Справа № 369/1531/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1531/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

28.04.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
Державтоніспеції УМВС України в
Київській області про визнання дій
незаконними та скасування протоколу та
постанови про адміністративне
правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області,
перебуває адміністративна справа за
позовом ОСОБА_1 до Відділу
Державтоніспеції УМВС України в
Київській області про визнання дій
незаконними та скасування протоколу та
постанови про адміністративне
правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував ти
що, 03 лютого 2014 року він рухаючись
автомобілем Volkswagen Multivan д.н. НОМЕР_1 вул.
Чорновола у м. Вишневе був зупинений
старшим інспектором ДПС Спеціального
загону ДПС особливого призначення при
МВС України старшим лейтенантом
міліції Вареником Валерієм
Володимировичем. Причина зупинки -
перевірка документів, поліса
цивільного страхування.

При підготовці документі для надання
їх для перевірки позивач відразу не
зміг віднайти посвідчення водія. Після
цього старший лейтенант міліції
Вареник В.В. попрохав пройти з ним та
віддалився до службового автомобіля. В
цей час позивач разом із своєю дружиною
ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 продовжував і
надалі пошук посвідчення водія.

Протягом кількох хвилин позивач
віднайшов власне посвідчення водія у
власній сумці та відразу спрямував у
напрямку старого лейтенанта міліції
Вареника В.В. та надав йому це
посвідчення. Після ознайомлення з
посвідченням водія старший лейтенант
почав складати протокол та постанову у
справі про адміністративне
правопорушення. На усні заперечення
позивача він сказав, що його це не
хвилює оскільки, оскільки в момент
вимоги позивач не надав йому
посвідчення водія.

На момент складання протоколу та
постанови у старшого лейтенанта
міліції в руках знаходилось
посвідчення водія позивача про що
можуть засвідчити ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
були присутні під час зупинки
транспортного засобу та під час
складання протоколу та постанови.

Позивачем були записані в протокол
заперечення з приводу притягнення його
до адміністративної відповідальності.

Позивач вважав, що при винесенні
постанови від 03.02.2014 року АА2 № 430030
припустився порушень порядку
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, невірно оцінив
підстави для притягнення до
адміністративної відповідальності, а
отже зазначена постанова підлягає
скасуванню.

Позивач просив визнати дії старшого
інспектора ДПС Спеціального загону ДПС
особливого призначення при МВС України
старшим лейтенантом міліції Вареником
Валерієм Володимировичем щодо
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126 КУпАП та винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 430030 від
03.02.2014 року незаконними. Скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 430030 від
03.02.2014 року щодо притягнення позивача
до адміністративної відповідальності.

В подальшому представником позивача
були доповненні позовні вимоги згідно
яких він просив скасувати протокол в
справі про адміністративне
правопорушення серія АГ2 № 243337.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача та показання свідка,
дослідивши надані письмові докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року о
07 год. 20 хв. старшим інспектором ДПС СЗ
ДПС ОП при МВС України старшим
лейтенантом міліції Вареник В.В. було
складено протокол про адміністративне
правопорушення Серії АГ2 № 243337,
відповідно до якого ОСОБА_1 03.02.2014 р. о 07
год. в м. Вишневе по вулиці Чорновола
керував автомобілем Volkswagen Multivan д.н.
НОМЕР_1, не маючи при собі, та не
пред'явивши для перевірки посвідчення
водія відповідної категорії, чим
порушив п.п. 2.1. «а» ПДР.

Відповідно до вказаного протоколу
ОСОБА_1 зазначив письмові пояснення, в
яких стверджував що посвідчення водія
на момент зупинення авто знаходилось в
паперах які були в бардачку водія, але
офіцер не надав часу на пошук
посвідчення.

Зважаючи на викладене, постановою
від 03.02.2014 р. серія АА 2 № 430030 старшим
інспектором ДПС Спеціального загону
ДПС особливого призначення при МВС
України старшим лейтенантом міліції
Вареник Валерієм Володимировичем було
винесено щодо ОСОБА_1 постанову в
справі про адміністративне
правопорушення, якою позивача визнано
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП і накладено на нього стягнення у
вигляді штрафу у сумі 850 грн.

Для вирішення даного спору суд
вважає за необхідне проаналізувати
наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КпАП України
керування транспортним засобом особою,
яка не має при собі або не пред'явила
для перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка"), - тягне за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1. а Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306,
водій механічного транспортного
засобу повинен мати при собі
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У ст. 256 КпАП України вказано, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Зважаючи на вище викладені
обставини та вимоги чинного
законодавства, суд приходить до
наступних висновків, що з наданих в
судовому пояснень представника
позивача, пояснень залишених позивачем
в протоколі про адміністративне
правопорушення, та згідно з показів
свідка ОСОБА_4 допитаного в судовому
засіданні вбачається, що на момент
складення протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення
посвідчення водія дійсно перебувало
разом з позивачем, яке він на час
зупинки інспектором ДПС не міг знайти.

А отже, суд не може погодитись із
зафіксованим у протоколі про
адміністративні правопорушення
фактом, та вважає за необхідне
скасувати протокол про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 № 243337 від 03.02.2014 р. та постанову в
справі про адміністративне
правопорушення від 03.02.2014 року, серія
АА2 № 430030, винесені старшим інспектором
ДПС Спеціального закону ДПС особливого
призначення при МВС України старшого
лейтенантом міліції Вареник В.В. про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126
КУпАП.

В решті позовних вимог щодо визнання
дій старшого інспектора ДПС
Спеціального загону ДПС особливого
призначення при МВС України старшим
лейтенантом міліції Вареником
Валерієм Володимировичем незаконними,
суд відмовляє оскільки, позивачем не
зазначено старшого інспектора як
відповідачем по справі, а отже і вимог
що даної особи не може бути пред'явлено.

Враховуючи викладене вище та
керуючись ст.ст. 126, 217, 222, 251, 252, 254, 256,
283,287-289 КпАП України, ст.ст. 9-12, 69, 71, 86,
158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати протокол про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 № 243337 від 03.02.2014 р. та постанову в
справі про адміністративне
правопорушення від 03.02.2014 року, серія
АА2 № 430030, винесені старшим інспектором
ДПС Спеціального закону ДПС особливого
призначення при МВС України старшого
лейтенантом міліції Вареник В.В. про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126
КУпАП.

Закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

Постанова суду оскарженню не
підлягає відповідно до положень ч. 2
ст. 171-2 КАС України.

Суддя:

Дубас Т.В.