районі Кіровоградської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Лубенському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Чутівському районі
Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в Диканському
районі Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Авдіївці Донецької області,
Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області про стягнення
коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2007 року Відкрите акціонерне
товариство «Лтава» (правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Завод Лтава») звернулось до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві, а також залучених судом
Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі та
м.Славута Хмельницької області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Світловодську та Свідловодському
районі Кіровоградської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Лубенському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Чутівському районі
Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в Диканському
районі Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Авдіївці Донецької області,
Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області,
Управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області про стягнення
сплачених в рахунок відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій колишнім
працівникам ВАТ «Лтава» коштів.

Полтавський окружний адміністративний
суд, застосувавши норми ст.11 КАС
України, постановою від 23 листопада 2012
року зобов'язав Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві, Управління Пенсійного фонду
України Київського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві,
Управління Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області, Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі та
м.Славута Хмельницької області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Світловодську та Світловодському
району Кіровоградської області,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Лубнах та Лубенському районі,
Управління Пенсійного фонду України в
Чутівському районі, Управління
Пенсійного фонду України в Диканському
районі Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці, Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області, Управління
Пенсійного фонду України в м.Авдіївці
Донецької області, Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі, Управління Пенсійного фонду
України в Полтавському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок розміру сум до
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій Публічним
акціонерним товариством «Завод
«Лтава», включених до розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, а також зобов'язав
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві за
наслідками перерахунку розміру сум до
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій Публічним
акціонерним товариством «Завод
«Лтава» здійснити повернення
вказаному товариству надлишково
сплачених коштів для виплати та
доставки пільгових пенсій.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем безпідставно призначено
пільгові пенсії працівникам позивача
на підставі ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з покладенням
на товариство обов'язку по
відшкодуванню фактичних витрат на їх
виплату та доставку, що суперечить
приписам ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яка регулює
питання призначення пенсій особам, що
набули пільговий стаж до 31.12.1991р., й не
передбачає обов'язку суб'єкта
господарювання, у якого такі особи
набули пільговий стаж, здійснювати
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку таких пенсій.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову
по суті позовних вимог про відмову в їх
задоволенні, з огляду на те, що
встановлює для позивача обов'язок
здійснювати відшкодування витрат на їх
виплату та доставку.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просив рішення
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідач (Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області) в письмових
запереченнях на касаційну скаргу проти
доводів та вимог останньої заперечив,
вважаючи їх безпідставними та такими,
що не підлягають задоволенню, а рішення
суду апеляційної інстанції, яке він
просив залишити без змін, -
обґрунтованим та законним.

Інші ж відповідачі письмових
заперечень на касаційну скаргу не
надіслали.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Відкрите
акціонерне товариство «Лтава»
створено згідно з Указом Президента
України "Про корпоратизацію
підприємств" від 15 червня 1993 року
відповідно до Наказу Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України №1384а від 26.10.1994р. на
базі Полтавського електромеханічного
заводу (запис в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців від 29.11.1994р. №1
000224), та в подальшому на виконання вимог
пункту 5 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про
акціонерні товариства" перейменоване в
Публічне акціонерне товариство "Завод
"Лтава".

Публічне акціонерне товариство "Завод
"Лтава" перебуває на обліку як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 01 січня 1991 року, що
підтверджується довідкою Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві №16170/0811 від 23
листопада 2012 року й на вказаному
підприємстві наявні робочі місця із
шкідливими та важкими умовами праці.

Також, судами встановлено, що
товариство на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, сформованих
пенсійним органом, здійснювало їх
відшкодування.

Однак, вважаючи, що оскільки працівники
товариства набули пільговий стаж до
01.01.1992р., то пенсії їм мали призначатися
за статтею 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", що виключає
необхідність їх відшкодування, ВАТ
"Лтава" звернулось з листом №1606 від
09.08.2006р. щодо неправомірності таких дій
та отримало відповідь, в якій
зазначалось про проведення перевірки
правильності призначення пільгових
пенсій колишнім працівникам
підприємства та встановлено, що особам,
які набули основний пільговий стаж до
01.01.1992р. пенсії мають бути призначені по
статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", в зв'язку з чим надано
доручення щодо перегляду правильності
призначення пенсій та здійснення
перерахунку сум до відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Проте, як встановив суд першої
інстанції, перерахунку сум
відшкодування позивачем фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій до моменту звернення
з позовом у даній справі здійснено не
було.

Згідно зі статтею 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на
пільгове пенсійне забезпечення мають
особи, які працювали до введення в дію
цього Закону (до 01.01.1992р.) на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством. Пенсії за віком
призначаються за таких умов:

а) особам, які на день введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" мають повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виходячи із вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

До набрання чинності Законом України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення осіб здійснювалось
відповідно до Положення про порядок
призначення та виплату державних
пенсій, затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972р. При цьому
вимоги щодо атестації робочих місць за
умовами праці згідно з раніше діючим
законодавством були відсутні. Порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р.
№442.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
вище, пенсії призначаються за нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із Законами України "Про
пенсійне забезпечення"; "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодуванню підлягали
пенсії, призначені за пунктами "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Отже, пенсії, призначені відповідно до
статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відшкодуванню не
підлягають.

Про таке йдеться й в інформаційному
листі Пенсійного фонду України від
27.06.2006р. №8215/03-20.

Зважаючи на наведені норми
законодавства та встановивши, що
колишні працівники позивача набули
стаж роботи із шкідливими і важкими
умовами праці до 01 січня 1992 року (і
після цієї дати не працювали на цих
роботах), тобто мали право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
помилковість призначення пільгових
пенсій вказаним особам на підставі
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» й зобов'язання позивача
покривати фактичні витрати на виплату
та доставку таких пенсій.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суд
першої інстанції дав правильну правову
оцінку обставинам у справі й дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, яке було помилково
скасоване судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Завод "Лтава"
задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року скасувати, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2012 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Стародуб О.П.