Справа № 2а-9162/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р.
Справа № 130971/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В.В., Рибачука А.І.;

за участю секретаря судового засідання
- Корнієнко О. А.;

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Пісної Р. Р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2011 року в справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2011 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення №
від 04 травня 2011 року, податкового
повідомлення-рішення № від 04
травня 2011 року та податкового
повідомлення-рішення № від 19
липня 2011 року, виданих ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідач помилково
прийшов до висновку про перевищення
позивачем у листопаді 2010 року обсягу
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) понад 500000,00 грн.,
включивши до загальної суми виручки за
2010 рік суми коштів, які фактично не були
одержані від контрагентів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано прийняті
державною податковою інспекцією у
Пустомитівському районі Львівської
області податкові
повідомлення-рішення від 04 травня 2011
року за № , № та від 19 липня
2011 року за № .

Зазначену постанову мотивовано тим, що
наявні в матеріалах справи первинні
бухгалтерські документи (копія книги
обліку доходів і витрат позивача, копії
банківських виписок) вказують на те, що
позивач не перевищував за рік 500000,00 грн.
обсягу виручки.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - державною
податковою інспекцією у
Пустомитівському районі Львівській
області, подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що платник податків,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування, перевищив обсяг виручки
за 11 місяців 2010 року на суму 24891 грн. 87
коп., а тому повинен був здати свідоцтво
платника єдиного податку і перейти на
загальну систему оподаткування.

Представник позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить таку залишити без
задоволення.

Представник відповідача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
підтримала та просить таку задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, проаналізувавши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ДПІ у Пустомитівському
районі Львівської області було
проведено виїзну планову
документальну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер 288703593) за
період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010
року.

За результатами перевірки було
складено акт перевірки від 22 березня 2011
року № 113/172/НОМЕР_4 про результати
виїзної планової документальної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_3.

В акті перевірки зафіксовано
порушення, яке полягає в тому, що
позивач за 2010 рік від здійснення
підприємницької діяльності одержав
обсяг виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) з наростаючим
підсумком з початку терміну дії
свідоцтва в сумі 597434,54 грн., в тому числі
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування в сумі 500000,00 грн. Різниця
суми перевищення склала 97434,54 грн., а
тому, враховуючи, що такі доходи
одержані суб'єктом підприємницької
діяльності є отриманими поза межами
єдиного податку, сума такого
перевищення підлягає оподаткуванню у
порядку, встановленому розділом ІV
Декрету Кабінету Міністрів України від
26 грудня 1992 року «Про прибутковий
податок з громадян». Дане перевищення
відбулося 01 листопада 2010 року, чим
порушено ст. 1 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 07 серпня 1997 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04 травня 2011
року № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 18135
грн. 00 коп., в тому числі за основним
платежем - 14508,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 3627,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення від 04
травня 2011 року № , яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 170,00 грн.

За результатами процедури
адміністративного оскарження
вищенаведені податкові
повідомлення-рішення було залишено без
змін, а також надіслано податкове
повідомлення-рішення від 19 липня 2011
року № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на загальну суму
13956,48 грн., в тому числі за основним
платежем - 11165,18 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 2791,30 грн.

Правовідносини, що виникають з приводу
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва,
регулюються нормами Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 03
липня 1998 року.

Частиною 1 ст. 1 вищенаведеного Указу
встановлено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів
малого підприємництва, зокрема,
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500000,00
гривень.

Згідно зі Свідоцтвом про сплату
єдиного податку від 01 січня 2010 року
суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3
являється платником єдиного податку
протягом 2010 року та здійснює
діяльність щодо надання оренди та
суборенди нерухомого майна.

В матеріалах справи наявні договори
оренди та суборенди, укладені між
позивачем та іншими суб'єктами
господарювання, відповідно до яких
надавались послуги з оренди та
суборенди нерухомого майна.

Як передбачено п. п. 1.7 п. 1 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24 грудня 2010
за № 1003 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19 січня
2011 року за № 70/18808, факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та у повній
мірі, з посиланнями на первинні або
інші документи, які зафіксовані за
обліком та підтверджують наявність
зазначених фактів.

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно, у відповідності
до п. п. 3.2.2 п. 3.2 зазначеного Порядку,
необхідно зазначити, зокрема, первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи з обліку, та інші документи,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів, та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення.

В матеріалах справи наявні акти звірки
взаєморозрахунків між позивачем та
приватними підприємцями ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року, з яких вбачається, що
станом на 01 січня 2011 року за ними
числиться заборгованість по сплаті
наданих послуг з оренди приміщень в
розмірі 141675,00 грн. та 89700,00 грн.
відповідно. Наявність заборгованості
по згаданих контрагентах
підтверджується також відповідними
картками рахунку 3772 за 2010 рік.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
належним чином підтверджено факт
наявності дебіторської заборгованості
на час проведення перевірки на
загальну суму 231375,00 грн., що спростовує
висновки відповідача про перевищення
обсягу виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) понад
встановлений ст. 1 Указу ліміт на
загальну суму 97434,00 грн.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що згідно з Книгою
обліку доходів і витрат суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи, яка
застосовує спрощену систему
оподаткування обліку та звітності
серії «Г» № 4 від 28 грудня 2009 року
загальний обсяг виручки позивача за 2010
рік становить 447157,47 грн., тобто не
перевищує за рік 500000,00 грн. обсягу
виручки.

Судом не беруться до уваги посилання
позивача на те, що допустивши
перевищення обсягів виручки у
листопаді 2010 року (IV квартал), позивач
повинен був перейти на загальну
систему оподаткування не раніше як з 01
січня 2011 року, оскільки встановлено
відсутність обставин перевищення
позивачем виручки.

Також суд зазначає, що посилання
відповідача на те, що позивач не
задекларував у книзі обліку доходів і
витрат коштів, які б свідчили про
несвоєчасну сплату орендної плати
суборендарями є безпідставним,
оскільки такий обов'язок не
встановлений чинним законодавством
України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
позивачу було неправомірно
донараховано суми грошових зобов'язань
з податку на додану вартість та з
податку з доходів фізичних осіб як за
основним платежем, так і за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що податкове
повідомлення-рішення № від 04
травня 2011 року, податкове
повідомлення-рішення № від 04
травня 2011 року та податкове
повідомлення-рішення № від 19
липня 2011 року, видані ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області - не відповідають вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня
2011 року в справі № 2а-9162/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А.І.
Рибачук

В. В.
Клюба

Ухвалу складено в повному обсязі 22
квітня 2014 року.