Справа № 805/4183/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 р.
Справа № 805/4183/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

12 год. 45 хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Смагар С.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вжити певні заходи

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області заявлено позов до
Відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції про визнання бездіяльності з
виконання вимог, виданих управлінням
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з ФОП ОСОБА_1
заборгованості № Ф-227у від 5 березня 2013
року, від 7 травня 2013 року, від 3 липня 2013
року, від 5 серпня 2013 року неправомірною
та зобов'язання вжити дієві заходи з
примусового виконання вимог, виданих
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з ФОП ОСОБА_1
заборгованості № Ф-227у від 5 березня 2013
року, від 7 травня 2013 року, від 3 липня 2013
року, від 5 серпня 2013 року шляхом
направлення запитів до ДПІ, БТІ,
витребування відповідей з МРЕВ,
земельних ресурсів, державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
здійснення виїзду за місцем здійснення
підприємницької діяльності, місцем
мешкання, розгляду клопотання
управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 10 грудня 2013 року №15219/06, від
2 липня 2013 року №7528/08 та №7529/08.

Позивач в обгрунтування позовних
вимог посилається на те, що провадженні
відповідача знаходяться вимоги № Ф-227у
від 5 березня 2013 року, від 7 травня 2013
року, від 3 липня 2013 року, від 5 серпня 2013
року про стягнення з ФОП ОСОБА_1
заборгованості на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області. Просив визнати бездіяльність
відповідача з виконання спірних вимог
неправомірною та зобов'язати його
вжити дієві заходи з примусового
виконання вимог передбачених нормами
Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач через канцелярію суду 28
квітня 2014 року надав письмову заяву, у
якій просив суд розглянути справу в
порядку письмового провадження,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Відповідач у судові засідання 15
квітня 2014 року та 28 квітня 2014 року не
з'явився, про час, дату та місце
слухання справи належним чином
повідомлений, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення в
матеріалах справи. Через канцелярію
суду електронною поштою 15 квітня 2014
року надіслав заяву, у якій просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
та розглянути справу у відсутності
представника. До заяви долучив
відповідь на запит до ДПС України про
джерела отримання доходів боржників -
фізичних осіб, постанови державного
виконавця про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 10 квітня 2013 року, та про закінчення
виконавчого провадження стосовно
боржника ОСОБА_1 від 15 квітня 2014 року.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо
можливості розгляду даної справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд встановив наступне.

6 вересня 2013 року Відділом Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції (ВДВС
Волноваського РУЮ) прийнята постанова
про відкриття виконавчого провадження
№39685110 щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь УПФУ у Волноваському районі
недоїмки у сумі 1194 грн. 03 коп. за
виконавчим документом - вимогою № Ф-227у
від 5 серпня 2013 року.

26 липня 2013 року відповідачем
прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження №39138974 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ у
Волноваському районі недоїмки в сумі
2534 грн. 47 коп. за виконавчим документом -
вимогою № Ф-227у від 3 липня 2013 року.

6 червня 2013 року відповідачем
прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження №38364049 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ у
Волноваському районі недоїмки в сумі
1194 грн. 03 коп. за виконавчим документом -
вимогою № Ф-227у від 7 травня 2013 року.

4 квітня 2013 року відповідачем
прийнята постанова про відкриття
виконавчого провадження №37440918 щодо
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ у
Волноваському районі недоїмки в сумі
3455 грн. 43 коп. за виконавчим документом -
вимогою № Ф-227у від 5 березня 2013 року.

Постановою державного виконавця
ВДВС Волноваського РУЮ від 13 вересня 2013
року виконавчі провадження стосовно
ОСОБА_1 з примусового виконання вимог №
Ф-227у об'єднані у зведене виконавчого
провадження за №40479090.

З протоколу ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження
згідно статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» у Відділі
Державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції від 18 березня 2014 року
вбачається, що запити до БТІ, ДПІ, ВЗР,
ДРРПМН, згідно даних боржника - не
направлялись, 7 серпня 2013 року було
направлено запит до МРЕВ, але відповідь
з МРЕВ - відсутня. 26 липня 2013 року
прийнята постанова про арешт майна
боржника та заборону його відчуження.
Також 7 серпня 2013 року було направлено
запити до Державної
сільськогосподарської інспекції, до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, до земельних ресурсів,
але відповіді не надходили. З висновків
вбачається, що державним виконавцем не
забезпечено виконання вимог Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: порушено строк надсилання копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, порушено строк початку
примусового виконання рішення,
майновий стан боржника не встановлено
повторно не направлено запити до
облікових установ, не здійснено виїзд
за місцем здійснення підприємницької
діяльності та вилучення готівки, в
матеріалах виконавчого провадження
відсутня інформація щодо виконання
постанови державного виконавця про
забезпечення примусового приводу
боржника, також відсутня постанова
Волноваського суду щодо прийнятого
рішення стосовно подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
боржника у виїзді за межі України. 21
лютого 2014 року начальнику ВДВС
Волноваського РУЮ була направлена
скарга про бездіяльність державного
виконавця. Виконавчі дії проводяться
не в повному обсязі. Зазначений
протокол підписаний державним
виконавцем відділу ДВС Переваловою А.О.

2 липня 2013 року (вих. №7528/08, вих. №7529/08)
позивач звернувся із клопотаннями до
відповідача із проханням здійснити
проведення виконавчих дій у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», а саме:
встановити майновий стан боржника, у
тому числі і за місцем мешкання, у разі
наявності майна звернути на нього
стягнення, встановити можливі
розрахункові рахунки, у разі наявності
звернути стягнення на грошові кошти, що
обліковуються на розрахункових
рахунках, встановити місце праці
боржника, уразі наявності звернути
стягнення на заробітну плату
(заробіток), здійснити вилучення
готівкових коштів за місцем здійснення
підприємницької діяльності, направити
подання до суду щодо обмеження
боржника у виїзді за межі України та
про вжиті виконавчі дії повідомити
УПФУ у Волноваському районі Донецької
області, у встановлений законодавством
термін. Зазначені клопотання були
отримані відповідачем 4 липня 2013 року.

10 грудня 2013 року (вих. №15219/06)
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області звернулось із клопотанням до
відповідача щодо здійснення
виконавчих дій з примусового стягнення
заборгованості, а саме: здійснити вихід
за місцем здійснення підприємницької
діяльності боржника та вилучити
готівкові кошти відповідно до вимог
пункту 3 статті 52 Закону України «Про
виконавче провадження».

Примусове виконання рішень в Україні
відповідно до Законів України «Про
державну виконавчу службу» № 202/98-ВР
від 24 березня 1998 року та «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999
року покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Відповідно до Закону України «Про
державну виконавчу службу» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України,
підрозділу примусового виконання
рішень відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах відділів державної
виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Державний виконавець, як посадова
особа державної виконавчої служби за
статтею 7 Закону України «Про Державну
виконавчу службу» зобов'язаний
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати в своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України, а з огляду на статтю 6 Закону
України «Про виконавче провадження» -
використовувати надані йому права у
точній відповідності до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно зі статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 2 цієї статті встановлені
права та обов'язки державних
виконавців, до яких входить, зокрема: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; безперешкодно входити
до приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на
фізичних, юридичних та посадових осіб у
випадках, передбачених законом;
застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото - і
кінозйомку; здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Як передбачено нормою статті 32
Закону України «Про виконавче
провадження» заходами примусового
виконання рішень є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 52
Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Частиною 2 статті 30 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а
з виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Судом встановлено, що ВДВС
Волноваського РУЮ 22 жовтня 2013 року
№5400/5 звернулось з проханням до
начальника Волноваського РВ ГУМВС
України в Донецькій області про
забезпечення явки ОСОБА_1 у примусовому
порядку.

22 жовтня 2013 року відповідачем
прийнята постанова від 22 жовтня 2013 року
про забезпечення примусового приводу
ОСОБА_1 до ВДВС Волноваського РУЮ.

Також відповідач 22 жовтня 2013 року
звернувся до голови Волноваського
районного суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду без
вилучення паспортного документу за
межі України ОСОБА_1

З відповіді № від 8 серпня 2013
року на запит до ДПС України про
джерела отримання доходів боржників -
фізичних осіб стосовно боржника ОСОБА_1
вбачається, що джерела доходів за
останній звітний період відсутні.

З постанови державного виконавця про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 10 квітня
2013 року вбачається, що з ОСОБА_1
стягнуто витрати на проведення
виконавчих дій у сумі 33 грн.

Постановами державного виконавця від
15 квітня 2014 року ВП №38364049, ВП №39138974, ВП
№39685110 виконавчі провадження з
примусового виконання вимог № Ф-227у
стосовно боржника ОСОБА_1 закінчені.

Таким чином, оскільки виконавчі
провадження з примусового виконання
вимог № Ф-227у стосовно боржника ОСОБА_1
державним виконавцем ВДВС
Волноваського РУЮ закінчені, то
неможливо зобов'язати відповідача
вжити дієві заходи з примусового
виконання зазначених вимог, отже
позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню. Але
бездіяльність відповідача з виконання
вимог, виданих управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості № Ф-227у від 5
березня 2013 року, від 7 травня 2013 року,
від 3 липня 2013 року, від 5 серпня 2013 року
відповідно до норм Закону України «Про
виконавче провадження» має місце, тому
позовні вимоги про визнання
бездіяльності відповідача
неправомірною підлягають задоволенню.

Як було зазначено судом, виконавчі
провадження були відкриті постановами
ВДВС Волноваського РУЮ 4 квітня 2013 року,
26 липня 2013 року, 6 червня 2013 року, 6
вересня 2013 року. Постановою державного
виконавця ВДВС Волноваського РУЮ від 13
вересня 2013 року виконавчі провадження
стосовно ОСОБА_1 з примусового
виконання вимог № Ф-227у об'єднані у
зведене виконавчого провадження.
Постановами державного виконавця від 15
квітня 2014 року ВП №38364049, ВП №39138974, ВП
№39685110 виконавчі провадження з
примусового виконання вимог № Ф-227у
стосовно боржника ОСОБА_1 закінчені.
Тобто відповідачем, зокрема, порушені
строки проведення виконавчих дій з
виконання спірних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачем не були прийняті міри
щодо здійснення примусового виконання
спірних вимог № Ф-436у від 7 травня 2013
року та від 3 липня 2013 року протягом
усього часу, що вони перебувають у
провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи
порушення строку здійснення
виконавчого провадження, суд дійшов
висновку щодо часткового задоволення
позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності з виконання
вимог, виданих управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості № Ф-227у від 5
березня 2013 року, від 7 травня 2013 року,
від 3 липня 2013 року, від 5 серпня 2013 року
неправомірною та зобов'язання вжити
дієві заходи з примусового виконання
вимог, виданих управлінням Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості № Ф-227у від 5
березня 2013 року, від 7 травня 2013 року,
від 3 липня 2013 року, від 5 серпня 2013 року
шляхом направлення запитів до ДПІ, БТІ,
витребування відповідей з МРЕВ,
земельних ресурсів, державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
здійснення виїзду за місцем здійснення
підприємницької діяльності, місцем
мешкання, розгляду клопотання
управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 10 грудня 2013 року №15219/06, від
2 липня 2013 року №7528/08 та №7529/08,
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції з виконання вимог, виданих
управлінням Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з ФОП ОСОБА_1
заборгованості № Ф-227у від 5 березня 2013
року, від 7 травня 2013 року, від 3 липня 2013
року, від 5 серпня 2013 року.

В іншій частині позовних вимог у
задоволенні відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті 28 квітня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Смагар С.В.