Справа № 2а/759/33/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кривов"яз
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України у
Святошинському районі м.Києва на
постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 15 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України у
Святошинському районі м.Києва про
зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2010 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернувся до Святошинського районного
суду м.Києва із позовом до Управління
пенсійного фонду України у
Святошинському районі м.Києва (далі -
Відповідач) про визнання протиправними
дій щодо нарахування та виплати
основної та додаткової пенсій з
порушенням вимог ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зобов»язання провести перерахунок та
виплату вказаної пенсії у розмірах,
визначених відповідно ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.05.2007 року по 01.05.2010 року в
сумі 154 638,75 грн, зобов»язати призначити
(встановити) пенсію згідно вимог
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стягнення витрат по
оплаті послуг на правову допомогу в
розмірі 500,00 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 30 червня 2010 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково, визнано протиправними дії
щодо відмови в проведенні перерахунку
та виплаті основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю
відповідно ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.05.2007 року по 31.12.2007 року та за період з
22.05.2008 року по 01.05.2010 року, зобов»язано
провести перерахунок основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, відповідно ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за вказаний період з урахуванням
проведених виплат.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22
квітня 2011 року рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 30 червня 2010
року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05 червня 2013 року рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 30 червня 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду м.Києва від 22 квітня
2011 року скасовано, а справу направлено
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

В судовому засіданні 15.01.2014 року
Позивач подав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просив визнати
протиправними дії по призначенню та
виплаті основної та додаткової пенсій
відповідно ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року, зобов»язати встановити державну
пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком відповідно ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та здійснити перерахунок за період з
01.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
до внесення змін до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов»язати встановити додаткову
пенсію в розмірі 75% мінімальних пенсій
за віком відповідно ст.50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
здійснити перерахунок за період з
01.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
до внесення змін до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Святошинського районного
суду м.Києва від 15 січня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено:

визнано дії Відповідача по призначенню
та виплаті Позивачу державної та
додаткової пенсії, як інваліду 2 групи з
числа ліквідаторів, потерпілих
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, починаючи з 01.05.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року протиправними;

зобов'язано встановити державну пенсію
в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком відповідно ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та зробити
відповідний перерахунок, враховуючи
зміну розміру мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 01.05.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року до внесення змін до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

зобов'язано встановити додаткову
пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії
за віком відповідно ст.50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та зробити
відповідний перерахунок, враховуючи
зміну розміру мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 01.05.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року до внесення змін до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з постановою
Святошинського районного суду м.Києва
від 15 січня 2014 року, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач віднесений до І категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
2 групи, перебуває на обліку у
Відповідача та отримує пенсію згідно з
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії І, інвалідам 2 групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 75 % мінімальної пенсії за
віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи вищевикладене, Позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, а розмір
пенсії не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» Позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою Кабінету
Міністрів України, Відповідач
неправомірно виплачував пенсію,
додаткову пенсію в меншому розмірі, ніж
це передбачено ст.ст. 50, 54 зазначеного
Закону.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність у Позивача права на
перерахунок та виплату пенсії,
додаткової пенсії у розмірах,
визначених ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про необхідність
задоволення позовних вимог щодо
зобов»язання встановити відповідну
пенсію, здійснити перерахунок та
виплати цих пенсії за періоди з 01.05.2007
року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України (в
редакції, чинній на момент подачі
даного позову) адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно ч.1 ст.100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В матеріалах справи містяться
заперечення, подані Відповідачем
(а.с.27), в яких вказано, що останній
наполягає на відмові в задоволенні
заявлених позовних вимог у зв»язку із
пропуском річного строку звернення до
адміністративного суду із позовом.

Крім того, Вищий адміністративного
суду України, скасовуючи рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 30 червня 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду м.Києва від 22 квітня
2011 року, в своїй ухвалі від 05 червня 2013
року вказав на те, що судами попередніх
інстанцій помилково застосовано
трирічний строк загальної позовної
давності, передбачений ст.257 ЦПК
України, оскільки наявний
публічно-правовий спір про виплату
державної соціальної допомоги, що
виключає застосування строків,
встановлених цивільним
законодавством.

Позивач з даним позовом звернувся в
суд 23.04.2010 року, а тому суд першої
інстанції повинен був позовні вимоги
щодо перерахунку та виплати державної
та додаткової пенсії задовольнити
частково, а саме з 23.04.2009 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність відмовити в
задоволенні заявлених позовних вимог
за періоди з 01.05.2007 року по 31.12.2007 року
та з 22.05.2008 року по 22.04.2009 року.

Також, Законом України від 14.06.2011 року
№3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» передбачено, що у 2011 році
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Вказаний Закон набрав чиннності 19.06.2011
року.

06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» №745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

З огляду на вказане, позов підлягає
задоволенню по 22.07.2011 року включно.

25 січня 2012 року Конституційним судом
України прийнято рішення №3-рп/2012 у
справі за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
ст.1, ч.ч.1, 2, 3 ст.95, ч.2 ст.96, п.п.2, 3, 6 ст.116,
ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції України, п.5
ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України, п.2
ч.1 ст.9 КАС України в системному зв'язку
з окремими положеннями Конституції
України, де зазначив, що однією з ознак
України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Крім того, в резолютивній частині
вказаного рішення вказано, що Кабінет
Міністрів України регулює порядок
та розміри соціальних виплат та
допомоги, які фінансуються за рахунок
коштів наділений повноваженнями щодо
реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.

Пунктом 7 статті 9 КАС України
визначено, що у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого закону суд виходить із
конституційних принципів і загальних
засад права (аналогія права).

Згідно ст.63 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Положеннями ст.4 Бюджетного кодексу
України встановлено, що надходження та
витрати Державного бюджету України
визначаються виключно законом про
Державний бюджет, який щорічно
затверджується Верховною Радою
України.

Державним бюджетом України
передбачено, що норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік.

Відповідно ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищується Кабінетом
Міністрів України.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні
позовних вимог про перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011
року слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
позовні вимоги стосовно встановлення
державної та додаткової пенсії
відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
задоволенню не підлягають, а судове
рішення про задоволення позову в цій
частині є помилковим, оскільки такі
пенсії Позивачу вже встановлені
пенсійним органом.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов в
частині визнання протиправними дій
щодо ненарахування та невиплати
державної та додаткової пенсії,
передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
23.04.2009 року по 22.07.2011 року та
зобов»язання здійснити нарахування та
виплату вказаних пенсій за період з
23.04.2009 року по 22.07.2011 року включно з
урахуванням проведених виплат,
виходячи з розрахунку мінімальної
пенсії за віком з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити.

Керуючись ст.ст.99, 100, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у
Святошинському районі м.Києва
задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 15 січня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову
наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у
Святошинському районі м.Києва щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_2
державної та додаткової пенсії,
передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
23.04.2009 року по 22.07.2011 року включно з
урахуванням проведених виплат.

Зобов»язати Управління пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м.Києва здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_2 державної та додаткової
пенсії, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 23.04.2009 року по 22.07.2011 року
включно з урахуванням проведених
виплат, виходячи з розрахунку
мінімальної пенсії за віком з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Твердохліб В.А.

Судді:
Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Бужак Н.П.

Костюк Л.О.