Справа № 719/125/14-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 719/125/14-а
Номер провадження 2-а/719/11/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

м.
Новодністровськ

Новодністровський
міський суд

Чернівецької області в
складі:

головуючої - судді Мороз В.О.,

при секретарі Марчук Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новодністровськ справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
відділу Державної автомобільної
інспекції РВ УМВС України у Вінницькій
області про скасування постанови АА2 №
797930 в справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

13 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із адміністративним позовом до
відділу Державної автомобільної
інспекції РВ УМВС України у Вінницькій
області про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення та про поновлення
пропущеного строку на звернення до
суду, який пропустив з поважної
причини, посилаючись на те, що
постановою серії АА2 № 797930 від 28.08.2013 р.
винесеною інспектором відділу
Державної автомобільної інспекції
УМВС України у Вінницькій області
старшим сержантом міліції Броварником
Валентином Васильовичем, його визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу
в сумі 255 грн. за те, що він 28.08.2013 року в
м. Вінниця по вул. Пирогова, керуючи
автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1,
порушив п.8.4. ПДР, а саме не виконав
вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку
заборонено». Вказану постанову вважає
незаконною так як, інспектором відділу
Державної автомобільної інспекції
УМВС України у Вінницькій області не
доведено факт правопорушення,
постанова винесена з порушенням
адміністративно-процесуального
законодавства, вона є незаконною і
необґрунтованою, не відображає дійсних
обставин справи, складена за
відсутності належних доказів та з
грубим порушенням його прав та чинного
законодавства.

Зокрема вказує, що зупинився до
знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та при
цьому скористався п. а) 9.9. ПДР знаком
аварійної зупинки, оскільки йому стало
погано і він змушений був здійснити
вимушену зупинку для уникнення
аварійної ситуації, а саме після того
як зупинив транспортний засіб, пішов до
аптеки, щоб купити необхідні ліки.
Також вказує, що про існування даної
постанови йому стало відомо від
працівників державної виконавчої
служби, які вручили йому дану
постанову. До цього часу не знав про її
існування. Особисто від працівників
ДАІ постанову він не отримував.

В судове засідання позивач не
з'явився, проте надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача, будучи
повідомленим належним чином, в судове
зсідання не з'явився, клопотань про
відкладення розгляду справи чи
заперечень проти позову не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню в силу наступних
підстав.

Судом встановлено, що 28.08.2013 року
інспектором відділу Державної
автомобільної інспекції УМВС України у
Віницькій області Броварником В.В.
винесено постанову серії АА2 № 797930 про
накладення на позивача штрафу в сумі 255
грн. за те, що останній 28.08.2013 року в м.
Вінниця по вул. Пирогава, керуючи
автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1,
порушив п.8.4. ПДР, а саме не виконав
вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку
заборонено», чим вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Так, відповідно до ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Крім того, згідно із положеннями ч.1 ст.9
КАС України, - суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого, органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зокрема, статтею та п. 2.12. Інструкції
№ 77 передбачено, що посадова особа, що
розглядає справу, оголошує, яка справа
підлягає розгляду, хто притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснює особам, які беруть участь у
розгляді справи, їх права й обов'язки.
Після цього оголошується протокол про
адміністративне правопорушення,
заслуховуються особи, які беруть
участь у розгляді справи,
досліджуються докази і вирішуються
клопотання.

Відповідно до статті 268 КпАП України та
п. 2.9. Інструкції № 77 особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання: під час розгляду
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця в
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
оскаржувати постанову в справі.

Крім того, у ч.4 п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» роз'яснено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позову.

Так, на противагу позивачу, відповідач
не надав суду жодних достовірних
доказів факту вчинення правопорушення,
не подав письмових заперечень проти
позову та підтверджень правомірності
дій інспектора ДАІ при винесенні
постанови в справі про адміністративне
правопорушення та не надав жодних
інших доказів на спростування
тверджень позивача про відсутність в
його діях порушення правил дорожнього
руху.

Згідно ч. 2, ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Представником відповідача не
представлено доказів: відео - або фото -
доказів; показання свідків, які би
підтвердили вину позивача у вчиненні
адміністративного правопорушення, не
надано суду доказів, які б
підтверджували направлення позивачу
копії оскаржуваної постанови
рекомендованим листом для
забезпечення можливості сплатити
встановлений штраф.

За таких обставин суд вважає, що в
діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а строк на
оскарження постанови позивачем
пропущено з поважних причин, у зв'язку з
чим він підлягає поновленню.

Враховуючи наведене та на підставі
ст.ст. 245, 251, 254, 268, 279, 280, 283 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, а також керуючись
ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 159, 160,
161, 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення
до суду з позовом до відділу Державної
автомобільної інспекції РВ УМВС
України у Вінницькій області про
скасування постанови серії АА2 № 797930
від 28 серпня 2013 року в справі про
адміністративне правопорушення.

Постанову інспектора відділу
Державної автомобільної інспекції РВ
УМВС України у Вінницькій області
Броварника Валентина Васильовича
серії АА2 № 797930 від 28 серпня 2013 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в
сумі 255 грн. за вчинення правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП -
скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя