Справа № 817/736/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/736/14

14 квітня 2014 року 10год. 37хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник Охман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_2 до Управління
Укртрансінспеції у Рівненській
області про скасування постанов
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- ФОП ОСОБА_2, позивач) звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Рівненській області (далі - відповідач),
про скасування постанов № 009353 від
06.02.2014, № 009354 від 06.02.2014 та № 009355 від
06.02.2014 про застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
17.12.2013 посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Волинській
області проведено рейдову перевірку
автомобіля марки Фольксваген номерний
знак НОМЕР_1. За наслідками перевірки
складено Акт перевірки №031156 від 17.12.2013.
В ході перевірки встановлено, що
відсутні документи, передбачені ст. 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме відстутня тахокарта
за 17.12.2013, та за період з 15.12.2013 по 16.12.2013;
ліцензійна картка;договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг; протокол
перевірки та адаптації тахографа до ТЗ;
договір обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті. 06.02.2014
начальником Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області Кравчуком М.В. винесено дві
постанови №009354, якою до ОСОБА_2
застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 340,00 грн. та постанову № 009353,
якою до ОСОБА_2 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн.

12.12.2013 була проведена аналогічна
рейдова перевірка, яка відбулась в тому
самому транспортному засобі марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1. За
наслідками проведення перевірки,
складено акт № 031132 від 12.12.2013. В
подальшому на його підставі
начальником Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області була винесена постанова про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700,00 грн.

Позивач вважає, що постанови № 009353 від
06.02.2014, № 009354 від 06.02.2014 та № 009355 від
06.02.2014 про застосування
адміністративно-господарських штрафів
винесені всупереч чинного
законодавства та підлягають
скасуванню. При цьому зазначає, що
відповідачем невірно встановлено
особу перевізника, який надавав
послуги з перевезення пасажирів за
маршрутом Ковель-Київ. Вказує, що не
являється перевізником на
нерегулярному маршруті Ковель-Київ, не
має жодних трудових договорів з
водіями, які вказані в актах перевірок,
не укладав від свого імені жодних
договорів про надання послуг з
перевезення пасажирів за маршрутом
Ковель-Київ автобусом марки
Фольксваген д.н. НОМЕР_1 та не отримував
жодної оплати транспортних послуг.
Також зазначає, що є основним власником
автобуса марки Фольксваген номерний
знак НОМЕР_1, проте передав цей
транспортний засіб у користування
третім особам, згідно нотаріальної
довіреності. Посилається на те, що
застосування
адміністративно-господарських
штрафів до особи, яка не являється
перевізником є протизаконно і такі
постанови підлягають скасуванню.

Позивач в судове засідання не прибув,
про дату, час і місце судового розгляду
справи був належним чином
повідомлений. Від позивача надійшло
клопотання до суду, у якому позовні
вимоги підтримав повністю, просив
розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив. Представником управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області надано письмове заперечення на
позов ОСОБА_2, в якому вказує, що 17.12.2013
року, управлінням Укртрансінспекції у
Волинській області на підставі
завдання на перевірку № 003573 від 09.12.2013
проведено рейдову перевірку
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом на
привокзальній площі м.Ковель, під час
якої проведено перевірку автомобіля
марки Фолькваген номерний знак НОМЕР_5,
що належить ОСОБА_2 При проведенні
перевірки інспектором встановлено, що
позивач надавав послуги нерегулярних
пасажирських перевезень без
оформлення документів, передбачених в
ст. 39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме, відстутня тахокарта
за 17.12.2013, та за період з 15.12.2013 по 16.12.2013;
ліцензійна картка; договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг; протокол
перевірки та адаптації тахографа до ТЗ;
договір обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті.

Інша рейдова перевірка, згідно
завдання на перевірку від 09.12.2013 № 003569,
проводилась у термін з 11 грудня по 14
грудня 2013 року в м.Ковелі,
вул.Ветеранів. За результатами
перевірки складено акт № 031132 від 12.12.2013,
яким також встановлено відсутність
ряду документів необхідних для
здійснення нерегулярних пасажирських
перевезень. Таким чином, проведені
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів у позивача відповідають
чинному законодавству України.
Відповідач також зазначає, що при
перевірці транспортного засобу
документом для контролюючого органу є
реєстраційний документ на
транспортний засіб, тому під час
перевірки ТЗ 17.12.2013 таке свідоцтво було
надано інспекторам. Відповідач вважає,
що доводи позивача про порушення
управлінням Укртрансінспекції у
Рівненській області норм чинного
законодавства при винесенні постанов
про застосування
адміністративно-господарських штрафів
є хибними та такими, що не ґрунтуються
на нормах чинного законодавства.

Просить у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази наявні в матеріалах справи, суд
дійшов висновку, що позов слід
задоволити повністю, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
суб'єктом підприємницької діяльності,
згідно свідоцтва серії НОМЕР_6 та має
ліцензію серії НОМЕР_7 на внутрішні
перевезення пасажирів автобусами,
сторк дії 19.05.2010 - необмежений.

17.12.2013 посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Волинській
області о 12.50 год. у м.Ковелі на
привокзальній площі, на підставі
завдання на перевірку від 09.12.2013 № 003573
проведено рейдову перевірку
транспортного засобу Фольксваген
номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 Перевіркою встановлено, що
позивач надавав послуги з нерегулярних
пасажирських перевезень без
оформлення документів, передбачених
ст. 39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме: відстутня тахокарта
за 17.12.2013, та за період з 15.12.2013 по 16.12.2013;
ліцензійна картка; договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг; протокол
перевірки та адаптації тахографа до ТЗ;
договір обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 17.12.2013 № 031156.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт начальником
управління Укртрансінспекції у
Рівненській області Кравчуком М.В.
06.02.2014 прийнято постанову №009354, якою до
ОСОБА_2 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 340,00 грн. та постанову № 009353,
якою до ОСОБА_2 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог
Закону України "Про автомобільний
транспорт".

12.12.2013 посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Волинській
області о 13.00 год. на вулиці Ветеранів в
м.Ковель, на підставі завдання на
перевірку від 09.12.2013 № 003569 проведено
перевірку транспортного засобу марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2 Перевіркою
встановлено, що позивач надавав
послуги з нерегулярних пасажирських
перевезень без оформлення документів,
передбачених ст. 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
ліцензійна картка, договір з
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, договір
обов'язкового страхування пасажирів
від нещасних випадків на транспорті,
протокол перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 12.12.2013 № 031132.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт начальником
управління Кравчуком М.В. 06.02.2014
прийнято постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 009355, якою за порушення ст. 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
застосовано до ОСОБА_2 штраф у розмірі
1700 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт", нерегулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів автобусом, замовленим
юридичною або фізичною особою з
укладанням письмового договору на
кожну послугу, в якому визначають
маршрут руху, дату та час перевезень,
інші умови перевезень та форму оплати
послуги, або перевезення за власний
кошт.

Ст. 29 Закону України "Про автомобільний
транспорт" передбачає, що,
автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги
за договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Відповідно до статті 34 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів;
забезпечувати водіїв відповідною
документацією на перевезення
пасажирів.

Згідно зі статтею 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Проаналізувавши вищенаведені норми
Закону України "Про автомобільний
транспорт" суд дійшов висновку, що
вимога ст.39 про наявність ряду
документів для здійснення
нерегулярних пасажирських перевезень
стосується автомобільного
перевізника. Засади діяльності
автомобільного перевізника, що
здійснює перевезення пасажирів
визначаються на підставі договірних
умов. Послуги за договором перевезення
надаються відповідно до одержаної
ліцензії з урахуванням того, що на
кожен транспортний засіб оформляється
окрема ліцензійна картка.

В матеріалах справи наявні копії двох
ліцензійних карток видані на ім'я
ОСОБА_4, а саме ліцензійна картка НОМЕР_8
до ліцензії НОМЕР_9 зі строком дії
12.06.2012-необмежений на транспортний
засіб марки Volkswagen LT 35 р.н. НОМЕР_1 та
ліцензійна картка НОМЕР_10 до ліцензії
НОМЕР_11 зі строком дії
04.03.2014-необмежений на той самий
транспортний засіб марки Volkswagen LT 35 р.н.
НОМЕР_1. Вказані докази підтверджують
той факт, що транспортний засіб марки
Volkswagen LT 35 р.н. НОМЕР_1 використовується
на законних підставах у своїй
господарській діяльності іншим
перевізником, а саме ОСОБА_4.

Це повністю узгоджується з іншим
доказом, який міститься в матеріалах
справи - нотаріально посвідченою
довіреністю від 27.09.2010, якою ОСОБА_2
уповноважив ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпоряджатися
автомобілем марки Volkswagen LT 35
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Суд вважає необгрунтованими посилання
представника відповідача на те, що в
довіреності значиться свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу ВКС №
003428, а в акті перевірки зазначено
свідоцтво про реєстрацію ТЗ САК № 081961,
так як обидва свідоцтва про реєстрацію
стосуються одного і того ж автобуса з
державним номерним знаком НОМЕР_1, що
також підтверджується одним і тим же
номером кузова (шасі), а саме НОМЕР_12.

Як встановлено судом, на вказаний
транспортний засіб був оформлений
тимчасовий реєстраційний талон серії
ДАР 271186 з терміном дії 30.03.2012-28.03.2022,
згідно якого ОСОБА_4 має законне право
використовувати автобус НОМЕР_1 на
законних підставах.

Також в матеріалах справи наявна
довідка з Рівненького міського центру
зайнятості від 08.04.2014 № 07-18/2202 згідно
якої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є працівниками
ОСОБА_4 і їхні трудові договори
зареєстровані у центрі зайнятості.
Станом на 08.04.2014 дані трудові договори
не зняті з реєстрації.

В ході рейдових перевірок, актами було
встановлено що 17.12.2013 водієм автобуса
НОМЕР_1 був ОСОБА_6, а 12.12.2013 водієм був
ОСОБА_8.

Співставивши відомості, які містяться
в довідці з Рівненького міського
центру зайнятості від 08.04.2014 № 07-18/2202 та
акти перевірок, суд приходить до
висновку, що зазначені водії не були
водіями позивача та не направлялись
ним у рейс.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт", за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за: надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що передумовою
застосування
адміністративно-господарського штрафу
є визначення перевізника, тобто особи
яка уклала договір про надання
транспортних послуг та уповноважила
від свого імені водія здійснювати
перевезення пасажирів, з наданням
останньому документи на транспортний
засіб, зокрема реєстраційних
документів та ліцензійної картки.

Як встановлено судом ОСОБА_2 здійснює
регулярні перевезення по маршруту
"Дубровиця АС - Рівне АС", згідно
паспорта маршруту. З цією метою оформив
ліцензійну картку на автобус MAN11.190 р.н.
НОМЕР_4. Доказів здійснення
нерегулярних відправлень з м. Ковель
перевізником - ОСОБА_2, відповідачем не
надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 60 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
розглядати справи про накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, зазначені у цій статті,
мають право посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті.

Процедуру здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту, вимог законодавства про
автомобільний транспорт визначено
Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затв. постановою Кабінету Міністрів
України від 8 листопада 2006 р. №1567 (далі -
Порядок № 1567).

Пунктами 12-14 Порядку № 1567 передбачено,
що рейдова перевірка додержання
суб'єктом господарювання, зокрема
іноземним, вимог, визначених пунктом 15
цього Порядку, здійснюється на
підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок
складається та затверджується наказом
Укртрансінспекції або її
територіального органу з урахуванням
стану аварійності, періоду, що пройшов
від попередньої перевірки,
забезпечення належного рівня
транспортного обслуговування в
окремих регіонах, інформації про
діяльність осіб, що незаконно надають
послуги з перевезень, перевірки
дотримання умов перевезень, визначених
дозволом (договором) на перевезення, та
інших обставин.

Щотижневий графік складається з
урахуванням проведення рейдових
перевірок не частіше ніж один раз на
квартал.

Рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться в будь-який час на
окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах руху, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках,
місцях посадки та висадки пасажирів,
стоянках таксі і транспортних засобів,
місцях навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

В матеріалах справи відсутні графіки
проведення рейдових перевірок, на
підставі яких були винесені
оскаржувані постанови.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в
завданнях на перевірку № 003569 та № 003573,
наданих суду, в графі в якій повинно
зазначатись місце перевірки, а саме
"ділянка дороги, маршрут, автовокзал,
автостанція, місце посадки і висадки
пасажирів, стоянка таксі та ін." вказано
в загальному м.Ковель.

З матеріалів справи вбачається, що
управлінням Укртрансінспекції у
Волинській області рейдові перевірки в
місті Ковель Волинської області
проводилися 12.12.2013 та 17.12.2013. А відтак,
відповідачем порушено періодичність
проведення рейдових перевірок на
одному місці.

Зважаючи, що позивач довів той факт, що
не здійснював нерегулярних
пасажирських перевезень перевезень з
м.Ковель, а також те, що не використовує
транспортний засіб НОМЕР_1 для
перевезення пасажирів, а відповідачем
не підтверджено правомірності своїх
дій по винесенню постанов, суд
приходить до висновку, що такі
постанови є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши всі докази, які є у справі, в їх
сукупності суд дійшов висновку, що
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
слід задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України України присудити з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повінстю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області про застосування
адміністративно - господарських
штрафів №009353, №009354 та №009355 від 06.02.2014
року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.