Справа № 808/1342/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року о/об 12 год. 40 хв.Справа
№ 808/1342/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника Відповідача-2 Жеравова
Г.Г., розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до 1. Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції,
2.Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання недійсною реєстрації та
податкової звітності суб'єкта
підприємницької діяльності та
визнання протиправним та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач або ОСОБА_3)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції (надалі -
Відповідач-1), Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
(надалі - Відповідач-2), в якому позивач
просить суд: 1) визнати недійсним запис
про проведення 31.01.2005 реєстрації
ОСОБА_3, як фізичної особи-підприємця 2
005750 згідно свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серія НОМЕР_2 від
31.01.2005; 2) припинити підприємницьку
діяльність та визнати недійсною
(скасувати) державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_3, як фізичної
особи-підприємця (АДРЕСА_1, податковий
номер: НОМЕР_1) з моменту її вчинення; 3)
визнати недійсною податкову звітність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що
була подана до Відповідача-2, а саме -
податкові декларації ФОП ОСОБА_5 з
податку на додану вартість за березень,
квітень, травень, червень і липень 2005
року; 4) визнати протиправним та
скасувати податковий борг ФОП ОСОБА_3,
нарахований Відповідачем-2 у загальній
сумі 6830 грн. 24 коп., у тому числі з ПДВ -
5200 грн. 00 коп. та пені - 1630 грн. 24 коп.,
згідно з поданими від імені ФОП ОСОБА_3
податковими деклараціями з податку на
додану вартість за березень, квітень,
травень, червень і липень 2005 року.

У позові позивачем зазначено, що
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 як
суб'єкт підприємницької діяльності
зареєстрований виконавчим комітетом
Запорізької міської ради 31.01.2005 і з
моменту реєстрації по теперішній час
знаходиться на обліку у Відповідача-2. З
квітня по серпень 2005 року
невстановленою особою від імені
позивача до Відповідача-2 були подані
податкові декларації з податку на
додану вартість за березень-липень 2005
року на загальну суму податкових
зобов'язань 5200 грн. 00 коп. У зв'язку з
несплатою цих податкових зобов'язань у
передбачений законом десятиденний
строк Відповідачем-2 нараховано пеню на
несплачену суму боргу, у загальній сумі
- 1630 грн. 24 коп. Таким чином, загальна
сума податкового боргу, що визначена
Відповідачем-2 у зв'язку з поданими від
імені позивача податковими
деклараціями з ПДВ склала 6830 грн. 24 коп.
21.02.2008 Відповідач-2 звернувся до
господарського суду Запорізької
області із заявою про порушення справи
про банкрутство ФОП ОСОБА_3, мотивуючи
своє звернення наявністю податкового
боргу у загальній сумі 6830 грн. 24 коп., у
тому числі з ПДВ - 5200 грн. 00 коп. та пені -
1630 грн. 24 коп. За вказаною заявою
господарським судом Запорізької
області відкрито провадження у справі
№25/38/08 про банкрутство громадянина -
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_3, яка до теперішнього часу
знаходиться на розгляді судді
місцевого господарського суду
Дьоміної А.В. У ході розгляду вказаної
справи про банкрутство було отримано
інформацію про те, що реєстрація ОСОБА_3
як фізичної особи-підприємця мала
фіктивний характер і була проведена з
метою вчинення незаконних дій (зняття у
готівковому вигляді грошових коштів,
що надходять на його рахунок) групою
осіб. Це підтверджується вироком
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя, ухваленим 02.06.2010 за
результатами розгляду кримінальної
справи №1-17/10 по обвинуваченню ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.205,
ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України. Вирок
набрав законної сили 16.06.2010. Як
встановлено вироком, позивач особисто
не реєструвався фізичною
особою-підприємцем, а надав
довіреність на вчинення таких дій
стороннім особам; самостійно рахунків
у банках не відкривав, печатку не
отримував, у Відповідача-2 платником
податків не реєструвався; жодних
фінансово-господарських документів як
приватний підприємець не підписував;
договорів не укладав; податкової
звітності не подавав; наміру займатися
підприємництвом не мав. Відтак,
державна реєстрація позивача як
фізичної особи-підприємця відбулась з
порушеннями норм діючого
законодавства і фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 не набув
цивільної право та дієздатності, як
приватний підприємець, що відповідно
до ст.247 ГК України є підставою для
застосування
адміністративно-господарської санкції
у вигляді скасування державної
реєстрації цього підприємця. Державна
реєстрація відбувалась внаслідок
підписання позивачем довіреності та
інших документів, специфіку та зміст
яких позивач не може пояснити через
відсутність належних знань,
кваліфікації та навичок під час
зустрічі зі своєю знайомою ОСОБА_10, яка
у подальшому передала
правовстановлюючі документи та
печатку позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
і ОСОБА_9, які засуджені за вчинення
злочинів, у тому числі за використання
підроблених документів від імені ФОП
ОСОБА_3 Позивач посилаючись на п.2 ст.38
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців», ст.55-1
Господарського кодексу України вважає
за можливе застосувати у даному
випадку аналогію закону і припинити
підприємницьку діяльність позивача, як
фізичної особи-підприємця, визнавши
недійсним запис про проведення
державної реєстрації цього підприємця
через порушення закону, допущені при
його реєстрації, які не можна усунути
та визнати недійсною (скасувати)
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи з моменту її вчинення. Позивач
посилаючись на приписи ст.3 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.07.2012 в
адміністративній справі №2а-8696/10/0870 за
позовом ДПІ у Хортицькому районі
м.Запоріжжя до ФОП ОСОБА_12 про
стягнення податкової заборгованості,
просить визнати недійсною податкову
звітність ФОП ОСОБА_3, що була подана до
Відповідача-2: податкові декларації ФОП
ОСОБА_3 з податку на додану вартість за
березень, квітень, травень, червень і
липень 2005 року; визнати протиправним та
скасувати податковий борг ФОП ОСОБА_3,
нарахований Відповідачем-2 у загальній
сумі 6830 грн. 24 коп., у тому числі з ПДВ -
5200 грн. 00 коп. та пені - 1630 грн. 24 коп.,
згідно з поданими від імені ФОП ОСОБА_3
податковими деклараціями з податку на
додану вартість за березень, квітень,
травень, червень і липень 2005 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач-1 подав до суду письмові
заперечення проти позову (а.с.124). У
запереченнях, зокрема, зазначено, що
ОСОБА_3 31.01.2005 особисто надав комплект
документів державному реєстратору для
проведення державної реєстрації його
як фізичної особи-підприємця. Тому є
некоректним висловлення позивача, що
реєстрація мала фіктивний характер.
31.01.2005 ОСОБА_3 був зареєстрований як
фізична особа-підприємець, номер
запису в Єдиному державному реєстрі
0005750, свідоцтво про державну
реєстрацію серії НОМЕР_1 він отримав
03.02.2005. Позивач звертається до суду з
проханням визнати недійсною
(скасувати) державну реєстрацію ФОП
ОСОБА_3 посилаючись на ст.46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», але дану статтю
також неможливо застосувати, бо вона
має вичерпний перелік припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця, а ФОП ОСОБА_3 не під
один з них не підпадає. Окрім цього, ФОП
ОСОБА_3 зареєструвався за власним
бажанням та особистим волевиявленням.
Отже, державним реєстратором юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
державна реєстрація Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 проведена у
відповідності до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» та не
порушено жодної норми чинного
законодавства.

Представник Відповідача-1 у судове
засідання не прибув, заяв, клопотань -
не подавав.

У судовому засіданні представник
Відповідача-2 проти позову заперечував,
просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони під час розгляду справи у
судовому засіданні повідомили, що ними
надано всі необхідні документи для
вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представника
позивача, заперечення представника
Відповідача-2, розглянувши матеріали
справи, суд з'ясував наступне.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.01.2008 у справі №2а-102/06
постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 07.06.2006 та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 22.08.2006 у справі за позовом ОСОБА_3 до
Запорізького міського виконавчого
комітету та ДПІ у Ленінському районі
м.Запоріжжя про визнання нечинними
первинних документів - залишено без
змін. У даній Ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
22.01.2008 зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Запорізького
міського виконавчого комітету та ДПІ у
Ленінському районі м.Запоріжжя про
визнання нечинними свідоцтва №206234 про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, а також
вчинення інших реєстраційних дій,
шляхом внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру. Постановою
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 07.06.2006, залишеною без змін Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 22.08.2006, ОСОБА_3 у задоволенні позову
відмовлено. Судами з'ясовано, що
позивач на прохання своєї знайомої у
січні 2005 року зареєструвався у
Запорізькому міському виконавчому
комітеті та Державній податковій
інспекції Ленінського району
м.Запоріжжя як фізична
особа-підприємець і отримав свідоцтво
про державну реєстрацію та свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість. Реєстрація позивача
як підприємця здійснювалась за заявою
ОСОБА_3 при наявності наданого ним
паспорта та ідентифікаційного номеру.
При цьому, 31.01.2005 отримуючи свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, ОСОБА_3 особисто
поставив свій підпис у реєстраційній
картці на проведення державної
реєстрації фізичної особи-підприємця.
А при отриманні свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 03.03.2005 позивач також
особисто поставив свій підпис у
свідоцтві й у реєстраційній картці.
Виходячи з наведеного, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погодилась з висновками судів, які
визнали, що жодних порушень при
реєстрації позивача як суб'єкта
підприємницької діяльності та як
платника податку на додану вартість не
встановлено; оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Вказаними судовими рішеннями надано
правову оцінку правовідносинам, які
викладені ОСОБА_3 (у іншому
формулюванні) в адміністративному
позові по даній справі, поданому 20.02.2014
до Запорізького окружного
адміністративного суду. Доказів
скасування вказаних судових рішень
позивачем, представником позивача до
суду - не надано.

Як зазначено у ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, є необґрунтованими
позовні вимоги позивача про: визнання
недійсним запису про проведення 31.01.2005
реєстрації ОСОБА_3, як фізичної
особи-підприємця 2 005750 згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_2
від 31.01.2005; припинення підприємницької
діяльність та визнання недійсною
(скасування) державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_3, як фізичної
особи-підприємця (АДРЕСА_1, податковий
номер: НОМЕР_1) з моменту її вчинення.

Як зазначено в абз.1 пп.4.1.2 п.4.1 ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним на час
подання податкової звітності)
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до п.7.1 «Порядку заповнення
та подання податкової декларації з
податку на додану вартість»,
затвердженого наказом Державної
податкової служби України 30.05.1997 №166 (у
редакції наказу від 15.06.2005 №213),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09.07.1997 за №250/2054 (який
був чинним на час подання податкової
звітності), податкові декларації
приймаються без попередньої перевірки
зазначених у них показників.

З урахуванням зазначеного, судом не
встановлено порушень Відповідачем-2
під час прийняття та обліку податкової
звітності ФОП ОСОБА_3

Крім того, у постанові Господарського
суду Запорізької області від 13.03.2008 у
справі №25/38/08 про банкрутство
Громадянина - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3 зазначено, що
боржник (ФОП ОСОБА_3) має безспірну
заборгованість перед кредитором (ДПІ у
Ленінському районі м.Запоріжжя) у сумі
6830 грн. 24 коп., що складає собою: 5200 грн. 00
коп. - податкові зобов'язання; 1630 грн. 24
коп. - пеня. За вказаною справою
Громадянина - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3 визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру.

Отже, відсутні підстави: визнати
недійсною податкову звітність ФОП
ОСОБА_3, що була подана до Відповідача-2:
податкові декларації з податку на
додану вартість за березень, квітень,
травень, червень і липень 2005 року;
визнати протиправним та скасувати
податковий борг ФОП ОСОБА_3,
нарахований Відповідачем-2 у загальній
сумі 6830 грн. 24 коп., оскільки вказана
сума вже є безспірною і її доля
вирішена господарським судом у
судовому рішенні у справі про
банкрутство.

Згідно з ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги є не обґрунтованими і не
підлягають задоволенню. Доводи
позивача не приймаються судом до уваги
виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.71, 94, 158-163 КАС України; ст.19
Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанову у повному обсязі виготовлено
18.04.2014.

Суддя О.О.
Прасов