Справа № К/9991/59312/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/59312/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій
області, Донецького міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про визнання
незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області, Донецького
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 червні 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким
позовні вимоги задоволені частково.

Визнатно незаконним та скасовано наказ
начальника Головного управління МВС
України в Донецькій області № 135 від 20
квітня 2011 року.

Поновилено ОСОБА_2 на посаді старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського районного відділу
Донецького міського управління ГУ МВС
України в Донецькій області.

Зобов'язано Донецьке міське управління
ГУ МВС України в Донецькій області
нарахувати та сплатити на користь
ОСОБА_2 грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу з 20.04.2011 року по
18.08.2011 року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 проходив
службу в органах внутрішніх справ
України з 14.08.1995 року по 20.04.2011 року.

Наказом № 135 о/с від 20.04.2011 року старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського райвідділу
Донецького міськуправління ОСОБА_2
було звільнено з органів внутрішніх
справ у запас (із поставленням на
військовий облік) за підпунктом «є» п. 64
(за порушення дисципліни).

Підставою для його звільнення став
наказ ГУМВС області від 21.03.2011 року № 544,
рішення кадрової комісії ГУМВС області
від 12.04.2011 року.

Згідно висновку службового
розслідування від 24.02.2011 року за фактом
порушення прокуратурою Донецької
області кримінальної справи № 67-11-01-187
за ознаками злочинів, передбачених ч. 4
ст. 27, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190 КК
України відносно старшого
оперуповноваженого СКР Київського РВ
Донецького МУ ГУМВС України в
Донецькій області майора міліції
ОСОБА_2, затвердженого 25.02.2011 року
начальником ГУМВС області позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
за підпунктом пунктом «є» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР.

Проведеним служовим розслідуванням
встановлено, що 24.02.2011 року до ГУМВС
Донецької області надійшла інформація
про порушення 22.02.2011 року прокуратурою
Донецької області кримінальної справи
відносно ОСОБА_2

З постанови прокуратури вбачається, що
ОСОБА_2 запропонував особі дати йому
хабар за вирішення питання про не
притягнення особи до кримінальної
відповідальності. Дана особа передала
гроші ОСОБА_2, однак його не затримали,
бо з місця події він утік, при цьому
викинув отримані гроші, які були
виявлені та вилучені працівниками СБУ.

Службовим розслідуванням також
встановлено, що позивач перебував у
додатковій відпустці за 2010 рік з 09.02.2011
року по 18.02.2011 року. З 21.02.2011 року ОСОБА_2
до виконання службових обов'язків не
приступив.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону
України "Про міліцію" порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до підпункту "є" пункту 63
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР особи рядового і молодшого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:
створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу; набуттям
високого рівня професіоналізму;
забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності; дотриманням законності і
статутного порядку;повсякденною
вимогливістю начальників до підлеглих,
постійною турботою про них, виявленням
поваги до їх особистої гідності;
вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;
забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту; умілим
поєднанням і правильним застосуванням
заходів переконання, примусу,
дисциплінарного та громадського
впливу; належним виконанням умов
контракту про проходження служби
(статті 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету;з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, якою визначено порядок
накладення дисциплінарних стягнень, з
метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис. За кожне порушення
службової дисципліни накладається
лише одне дисциплінарне стягнення. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що згідно висновків службового
розслідування звільнення позивача
мало місце в зв'язку з порушенням
відносно нього кримінальної справи,
яка на час розгляду справи не
розглянута і позивач за вчинення
злочину судом не засуджений, а тому
підстави для його звільнення з органів
внутрішніх справ відсутні.

З такими висновками апеляційного суду
погодитися не можна з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі всебічно досліджених
доказів, наказом т.в.о. начальника ГУ
МВС України в Донецькій області від
21.03.2011 року № 544 позивача звільнено з
органів внутрішніх справ не за скоєння
конкретного злочину, а за особисту
невідповідальність, низькі моральні
якості, невиконання Присяги, Етичного
кодексу та кодексу честі працівника
ОВС, Закону України «Про міліцію»,
невихід у період з 21.02.2011 року по день
видання наказу на службу без поважних
причин, скоєння вчинку що дискредитує
звання рядового і начальницького
складу, несумісного в подальшому
перебування в ОВС України. Зазначений
наказ обґрунтований матеріалами
проведеного службового розслідування,
підстави для його скасування судом
першої інстанції не встановлено.

Тому, посилання апеляційного суду, що
постанова про порушення кримінальної
справи не є підставою для звільнення, а
звільнення можливе лише за наявності
обвинувального вироку суду, що набрав
законної сили, є безпідставними,
оскільки відсутність кримінальної
відповідальності за вчинення певних
дій не є тотожним із застосуванням до
позивача дисциплінарної
відповідальності за вчинення дій, які
порушують дисципліну в органах
внутрішніх справ.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року скасувати, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
червні 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області, Донецького
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній