Справа № 9101/173725/2011
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2013 р. справа № 2а-2199/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І. Щербака
А.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та ОСОБА_1
на постанову Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
30.05.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Довгинцівському районі м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області про
визнання незаконними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, в якому
вказує що він є інвалідом 3 групи і
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Просить зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплатити
недоплачену державну в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2010 року по 01.04.2011 року .

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 30.05.2011 року,
прийнятою в скороченому провадженні,
позов задоволений частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду виплатити позивачу основну
пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію в розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком за період з 28.10.2010 року .

Позивач та представник відповідача
подали апеляційні скарги на
вищезазначену постанову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову суду, якою
задовільнити позовні вимоги
останнього в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду просить постанову
суду скасувати. Зазначає що пенсія
виплачується відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України та бюджетом
не передбачена виплата в іншому
розмірі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів,
позивач є особою, постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії. Йому безстроково
встановлена 3 група інвалідності, яка
пов'язана з ліквідацією аварії на ЧАЕС.
Позивач перебуває на обліку Управління
Пенсійного фонду України та отримує
пенсію по інвалідності внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним

до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону в
редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
в редакції від 06.06.1996, розмір пенсії для
інвалідів 3 групи щодо яких
встановлений зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Дані норми відновлені Рішенням
Конституційного Суду України №10рп/2008
від 22.05.2008.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції правильно керувався
положеннями статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
від 06.06.1996. Управління Пенсійного фонду
помилково посилається на постанови
Кабінету Міністрів України при
наявності спеціального закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України, в разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховної Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність бюджетних коштів колегією
суддів не приймаються. Європейський
Суд з прав людини у справі «Кечко проти
України» зазначив, що органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.
Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Виплата пенсії має бути здійснена
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, який дорівнює прожитковому
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки відсутній інший
закон, який би визначав мінімальний
розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до Законів України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»та
«Про державний бюджет України на 2012
рік», положення статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України. Ці норми неконституційними не
визнані та почали діяти з 22.07.2011.

Відповідно до Постанови КМУ №745
від 06.07.2011 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23.07.2011, положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», положення статей 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Щодо вимог позивача, викладених в
апеляційній скарзі, колегія суддів
апеляційної інстанції, зазначає
наступне.

Відповідно до статті 99 КАС
України (в редакції, що діяла на час
подачі апеляційної скарги),
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється (з 31.07.2010р.)
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Відповідно до
статті 100 КАС України, адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Провадження в адміністративних
справах, в силу статті 5 цього Кодексу,
здійснюється відповідно до закону,
чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

На думку колегії судів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно засовував норми
процесуального закону залишивши без
розгляду вимоги позивача за період з
01.01.2010 ркоу по 27.10.2010 року.

Таким чином суд першої інстанції не
порушив вимоги ст. 99, 100 КАС України (що
діяла на час звернення з позовом),
застосувавши строки звернення до
адміністративного суду.

Отже вимога позивача про задоволення
позовних вимог за період з 01.01.2010 ркоу
по 27.10.2010 року не підлягає задоволенню.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та ОСОБА_1 -
залишити без задоволення, а постанову
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30.05.2011 -без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак