Справа № 805/18216/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушенко С.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
справа №805/18216/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

Головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції

Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 25 лютого
2014 року

по адміністративній справі №
805/18216/13-а (суддя Ушенко С.В.)

за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3

до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції

Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору, на

стороні відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську

та
Красноармійському районі Донецької
області

про визнання
протиправною та скасування вимоги про

сплату
недоїмки від 7 грудня 2013 року № Ф-29129-17, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) 19 грудня 2013 року
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (надалі інспекція,
податковий орган, відповідач) про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату недоїмки від 7 грудня
2013 року № Ф-29129-17 в сумі 6432 грн. 69 коп. зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (арк. справи 3-6).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено, скасовано вимогу
податкового органу № Ф-29129-17 від 7
грудня 2013 року на суму 6432 грн. 69 коп.
(арк. справи 60-62).

Ухвалюючи постанову суд першої
інстанції виходив з того, що позивач з
серпня 1998 року є пенсіонером за віком
та з квітня 2011 року отримує пенсію по
втраті годувальника відповідно до
закону, обрав спрощену систему
оподаткування, що надає йому підстави
для звільнення від сплати за себе
єдиного внеску відповідно до пункту
четвертого частини першої та частини
четвертої статті четвертої Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

В апеляційній скарзі інспекція
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.
Доводить, що позивач отримує пенсії по
втраті годувальника, а тому на неї не
розповсюджуються приписи частини 4
статті 4 Закону України № 2464 (арк.
справи 67-68).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку
Управління Пенсійного фонду України у
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області з 15 серпня 1998 року по 5 квітня 2011
року отримувала пенсію за віком, з 5
квітня 2011 року довічно отримує пенсію
по втраті годувальника, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1 та
розпорядженнями управління № 230 від 29
серпня 1998 року та № 142115 від 14 квітня 2011
року (арк. справи 12).

Позивач є суб'єктом підприємницької
діяльності, що підтверджується
долученим до матеріалів справи
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця від 10 лютого
1999 року Серії НОМЕР_2. Позивач є
платником єдиного податку, перебуває
на спрощеній системі оподаткування з 1
січня 2012 року, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
Серії НОМЕР_3 (арк. справи 11, 13).

Красноармійською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області складено та скеровано позивачу
7 грудня 2013 року вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-29129-17, якою інспекція
вимагає від позивача сплати суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 6432 грн. 69
коп. станом на 31 жовтня 2013 року. Вказана
вимога отримана позивачем 17 грудня 2013
року (арк. справи 8).

Статтею 67 Конституції України
встановлений обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначається
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-6, про що зазначено в
його преамбулі (надалі Закон України
2464).

Статтею четвертою цього закону
визначені платники єдиного внеску. З
урахуванням статті другої, пункту
четвертого частини першої статті 4
Закону № 2464, дія цього закону
поширюється на позивача, як на платника
єдиного внеску - фізичну особу
підприємця, як особу, що обрала
спрощену систему оподаткування.

Пунктом сьомим Розділу першого Закону
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 7
липня 2011 року № 3609-VI (далі - Закон № 3609)
внесено зміни до Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року № 2464-VI (далі - Закон про ЄСВ), згідно
з якими статтю четверту цього Закону
доповнено частиною четвертою такого
змісту: «особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Згідно з пунктом четвертим 4 частини
першої статті четвертої Закону України
№ 2464 платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності. Платники внеску - приватні
підприємці, що сплачують єдиний
податок, належать до категорії
застрахованих осіб відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(частина друга статті 4 Закону).

Колегія суддів зазначає, що з
урахуванням змін, внесених Законом №
3609, пенсіонери - приватні підприємці, що
сплачують єдиний податок, більше не є
платниками єдиного внеску, в частині
сплати цього внеску за себе у зв'язку з
тим, що тепер вони не належать до числа
застрахованих осіб (в обов'язковому
порядку). Зміни, внесені Законом № 3609,
набули чинності 6 серпня 2011 року.

Враховуючи, що страховий стаж особам
для призначення пенсії обчислюється в
місяцях, вищезазначені платники,
починаючи з серпня 2011 року, не мають
обов'язку щодо сплати єдиного внеску у
розмірі не менше мінімального
страхового внеску.

Частиною четвертою статті 4 Закону
України № 2464 не визначено обмежень
щодо осіб, які є пенсіонерами за віком,
та приписи даної статті не пов'язують
право позивача на звільнення від
сплати відносно себе єдиного внеску з
досягненням 60 річчя відповідно до
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Частина четверта статті 4
Закону України № 2464 встановлює пільги
для всіх суб'єктів, які є пенсіонерами
за віком, не залежно від того на
підставі якого закону, особа набула
статусу пенсіонера за віком, будь-то на
пільгових умовах, чи набула вона 60-ти
річного віку ( для чоловіків). Будь-яких
обмежень щодо надання таких пільг з
цього приводу, внесеними змінами до
статті 4 Закону № 2464 не встановлено,
зазначений перелік обставин є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

На підставі системного аналізу,
виходячи із правого змісту зазначених
положень законодавства та з
урахуванням того, що позивачеві
Пенсійним фондом 9 вересня 1998 року
призначена пенсія за віком, а з 5 квітня
2011 року - пенсія по втраті годувальника,
колегія суддів приходить до висновку,
що позивач у даному випадку не втратив
право на пенсію за віком, а лише
скористався правом, передбаченим
статтею 37 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-XII (далі Закон № 1788-XII), згідно якої
члени сім'ї померлого, для яких його
допомога була постійним і основним
джерелом засобів до існування, але які
й самі одержували яку-небудь пенсію
мають право перейти на нову пенсію, та,
як приватний підприємець, який
зареєстрований платником єдиного
податку, не повинен сплачувати єдиний
внесок.

З огляду на викладене, колегія суддів
не приймає посилання апелянта на те, що
на позивача не поширюються норми
Закону відносно звільнення його від
сплати єдиного внеску.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог. Доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
прийнятого судом першої інстанції
постанови.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 117, 118, 167, 184, 195, 197,
198, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі № 805/18216/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі № 805/18216/13-а - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 28
квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко