Справа № 813/7148/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа №
876/14983/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового
засідання: Волошин М.М.

позивач:
ОСОБА_1

представник позивача:
ОСОБА_2

представник відповідача:
Цебрівського Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, Сколівського районного
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
незаконними та скасування
наказів,поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області (далі - ГУМВС
України у Львівській області),
Сколівського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області (Сколівський РВ ГУМВС) про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04.11.2013 р.
позовні вимоги були задоволені
повністю. Визнано незаконними та
скасовані накази ГУМВС у Львівській
області № 1509 від 19.08.2013 р. «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Сколівського РВ ГУМВС України у
Львівській області» в частині
накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ. Вирішено
поновити останнього на посаді
дільничного інспектора сектору
дільничних інспекторів міліції
Сколівського РВ ГУМВС з виплатою
середнього заробітну за час вимушеного
прогулу.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржило ГУМВС
України у Львівській області.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що
ОСОБА_1 був звільнений за грубе
порушення вимог Закону Україну «Про
міліцію», Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
наказу МВС України № 940 від 22.10.2012 р., що
проявилось у невжитті заходів щодо
попередження і припинення
правопорушення, ненаданні допомоги
особі, яка її потребувала,
неповідомленні про подію, яка містила
ознаки кримінального правопорушення в
найближчий підрозділ міліції, у
відповідності до ст.12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України. Просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04.11.2013 р. та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який просив
апеляційну скаргу задовольнити та
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийнявши нову про відмову в
задоволенні позову, позивача та
представника позивача, які просили
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що наказом
ГУМВС України у Львівській області №
1509 від 19.08.2013 р. до дільничного
інспектора міліції Сколівського РВ
ГУМВС лейтенанта міліції ОСОБА_1 було
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за грубі порушення
Закону України «Про міліцію»,
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, наказу МВС
України № 940 від 22.10.2012 р., що проявились
у невжитті заходів щодо попередження і
припинення правопорушення, ненаданні
допомоги особі, яка її потребувала,
неповідомленні про подію, яка містила
ознаки кримінального правопорушення в
найближчий підрозділ міліції, у
відповідності до ст.12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України.

Наказом ГУМВС України у Львівській
області № 381 о/с від 19.09.2013 р. відповідно
до Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Сколівського РВ ЛМУ ГУМВС
лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ у запас
збройних сил України за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) з 19.09.2013 р.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що при
винесенні оскаржуваних наказів не було
взято до уваги те, що з приводу
встановлення та підтвердження фактів,
які стали підставою для звільнення
позивача з органів внутрішніх справ,
проводилось досудове розслідування
кримінального провадження, яке внесено
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань, за ч.4 ст.296 КК України,
рішення по якому компетентними
органами ще не прийняте. Крім того, в
межах вказаного кримінального
провадження, позивача було допитано в
якості свідка та ним зазначено, що він
не причетний до нанесення тілесних
ушкоджень, а також він не є очевидцем
цих подій.

Колегія суддів погоджуються з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
міліцію», працівник міліції у межах
повноважень, наданих цим Законом та
іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність. Службова особа
міліції, яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
порядку.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначається Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006 р.

Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України (далі -
Статут), визначає сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що підставою для
накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
слугувала інформація про те, що ОСОБА_1,
перебуваючи поза службою (у черговій
відпустці), знаходячись на березі річки
Стрий у групі знайомих осіб, маючи, на
думку відповідача, достовірну
інформацію про нанесення громадянину,
який перебував поруч з місцем його
відпочинку, тілесних ушкоджень у
вигляді ножових поранень, в порушення
вимог ч.2 ст.10 Закону України «Про
міліцію», а також п.3.2.9. Інструкції з
організації реагування органів
внутрішніх справ на повідомлення про
кримінальні, інші правопорушення,
надзвичайні ситуації та інші події,
затвердженої наказом МВС України № 940
від 22.10.2012 р., не вжив заходів щодо
попередження і припинення
правопорушення, подання допомоги
особі, яка її потребувала, встановлення
і затримання осіб, які вчинили
правопорушення, охорони місця події, не
повідомив про це в найближчий
підрозділ міліції, а після завершення
інциденту, який містив ознаки
кримінального правопорушення
продовжив відпочинок на місці.

У відповідності до ч.2 ст.10 Закону
України «Про міліцію» працівник
міліції на території України незалежно
від посади, яку він займає,
місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою чи
повідомленням про події, які
загрожують особистій чи громадській
безпеці, або у разі безпосереднього
виявлення таких зобов'язаний вжити
заходів до попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
подання допомоги особам, які її
потребують, встановлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події і повідомити про це
в найближчий підрозділ міліції.

Аналогічне положення міститься у п.3.2.9
Інструкції з організації реагування
органів внутрішніх справ на
повідомлення про кримінальні
правопорушення, інші правопорушення,
надзвичайні ситуації та інші події,
затвердженої наказом МВС України № 940
від 22.10.2012 р., Зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03.01.2013 р.
за № 54/22586.

Однак, в судовому засіданні
відповідачі не надали суду доказів
звернення до ОСОБА_1 із заявою чи
повідомленням про подію, яка загрожує
особистій чи громадській безпеці,
доказів порушення громадського
порядку, а також виявленням такого
безпосередньо позивачем.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів суд приходить до висновку, що
оскаржувані накази ГУМВС України у
Львівській області № 1509 від 19.08.2013 р.
щодо накладення на ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
та наказу ГУМВС України у Львівській
області № 381 о/с від 19.09.2013 р. щодо його
звільнення з органів внутрішніх справ
є протиправними та підлягають
скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і в повному обсязі
встановив обставини справи, прийняв
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційних скарг
безпідставними, та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року у справі № 813/7148/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом 20
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 15.04.2014
р.