Справа № 2а/1770/4406/2011
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/4406/2011

28 квітня 2014 року 11год. 39хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Зозулі Д. П. за участю
секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Костопільської об'єднаної державної
податкової Головного управління
Міндоходів у Рівненської області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Костопільська міжрайонна державна
податкова інспекція звернулася в
Рівненський окружний адміністративний
суд з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) про стягнення заборгованості.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 229 від 20.03. 2013 року "Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів" було
утворено Костопільську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області, яка стала
правонаступником Костопільської
міжрайонної державної податкової
інспекції. Тому, суд відповідно до
вимог ст. 55 КАС України, здійснив заміну
первинного позивача - Костопільську
міжрайонну державну податкову
інспекцію, на його правонаступника -
Костопільську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Костопільська ОДПІ ГУ
Міндоходів).

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. До
початку розгляду справи подав
клопотання, в якому зазначив, що
позовні вимоги, заявлені в
адміністративному позові зменшує, у
зв'язку з наявністю на момент
поновлення провадження податкового
боргу лише по збору на спеціальне
використання води в сумі 774 грн. В
матеріалах також наявне клопотання про
розгляд справи без участі податкового
органу.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. Подав
клопотання, в якому зазначив, що проти
позову в частині збору на спеціальне
використання води - не заперечує,
просив розгляд справи здійснювати за
його відсутності.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
письмові докази, суд дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований фізичною
особою-підприємцем Костопільською
районною державною адміністрацією
Рівненської області 23.03. 2001 року, згідно
із копії свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
НОМЕР_4 (а.с.5). Взятий на облік в
податковому органі 02.04. 2001 року,
відповідно до копії довідки про взяття
на облік платника податків від 02.04. 2001
року № 25 (а.с.6).

Судом встановлено, що позивачем було
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства відповідача за період з
01.01. 2008 року по 31.12. 2010 рік. Даною
перевіркою було встановлено ряд
порушень, про що зазначено в акті
перевірки від 31.05. 2011 року № 320/17-47-
(а.с.7-36).

Станом на 12.09. 2011 року за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 рахувалася
заборгованість по збору за спеціальне
використання води в розмірі 841,11 грн.,
що підтверджується довідкою про стан
податкової заборгованості (а.с.4).

Дана заборгованість виникла на
підставі:

- податкового повідомлення-рішення №
від 14.06. 2011 року (відповідно до
акту перевірки від 31.05.2011 №
320/17-47-), у зв'язку з чим збільшено
суму грошового зобов'язання за
основним платежем - за спеціальне
використання води в розмірі 16,81 грн., за
штрафними санкціями - 1194,20 грн., з
врахуванням часткової передплати,
грошове зобов'язання за штрафними
санкцій становило 796,55 грн. (а.с.4, 36В);

- податкової декларації по збору за
спеціальне використання води від 08.08.
2011 року № 18485, в розмірі 37,58 грн.(а.с.37-39);

- за несвоєчасну сплату збору за
спеціальне використання водних
ресурсів - пеня в розмірі 3,56 грн. (а.с.4);

- за несвоєчасну сплату збору за
спеціальне використання водних
ресурсів - пеня в розмірі 0,06 грн. (а.с.4);

- податкового повідомлення-рішення №
від 29.08. 2011 року (відповідно до
акту перевірки від 26.08.2011 року №
659/15/НОМЕР_3), яким визначено штрафну
санкцію у розмірі 3,36 грн. (а.с.40).

Відповідно до статті 38 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" № 1264, від 25.06. 1991 року
використання природних ресурсів в
Україні здійснюється в порядку
загального і спеціального
використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання
природних ресурсів громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям надаються у володіння,
користування або оренду природні
ресурси на підставі спеціальних
дозволів, зареєстрованих у
встановленому порядку, за плату для
здійснення виробничої та іншої
діяльності, а у випадках, передбачених
законодавством України, - на пільгових
умовах.

Відповідно до статті 42 Водного кодексу
України водокористувачами в Україні
можуть бути підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземні юридичні і фізичні
особи та особи без громадянства.
Водокористувачі можуть бути
первинними і вторинними.

Статтею 49 Водного кодексу України
передбачено, що спеціальне
водокористування є платним.

Відповідно до п.7 ч.1 статті 44 Водного
кодексу України водокористувачі
зобов'язані здійснювати облік забору
та використання вод, вести контроль за
якістю і кількістю скинутих у водні
об'єкти зворотних вод і забруднюючих
речовин та за якістю води водних
об'єктів у контрольних створах, а також
подавати відповідним органам звіти в
порядку, визначеному цим Кодексом та
іншими законодавчими актами;

Відповідно до Порядку справляння збору
за спеціальне використання водних
ресурсів та збору за користування
водами для потреб гідроенергетики і
водного транспорту, затвердженого
Постановою КМУ від 16.08.1999 року № 1494 збір
за спеціальне використання водних
ресурсів справляється за використання
води з водних об'єктів, що забрана із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв та скидання в них зворотних
вод (п.2).

Відповідно до п.4.1 розділу IV Інструкції
про порядок обчислення і справляння
збору за спеціальне використання
водних ресурсів та збору за
користування водами для потреб
гідроенергетики і водного транспорту,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України, ДПА України,
Мінекономіки України, Мінекобезпеки
України від 01.10.1999 року № 231/539/118/219,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 19.10.1999 року за № 711/4004, об'єктом
обчислення збору за спеціальне
використання водних ресурсів є
фактичний обсяг води, який
використовують водокористувачі, з
урахуванням обсягу втрат води в
системах водопостачання.

Пунктом 4.6 Інструкції передбачено, що
обсяг використаної води визначається
водокористувачами самостійно на
підставі даних первинного обліку та
показниками вимірювальних приладів.

Відповідно до поданого клопотання
Костопільською ОДПІ ГУ Міндоходів від
28.04. 2014 року, на момент розгляду справи
податковий борг фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за спеціальне
використання води, становить 774 грн., з
врахуванням переплати.

На момент розгляду справи судом,
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 774 грн. відповідачем не
погашено.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 54.5 Податкового кодексу України
передбачено, якщо згідно з нормами цієї
статті сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Так, пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до п.56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Відповідно до постанови Рівненського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2012 року у справі №
2а/1770/4761/2011(яка набрала законної сили
згідно із ухвали Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10. 2012 року) за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Костопільської міжрайонної державної
податкової інспекції, в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
14.06.2011 року № по збору за
спеціальне використання води -
відмовлено повністю.

У відповідності до абз. 3 п.56.18. ст. 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до набрання судовим рішенням законної
сили.

З огляду на вищевикладене, грошове
зобов'язання визначене даним
податковим повідомленням-рішенням від
14.06.2011 року № є узгодженим, та
підлягає до сплати.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, не підлягає
оскарженню.

Як вбачається з долученої до
матеріалів справи податкової
декларації, відповідач самостійно
визначив податкове зобов'язання по
збору за спеціальне використання води
в розмірі 37,58 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до 129.1.1. п.129.1. ст.129
цього Кодексу пеня нараховується
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу.

Згідно із п.п.126.1 ст.126 цього Кодексу у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

В результаті чого позивачем було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 29.08.
2011 року, яким визначено штрафну санкцію
у розмірі 3,36 грн.

Доказів оскарження відповідачем
податкового повідомлення-рішення №
від 29.08. 2011 року до суду не
надходило, а тому податкове
зобов'язання є узгодженим та підлягає
до сплати.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

У відповідності до п. 87.11. ст.87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
податкового органу є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті
94 КАС України судові витрати не
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) податковий борг по збору
на спеціальне використання води в сумі
774 (сімсот сімдесят чотири) грн. на р/р
0221, одержувач Костопільський
район, код одержувача 22586578, банк
одержувача ГУДКСУ у Рівненській
області, МФО 833017.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д. П.