Справа № 2а/1770/2139/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №2а/1770/2139/2012

09 квітня 2014 р.
м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: представник Гіліс І.В.;

розглянувши заяву про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню у адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури
Запорізької області про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Прокуратури Запорізької
області про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, індексації грошових
доходів населенню, компенсації частини
доходів у зв'язку з порушенням термінів
виплати заробітної плати.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.04.2013 р.
скасовано. Ухвалено нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з Прокуратури
Запорізької області на користь ОСОБА_1
індексацію грошових коштів,
неотриманих по рішенню Острозького
районного суду Рівненської області за
період з 29.12.2009 року по 30.07.2013 року в
розмірі 34555,17 грн. (сума вказана без
утримання податків та внесків). В решті
позовних вимог відмовлено.

18 лютого 2014 року Рівненським окружним
адміністративним судом було видано
виконавчий лист від 30.07.2013 року по
справі №2a/1770/2139/2012 про стягнення з
Прокуратури Запорізької області на
користь ОСОБА_1 індексації грошових
коштів, неотриманих по рішенню
Острозького районного суду
Рівненської області за період з 29.12.2009
року по 30.07.2013 року в розмірі 34555,17 грн.

31 березня 2014 року до суду надійшла
заява Прокуратури Запорізької області
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви, Прокуратура
Запорізької області посилається на те,
що постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року у справі №2а/1770/2139/2012
з Прокуратури Запорізької області
стягнуто індексацію грошових коштів,
неотриманих по рішенню Острозького
районного суду Рівненської області за
період з 29.12.2009 року по 30.07.2013 року в
розмірі 34555,17 грн. Індексація грошових
коштів розраховувалась з загальної
суми - 245072,13 грн., яка підлягала
стягненню за постановами Острозького
районного суду від 28.12.2009 року та
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.10.2013 року вищезазначені
постанови скасовано та направлено
справу на новий розгляд до Острозького
районного суду Рівненської області. За
результатами нового розгляду у
вказаній справі Острозьким районним
судом Рівненської області 13.02.2014
винесено постанову, якою загальна сума
коштів, що підлягає стягненню за
постановою Острозького районного суду
Рівненської області від 13.02.2014,
становить 21561 грн. Відтак, індексація
грошових коштів, неотриманих ОСОБА_1 по
рішенню Острозького районного суду
Рівненської області за період з 29.12.2009
року по 30.07.2013 року повинна
розраховуватися з суми боргу 21561 грн., а
не з 245073,14 грн. Просить визнати таким, що
не підлягає виконанню виконавчий лист
№2а/1770/2139/2012 у справі за позовом ОСОБА_1
до прокуратури Запорізької області про
стягнення середнього заробітку,
індексації, компенсації частини
доходів, виданий Рівненським окружним
адміністративним судом.

В судовому засіданні представник
заявника підтримала позицію викладену
у заяві про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 проти заяви прокуратури
Запорізької області про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню заперечив. Вказав, що 10.04.2013
року Рівненським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову, котрою у позові відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
постанова суду першої інстанції
скасована та позовні вимоги задоволено
частково - стягнуто з прокуратури
Запорізької області 34 555,17 гривень.
постанова Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
вступила в законну силу та є чинною.
Судове рішення, що вступило в законну
силу та є чинним, підлягає безумовному
виконанню. Просив у задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню відмовити та
стягнути з Державного бюджету витрати
на правову допомогу та витрати, що
пов'язані із прибуттям до суду.

Заслухавши представника прокуратури
та позивача, розглянувши заяву про
визнання виконавчого листа таким, що
не підлягає виконанню, дослідивши
матеріали справи, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог закону,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні заяви слід відмовити з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року у справі №2а/1770/2139/2012 частково
задоволено позов ОСОБА_1, з Прокуратури
Запорізької області стягнуто
індексацію грошових коштів,
неотриманих по рішенню Острозького
районного суду Рівненської області за
період з 29.12.2009 року по 30.07.2013 року в
розмірі 34555,17 грн. Підставою для
стягнення з прокуратури Запорізької
області індексації грошових коштів
стало прийняття Острозьким районним
судом Рівненської області постанови
від 28.12.2009 у справі №2а-308/09/1713, частково
зміненої постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.02.2012. Вказаними судовими
рішеннями на користь ОСОБА_1 стягнуто
21382,14 грн. відшкодування за відмову в
оформленні пенсії, 3834,35 грн.
недоплаченої грошової допомоги, 6864,49
грн. заробітної плати, 2585,16 грн.
недоплаченої компенсації за
невикористану відпустку, 5471,35 грн.
індексації грошових доходів, 203234,64 грн.
за затримку розрахунку при звільненні,
1700 грн. на відшкодування моральної
шкоди. Загальна сума, що підлягала
стягненню за постановами Острозького
районного суду та Львівського
апеляційного адміністративного суду
становила 245072,13 грн.

Зі вказаної суми було розраховано
індексацію грошових коштів,
неотриманих за рішенням Острозького
районного суду Рівненської області від
28.12.2009 у справі № 2а-308/09/1713 за період з
29.12.2009 по 30.07.2013 у розмірі 34555,17 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.10.2013 частково задоволено
касаційну скаргу прокуратури
Запорізької області, вищевказані
постанови Острозького районного суду
Рівненської області від 28.12.2009 та
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012
скасовані в частині задоволення
позову, а справу направлено на новий
розгляд до Острозького районного суду
Рівненської області.

За результатами нового розгляду у
вказаній справі Острозьким районним
судом Рівненської області 13.02.2014
винесено постанову, якою з прокуратури
області на користь ОСОБА_1 стягнуто 3834,35
грн. недоплаченої грошової допомоги,
6864,49 грн. заробітної плати, 2585,16 грн.
недоплаченої компенсації за
невикористану відпустку, 7777,06 грн.
втрат грошових доходів, 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Загальна сума коштів, що підлягає
стягненню за постановою Острозького
районного суду Рівненської області від
13.02.2014, становить 21561 грн. Постанова
Острозького районного суду
Рівненської області від 13.02.2014 не
набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною 2 ст. 257 КАС України визнано, що
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Згідно з ч. 1 ст.258 КАС України, за кожним
судовим рішенням, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
за заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист.
Частиною 2 ст.258 КАС України виконавчий
лист видається судом першої інстанції.

Відповідно ч.2 ст.259 КАС України, суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, або визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.4 ст. 259 КАС України, суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інпшх
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, наведена процесуальна
норма пов'язує можливість визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, наслідком чого є втрата цим
виконавчим документом ознак
виконуваності, з помилковістю його
видачі або з відсутністю у боржника
обов'язку з виконання рішення з будь -
яких причин.

Так, виконавчий лист від 30.07.2013 року по
справі №2a/1770/2139/2012 про стягнення з
Прокуратури Запорізької області на
користь ОСОБА_1 індексації грошових
коштів, неотриманих по рішенню
Острозького районного суду
Рівненської області за період з 29.12.2009
року по 30.07.2013 року в розмірі 34555,17 грн.
виданий 18.02.2014 року Рівненським
окружним адміністративним судом за
постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року, яка набрала законної сили, що
цілком відповідає вимогам статті 258 КАС
України.

Таким чином, відсутні правові підстави,
передбачені ст. 259 КАС України для
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчого листа, виданого
на виконання рішення суду, що набрало
законної сили.

Щодо витрат на правову допомогу та
витрати, що пов'язані із прибуттям до
суду, то суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, на підтвердження понесених
них витрат на правову допомогу, надано
квитанцію №318287 від 08.04.2014 року та
квиток на автобус.

Згідно з п.1 та п.2 ч. 3 ст. 87 КАС України
до витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать витрати на правову
допомогу та витрати сторін та їхніх
представників, що пов'язані із
прибуттям до суду.

Частинами 1, 3 статті 90 КАС України
встановлено, що витрати, пов'язані з
оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які надають
правову допомогу за договором, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

В силу вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу під час розгляду
судами цивільних та адміністративних
справ встановлений Законом України
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах" №4191-VI від
20.12.2011р., який набрав чинності з 01.01.2012
року.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" встановлений
розмір мінімальної заробітної плати з 1
січня по 30 червня 2013 року у місячному
розмірі в сумі 1218 гривень, отже 40% - 487,20
грн.

Заявлена ОСОБА_1 сума понесених витрат
на правову допомогу не перевищує
граничний розмір компенсації,
встановлений Законом України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах", а відтак -
присуджуються позивачу з Державного
бюджету України у відповідності до ч. 1
ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 259 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заявнику Прокуратурі Запорізької
області у задоволенні заяви про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури Запорізької області про
стягнення заборгованості - відмовити
повністю.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати на
правову допомогу та витрати, що
пов'язані із прибуттям до суду 345,00 грн.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя
Щербаков В. В.