Справа № 209/6553/13-а
Суддя: Ковальова А. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 209/6553/13-а
Провадження № 2-а/209/22/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді
Ковальової А.Б.

при секретарі
Золотих Л.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ахрамєєвої
І.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в м. Дніпродзержинську ради
про зобов'язання суб'єкта владних
повноважень я вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська, як місцевого
адміністративного суду, з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення, в якому просить суд
визнати протиправними дії УПтСЗН
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради щодо
ненарахування та невиплати їй в
повному обсязі суми одноразової
допомоги при народженні дитини в
розмірі 766,22 грн. та допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку в розмірі 149,44 грн., всього на суму
915,66 грн., зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити їй
недоплачену суму одноразової допомоги
при народженні дитини в розмірі 766,22
грн. та допомоги по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку в
розмірі 149,44 грн., всього на суму 915,66 грн.
В обґрунтування позову посилається на
те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила
сина ОСОБА_4, і з грудня 2012 року їй
здійснюється допомога при народженні
дитини. Але з невідомих причин
відповідач допомогу виплачує не в
повному обсязі, її заява з клопотанням
про перерахунок допомоги в повному
обсязі залишена без відповіді Вона має
право на отримання допомоги при
народженні дитини в сумі, кратній 60
розмірам прожиткового мінімуму на
другу дитину, яка виплачується
одноразово у десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму при народженні
дитини, а решта суми допомоги повинна
виплачуватися протягом наступних 48
місяців рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, встановленого на 01
листопада 2012 року, сума одноразової
допомоги становить 55800 грн., та
виплачується відповідно до Порядку №
1751 у такому розмирі: 9300 грн. - у перший
місяць та 968,75 грн. щомісячно протягом
48 місяців. Але відповідач в липні 2013
року не виплатив їй допомогу в сумі
766,22 грн. Крім цього, розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку також виплачується
відповідачем не в повному обсязі. З
лютого по травень 2013 року та з вересня
2013 року по теперішній час вона
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і має право на отримання допомоги
по догляду за дитиною в розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї, із розрахунку
на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 130 грн. Але
відповідач у зазначений період не
доплатив їй допомогу в сумі 149, 44 грн.
Вважає, що відповідач порушив норми
діючого законодавства і його дії є
протиправними .

До судового розгляду справи
відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, зазначивши,
що позивач звернулася до Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради із заявою від 10
січня 2008 року про призначення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, і починаючи з 24
грудня 2007 року їй було призначено
допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При наданні документів, на
підставі яких позивачу було призначено
допомогу на першу дитину, відповідно
до положення ст. 83 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
п. 49 постанови Кабінету Міністрів
України № 1751 від 27 грудня 2001 року
«Про затвердження порядку призначення
та виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» вона зобов'язалася повідомити
управління у триденний строк про всі
обставини, що впливають на виплату
допомоги. 02 березня 2009 року ОСОБА_1
приступила до роботи, але про цей факт
Управління не повідомила, і внаслідок
неправомірних дій позивача їй за
рахунок державних коштів в період з 02
березня 2009 року по 20 серпня 2009 року
була безпідставно виплачена допомога
в розмірі 859,96 грн. Адміністративний
позов Управління до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплачених коштів
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 14 листопада
2011 року залишений без розгляду в
зв'язку з пропуском звернення до
адміністративного суду. 14 листопада
2012 року позивач звернулася до
Управління із заявою для нарахування
та виплати допомоги при народженні
другої дитини, та 11 березня 2013 року із
заявою для нарахування та виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Позивач була повідомлена, що вона має
заборгованість перед управлінням в
розмірі 859,95 грн. за зайво отриману
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку на першу
дитину за період з 02 березня 2009 року 31
серпня 2009 року. В зв'язку з
неможливістю повернення, вказана
заборгованість була списана на
позабалансовий рахунок та підлягала
поверненню протягом 5 років у разі
зміни майнового стану боржника. Так як
позивач знову звернулася за
отриманням державної соціальної
допомоги та відповідно до Інструкції з
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товаро-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів,
розрахунків та інших статей балансу,
затвердженої наказом Головного
управління Державного казначейства
України від 30 жовтня 1998 року № 90, у
зв'язку із зміною майнового стану
боржника, списана заборгованість
визнана можливою для стягнення та
підлягає утриманню з призначених
допомог у розмірі 20 відсотків
відповідно до рішення
інвентаризаційної комісії від 18
березня 2013 року та постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» Стягнення
заборгованості відбувалося
автоматично з допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, починаючи з дня призначення з 13
лютого 2013 року до 01 червня 2013 року і
утримано 93,73 грн.. Залишок переплати в
сумі 766, 22 грн. перенесено на особовий
рахунок 424310 (допомоги при народженні
дитини) для подальшого автоматичного
утримування. Станом на 01 липня 2013 року
позивачу була виплачена допомога при
народженні дитини з 01 листопада 2012
року по 30 червня 2013 року в сумі 16081,25
грн., 20 відсотків від зазначеної суми
якої становить 3216,25 грн. Сума 766, 22 грн.
значно менше 20 відсотків від
виплаченої суми допомоги, тому у липні
2013 року виплату допомоги при
народженні дитини було призупинено на
місяць для відшкодування
заборгованості. Всього було
нараховано у липні - 968,75грн., утримано
766, 22 грн., на виплату 202,53 грн. У серпні 2013
року виплата допомоги при народженні
дитини була проведена у плановий
період в сумі 1171, 28 грн., а саме 968,70 грн.
+202, 53 грн. Просять відмовити позивачу в
задоволенні її позовних вимог.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги по суті
та за обставинами справи в повному
обсязі та пояснила суду, що в 2009 році
вона, після народження першої дитини,
вийшла на роботу та повідомила
відповідача про цей факт в усному
порядку, і кадрова служба її
підприємства також повідомила
Управління про її вихід на роботу.
Своїми діями щодо невиплати в повному
обсязі допомоги відповідач порушує
права та інтереси її другої дитини.
Просить задовольнити її позовні
вимоги.

В судовому засіданні представник
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м.
Дніпродзержинську ради Ахромеєва І.В.
позов ОСОБА_1 не визнала, пояснила
суду, що заперечує проти задоволення
позовних вимог, так як позивачу при
отриманні допомоги на першу дитину
була здійснена переплата, а тому при
виплаті допомоги на другу дитину вони
не доплачують в повному обсязі
допомогу, щоб відшкодувати
переплачену допомогу на першу дитину.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Судом досліджені наявні в матеріалах
справи письмові докази по справі
шляхом оголошення їх у судовому
засіданні, а саме: свідоцтво про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, витяг
з карткового рахунку ОСОБА_1, заява
позивача на ім'я відповідача з приводу
неотримання допомоги від 22 липня 2013
року, копія паспорту позивача, довідки
про отримання допомоги, заява
позивача про призначення допомоги від
10 січня 2008 року, наказ про
відновлення позивачем виконання
службових обов'язків з 02 березня 2009
року, звернення відповідача до
прокурора Дніпровського району м.
Дніпродзержинська від 23 жовтня 2009 року,
адміністративний позов до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, ухвала суду від
14 листопада 2011 року про залишення
позову без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи з
оцінкою належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила сина ОСОБА_4.
01 листопада 2012 року позивач була взята
на облік в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради, що
підтверджується довідками про
отримання допомоги від 31 грудня 2013
року (а.с. 22 -25).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ та п. 10
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751, з грудня 2012 року ОСОБА_1 отримала
право на виплату допомоги при
народженні другої дитини в сумі,
кратній 60 розмірам прожиткового
мінімуму, яка повинна виплачуватися
одноразово в десятикратному розмірі
прожиткового мінімуму, а решта суми -
протягом наступних 48 календарних
місяців рівними частинами в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Станом на 01 листопада 2012 року
розмір допомоги при народженні
другої дитини становив 55800 грн., і у
перший місяць позивач отримала право
на виплату їй десяти прожиткових
мінімумів в сумі 9300 грн., та в наступні
48 місяців на виплату щомісячно 968, 75
грн.

Але, як вбачається із довідки про
отримання допомоги від 08 січня 2014 року
(а.с. 25), відповідач в липні 2013 року
дійсно не виплатив позивачу допомогу
при народженні другої дитини в сумі 766,
22 грн., яка була утримана Управлінням
праці та соціального захисту
населення із допомоги при народженні
другої дитини у відшкодування зайво
переплаченої допомоги при народженні
першої дитини, яка утворилася в період
з 02 березня 2009 року по 20 серпня 2009 року,
без будь яких - правових підстав, за
відсутності судового рішення та
заяви позивача.

Крім цього, судом встановлено, що в
період з 13 лютого 2013 року по 01 червня
2013 року та з 02 вересня 2013 року по 03
листопада 2015 року позивачу була
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
що підтверджується довідками про
отримання допомоги від 31 грудня 2013 року
(а.с. 23, 24), яка повинна була
виплачуватися ОСОБА_1 згідно ст. 15
Закону України № 2811 в розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 грн.

Але така допомога позивачу в період з
лютого 2013 року по червень 2013 року
виплачувалася не в повному обсязі, а
саме виплачено: в лютому 2013 року 59,43
грн. , в березні 2013 року - 104,00 грн., в
квітні 2013 року -104,00 грн., в травні 2014
року - 104,00 грн., в червні 2013 року 3,46
грн., що підтверджується довідкою про
отримання допомоги від 08 січня 2014 року (
а.с. 27).

Таким чином, Управлінням праці та
соціального захисту населення із
допомоги по догляду за другою дитиною
до досягнення нею трирічного віку, що
була призначена позивачу, у
відшкодування зайво переплаченої
допомоги при народженні першої дитини,
яка утворилася в період з 02 березня 2009
року по 20 серпня 2009 року, без будь яких -
правових підстав, за відсутності
судового рішення та заяви позивача,
була утримана частина допомоги, і не
виплачено ОСОБА_1 149, 44 грн.

Загальний розмір суми, що була
безпідставно утримана позивачем із
державної допомоги, що була
призначена позивачу при народженні
другої дитини та по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
складає 915,66 грн.

Письмові звернення позивача до
відповідача позитивного результати не
дали, і залишені без реагування, що
свідчить про відмову відповідача в
добровільному порядку повернути
позивачу безпідставно утримані суми
допомоги при народженні другої дитини
та до досягнення дитиною трирічного
віку.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України
від 26 квітня 2011 року № 2402-ІІІ «Про
охорону дитинства» з метою створення
належних матеріальних умов для
виховання дітей у сім'ях держава надає
батькам або особам, які їх замінують,
соціальну допомогу, передбачену
законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми»

Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" встановлений
гарантований державою рівень грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей. Статтею 1
частиною 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених ним Законом та
іншими законами України.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
одними з видів державної допомоги
сім'ям з дітьми є допомога при
народження дитини та допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до ст. 5 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків.

Відповідно до ч.9 ст.11 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", виплата допомоги при
народженні дитини припиняється у разі:
позбавлення отримувача допомоги
батьківських прав; відібрання дитини в
отримувача допомоги без позбавлення
батьківських прав; тимчасового
влаштування дитини на повне державне
утримання; припинення опіки або
звільнення опікуна від його
повноважень щодо конкретної дитини;
нецільового використання коштів і
незабезпечення отримувачем допомоги
належних умов для повноцінного
утримання та виховання дитини; у разі
виникнення інших обставин.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога при народженні дитини
нараховується виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, установленого на день
народження дитини. Допомога при
народженні дитини надається у сумі,
кратній 30 розмірам прожиткового
мінімуму, - на першу дитину; кратній 60
розмірам прожиткового мінімуму, - на
другу дитину; кратній 120 розмірам
прожиткового мінімуму, - на третю і
кожну наступну дитину. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у
десятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта
суми допомоги на першу дитину
виплачується протягом наступних 24
місяців, на другу дитину - 48 місяців, на
третю і кожну наступну дитину - 72
місяців рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
визначений у ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років
визначається Законами України "Про
Державний бюджет України на
відповідний рік».

Зважаючи на те, що факт неповідомлення
позивачем про своє працевлаштування,
внаслідок чого виникла переплата
державної допомоги на першу дитину, не
встановлений рішенням суду, а позивач
заперечує проти порушення нею Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, і не писала
заяви про утримання із нарахованої
допомоги на другу дитину зайво
переплачених коштів, суд вважає, що
відповідач дійсно порушив права
ОСОБА_1, безпідставно стягнувши із
допомоги при народженні другої дитини
- сина ОСОБА_4 та із допомоги до
досягнення другої дитиною - сином
ОСОБА_4, переплачену допомогу до
досягнення трирічного віку першою
дитиною - донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка була виплачена позивачу в період з
02 березня 2009 року по 20 серпня 2009 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується особою в
повному обсязі яка її завдала.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання не чинним рішення чи
окремих його положень, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

На підставі Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2011 року
№ 1751, керуючись ст.ст. 2,6,11, 14, 69, 70, 71, 72, 86,
104, 143, 159 -163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в м. Дніпродзержинську ради
про зобов'язання суб'єкта владних
повноважень я вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Дніпровської районної ради
м. Дніпродзержинська щодо не
нарахування та невиплати в повному
обсязі ОСОБА_1 суми одноразової
допомоги при народженні дитини в
розмірі 766 грн. 22 коп., та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 149 грн. 44 коп.,
0 всьог на суму 915 грн. 66 коп.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Дніпровської районної ради
в м. Дніпродзержинську нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми
одноразової допомоги при народженні
дитини в розмірі 766 грн. 22 коп. та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 149 грн. 44 коп. - всього 915 грн. 66
коп.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Дніпровської районної у
місті Дніпродзержинську ради на
користь ОСОБА_1 сплачений позивачем
при зверненні до суду судовий збір в
сумі 68 грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
шляхом подання апеляційної скарги и в
10- денний строк з дня проголошення
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
А.Б. Ковальова