Справа № 804/9226/13-а
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2013-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
21 серпня 2013 р. Справа № 804/9226/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби до
Дочірнього підприємства
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» про накладення
арешту на кошти та інші цінності
09 липня 2013 року Державна податкова
інспекція у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі - позивач)
звернулася до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» (далі -
відповідача) в якому просить накласти
арешт на кошти та інші цінності
відповідача, що знаходяться у банку на
В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що Дочірнє підприємство
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» станом на 18.01.2013
року має новостворений податковий борг
з орендної плати за землю юридичних
зв'язку із несплатою самостійно
узгоджених податкових зобов'язань за
період з 31.01.2012 р. по 18.01.2013 р. У зв'язку із
відсутнісю у відповідача майна,
достатнього для погашення податкового
боргу, позивач просить накласти арешт
на кошти та інші цінності відповідача,
що знаходяться у банку в розмірі
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутністю, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав, викладених в
Представник відповідача в судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Повістка про розгляд
справи повернулася на адресу
відправника з відміткою пошти: «за
зазначеною адресою не знаходиться».
Згідно з відомостями, що містяться в
позовній заяві та витязі з ЄДРПОУ,
Дніпропетровськ, вул. Новобудівельна б.
3, на цю ж адресу направлена і судова
повістка на ім'я відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
Згідно з ч. 4,6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце розгляду справи без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатись і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів в порядку письмового
З огляду на викладене, враховуючи, що
матеріали справи містять докази, які в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, а також зважаючи на
приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
документами, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
при винесені постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.
Дочірнє підприємство «Електромонтаж»
Закритого акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» зареєстровано
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби з
Відповідно до довідки про наявну
заборгованість, станом на 18.01.2013 р. за
Дочірнім підприємством
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» обліковується
заборгованість перед бюджетом з
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності у
215,94 грн. (а.с. 39).
Згідно п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
Між тим, як свідчать матеріали справи,
позивачем по даній справі не
заявляється вимога про стягнення з
відповідача в рахунок погашення його
податкового боргу коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, а також не ставиться питання
про надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Вимоги податкового
органу стосуються виключно накладення
арешту на кошти та інші цінності
платника податків - відповідача.
Підпунктом 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі
- ПК України) передбачено право
податкового органу звертатися до суду
з позовом щодо накладення арешту на
кошти та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку, у
разі, якщо у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
Тобто, зазначеними нормами чітко
передбачено, що право податкового
органу на звернення до суду з позовом
про накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків виникає
лише в разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.
Крім виключного переліку обставин, за
наявності яких у податкового органу
виникає право на звернення до суду з
позовом про накладення арешту на кошти,
Податковим кодексом України
закріплено також особливий порядок
накладення такого арешту.
Зазначене зумовлене тим, що
адміністративний арешт майна
(складовою якого є в тому числі кошти
платника податків), у відповідності до
ст. 94 Податкового кодексу України, є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків своїх
податкових зобов'язань.
Так, відповідно до п.п. 94.4 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
може бути накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків.
Відповідно до абз. 2 п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
коштів на рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

Відповідно до п. п. 7.1, 7.3 розділу 7
Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1398 від 07.11.2011 р., зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 04.01.2012 р.
за № 9/20322, арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду. Для
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків орган державної
податкової служби подає до суду
позовну заяву у порядку, передбаченому
Кодексом адміністративного
судочинства України, у день прийняття
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Отже, з аналізу наведених вище норм
вбачається, що, на відміну від арешту
майна платника податків, який
застосовується за рішенням керівника
податкового органу, реалізація права
податкового органу на застосування
арешту коштів платника податків
здійснюється виключно шляхом
безпосереднього звернення до
адміністративного суду з позовом про
накладення арешту на кошти на рахунках
платника податків - в день прийняття
керівником податкового органу
відповідного рішення про накладення
арешту на майно платника податку.

При цьому, арешт коштів на рахунку
платника є різновидом
адміністративного арешту, а тому
підстави для його застосування,
визначені п. 94.2 ст. 94 Податкового
кодексу України, є загальними як для
арешту майна, так і для арешту коштів
платника податків.

Так, відповідно до п.п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
майна може бути застосований органами
державної податкової служби лише за
наявності обставин, вичерпній перелік
яких наведено у п.п. 94.2.1-94.2.7 п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України, а саме,
якщо з'ясовується одна з таких
обставин: платник податків порушує
правила відчуження майна, що перебуває
у податковій заставі; фізична особа,
яка має податковий борг, виїжджає за
кордон; платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
дозволи (ліцензії) на здійснення
господарської діяльності, торгові
патенти, а також у разі відсутності
реєстраторів розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством; відсутня
реєстрація особи як платника податків
в органі державної податкової служби,
якщо така реєстрація є обов'язковою
відповідно до цього Кодексу, або коли
платник податків, що отримав податкове
повідомлення або має податковий борг,
вчиняє дії з переведення майна за межі
України, його приховування або
передачі іншим особам; платник
податків відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі;
платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Аналогічні норми містить Порядок
застосування адміністративного арешту
майна платника податків (пункт 3.1
розділу 3).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд
зазначає, що адміністративний арешт
коштів на рахунках платника податків
може бути застосовано судом за
позовною заявою податкового органу
лише за умови: наявності однієї з
обставин, визначених п.п. 94.2.1-94.2.7 п. 94.2
ст. 94 Податкового кодексу України та
наявності рішення керівника
податкового органу про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем до суду надані лише докази
наявності у відповідача податкового
боргу, а також відповіді на запити ДПІ з
Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Головного
управління Держкомзему у
Дніпропетровській області,
Територіального управління
Держгірпромнагляду по
Дніпропетровській області, Інспекції
державного технічного нагляду (а.с. 6-10)
щодо відсутності відомостей про
реєстрацію прав власності на об'єкти
нерухомості, транспортні засоби та
сільськогосподарську техніку
відповідача.

Проте, звертаючись до суду з
адміністративним позовом про
накладення арешту на кошти та інші
цінності Дочірнього підприємства
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» Державна
податкова інспекція у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби не
надала суду доказів наявності рішення
керівника податкового органу про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

За таких обстави, суд вважає, що
відсутні підстави, що надають позивачу
право на звернення до суду із
зазначеним позовом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено
правомірність звернення до суду із
зазначеним позовом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування арешту коштів та інших
цінностей Дочірнього підприємства
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж», у зв'язку із чим
у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби до
Дочірнього підприємства
«Електромонтаж» Закритого
акціонерного товариства
«Дніпроелектромонтаж» про накладення
арешту на кошти та інші цінності
підприємства - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева