Справа № 2а-7425/11/2670
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-7425/11/2670 Головуючий у 1-й
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві за
участю про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС
(правонаступником якої є ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві) від 10 вересня 2010 року № /0.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
вересня 2013 року в задоволенні
вказаного адміністративного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
податковим агентом по сплаті податку з
доходів фізичних осіб є підприємств,
яке видало працівнику поворотну
фінансову допомогу.

Під час судового засідання позивач
підтримав свою апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити з підстав,
викладених в ній.

Представник прокуратури в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
відповідача в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представника прокуратури,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 вересня 2013 року - без
змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
дотримання вимог податкового
законодавства з питань правильності
обчислення, повноти та своєчасності
внесення до бюджету держави податку з
доходів фізичних осіб фізичною особою
ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2008 року по 31
грудня 2009 року, про що складено акт від
30 липня 2010 року № 447/17-40/НОМЕР_1.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем було винесене податкове
повідомлення-рішення від 10 вересня 2010
року № /0, яким позивачу
нараховане податкове зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 21457627 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
податкового органу, ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при винесенні податкового
повідомлення-рішення від 10 вересня 2010
року № /0 діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом першої інстанції було
встановлено, що згідно виписок по банку
про рух коштів встановлено, що ОСОБА_2
за період з 14 травня 2008 року по 16
березня 2009 року отримав на поточний
рахунок в ПАТ «Конверсбанк» грошові
кошти в сумі грн. 11 коп. із
зазначенням в платіжних дорученнях
банку призначення платежу «поворотна
безвідсоткова фінансова допомога» від
підприємств: «ТОВ «Фасадбудінвест»,
ТОВ «ПІА «Троянський Кінь», ТОВ
«Рекламна компанія «Інфокомгруп ЛТД»,
ТОВ «Проектно-смітне бюро 2008», ТОВ
«Будівельна компанія «Висотмістбуд
ЛТД», ТОВ «Транспортна компанія
«Вантаж холдінг», ТОВ
«Консалтингово-консультаційна фірма
«Супровідгруп», ТОВ «Торгова фірма
«Фінком і К», ТОВ «Металотрейдер-2008»,
ТОВ «Торговий дім «Еспешл Фо Ю», ТОВ «ВК
«Машбудлізинг», ТОВ «Лікбудмонтаж»,
ТОВ «Лорен Трейд Груп», ПП «Шопгард»,
ТОВ «Торгово-виробнича компанія
«Антарес Груп», ТОВ «Торговий дім
«Євроіл плюс».

ОСОБА_2 є засновником та директором
зазначених товариств із обмеженою
відповідальністю.

Згідно виписок банку про рух грошових
коштів було встановлено також факт
поповнення ОСОБА_2 грошовими коштами
поточного рахунку із зазначенням в
платіжних дорученнях призначення
платежу «внесення власних коштів» на
загальну суму 29560649 грн. 00 коп.

Податок на доходи фізичних осіб із
зазначених сум коштів до бюджету
сплачений не був.

У зв'язку з цим судом першої інстанції
було зроблено висновок про те, що
податковий орган правомірно нарахував
ОСОБА_2 зазначений податок у розмірі
21457627 грн. 80 коп.

Позивач в письмових запереченнях та
апеляційній скарзі вказує на те, що він
не є особою, відповідальною за сплату
вказаного податку до бюджету. Такий
висновок ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що
зазначені кошти були отримані як
поворотна безвідсоткова фінансова
допомога, податковим агентом щодо
сплати податку з якої є особа, яка
надала таку допомогу.

У відповідності до п. 1.15 ст. 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий агент -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ) або
фізична особа чи представництво
нерезидента - юридичної особи, які
незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Згідно ч. «д» пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 вказаного
Закону до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються
дохід, отриманий платником податку від
його працедавця як додаткове благо, а
саме у вигляді суми фінансової
допомоги.

Відповідно до п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, для
оподатковуваних доходів з джерелом їх
походження з України є податковий
агент.

Таким чином, відповідальною за
нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
суми фінансової допомоги дійсно є
особа, яка виплатила таку допомогу.

Разом з тим, під час проведення
перевірки податковому органу не було
надано до перевірки первинних
документів на підтвердження того, що
кошти, отримані ОСОБА_2, є саме
фінансовою допомогою.

Згідно п. 1.21 ст. 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» інші
терміни використовуються у значеннях,
визначених законами з питань
оподаткування або іншими законами, що
не суперечать таким законам та цьому
Закону у частині визначення термінів.

Відповідно до пп. 1.22.2 п. 1.22 ст. 2 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» поворотна фінансова
допомога - це сума коштів, передана
платнику податків у користування на
визначений строк відповідно до
договорів, які не передбачають
нарахування процентів або надання
інших видів компенсацій як плати за
користування такими коштами, тобто це
сума коштів, яка передається платнику
податку згідно з договором, що
передбачає обов'язкове повернення
таких грошових коштів.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, сторони не заперечують, що
до перевірки не надано документів, що
підтверджують укладання із ОСОБА_2
договорів на отримання фінансової
допомоги, а також відповідні касові
документи (касові книги) щодо видачі
позивачу вказаних грошових коштів.

Позивач посилається на те, що
відповідальність за оформлення
касових документів покладається на
підприємства, установи та організації,
а тому він не несе відповідальність за
відсутність таких документів.

Разом з тим, ОСОБА_2 не був позбавлений
можливості надати суду примірники
договорів про надання поворотної
безпроцентної фінансової допомоги, які
повинні бути в його розпорядженні, як
сторони договору.

З огляду на те, що такі докази не були
надані, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач при нарахуванні
податкових зобов'язань саме ОСОБА_2, як
особі, відповідальній за сплату
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, діяв правомірно.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 23
вересня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 23 вересня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 23 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 30
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.