Справа № 816/557/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.Справа № 816/557/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко
І.М.

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р.
по справі № 816/557/14

за позовом ОСОБА_2

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області

про скасування постанови, закриття
провадження у справі,

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2014 року постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області про визнання
незаконною та скасування постанови,
закриття провадження у справі
відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням
суду першої інстанції, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, провадження у справі
закрити. На думку заявника, судом
першої інстанції протиправно
проігноровано порушення відповідачем
норм чинного законодавства щодо
порядку проведення перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил
відносно ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2,
складений за результатом її проведення
акт не містить всіх необхідних даних,
наявність яких передбачена чинним
законодавством. Заявник наголошує, що
споруди, розміщені поблизу с. Гора
Полтавського району Полтавської
області, є тимчасовими, дозвіл на їх
зведення отримано у відділі
містобудування та архітектури
Полтавської районної державної
адміністрації, що також
підтверджується висновком експертного
будівельно-технічного дослідження від
17.05.2013 року №69. З огляду на зазначене,
ОСОБА_2 вважає недоведеним факт
порушення ним норм статей 34 та 36 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності".

У запереченнях на апеляційну скаргу
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області просить постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014 року
по справі залишити без змін, оскільки
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
17 травня 2013 року заступником
начальника Північного інспекційного
відділу Криськом М.В., головним
державним інспектором Північного
інспекційного відділу Салітрою О.В. на
підставі наказу від 07 травня 2013 року
№149 (а.с. 137) та направлення від 07 травня
2013 року №258 (а.с. 138) проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ФОП
ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2 на об'єкті
будівництва - АДРЕСА_1, за результатами
якої складено Акт від 17 травня 2013 року
(а.с. 139).

На підставі Акту перевірки від 17
травня 2013 року відповідачем складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівельної діяльності від 20
травня 2013 року (а.с 148-149) .

31 травня 2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області винесено
постанову №П30-13Ю про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою ФОП
ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні
правопорушення передбаченого абзацом 2
підпункту 4 пункту 2 статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" та на позивача накладено
штраф у сумі 41292,00 грн. (а.с. 150).

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що при
прийнятті оскаржуваної постанови
відповідач діяв у межах повноважень та
у спосіб, що визначені чинним
законодавством України, факт допущення
позивачем порушення у сфері
містобудівної діяльності є належним
чином доведеним, а застосування до ФОП
ОСОБА_2 штрафу у розмірі 41292,00 грн. -
обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" від 20 травня
1999 року №687-XIV, для забезпечення під час
забудови територій, розміщення
будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації, вимог
вихідних даних, а також з метою захисту
державою прав споживачів будівельної
продукції здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності
регламентована Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553).

Згідно з пунктом 7 цього Порядку,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що
07.05.2013 року начальником Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області видано
наказ №149 "Про проведення позапланових
перевірок" (а.с.137), пунктом 2 якого
наказано провести позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності в період з 13.05.2013р. по 17.05.2013р.
на об'єкті - будівництво споруд
торгівельного призначення біля с. Гора
Полтавського району.

07.05.2013 року видано направлення №258 для
проведення вказаної позапланової
перевірки (а.с.138).

Відповідно до пункту 9 Порядку №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до пункту 16 Порядку
№553, за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. Акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється контроль, а другий
залишається в інспекції. Акт
підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку та
суб'єктом містобудування, щодо якого
здійснено перевірку.

Як встановлено абзацом 2 пункту 21
Порядку, у разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припис,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

У відповідності пункту 22 Порядку №533,
постанова про накладання штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після прийняття вручається під
розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірника
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф.

Форма постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначена
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 15 травня 2012 року №240 "Про
затвердження форм актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04 липня 2012 року за
№1116/21428.

Відповідно до копії Акту перевірки від
17.05.2013 року (а.с.139), перевірку проведено
у присутності представника замовників
ОСОБА_6, яка від підписання акту
відмовилась, причин та пояснень не
надала. Примірник акта надіслано
поштою 23.05.2013 року ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_3

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає правомірним проведення
відповідачем позапланової перевірки
позивача у межах наданих йому
повноважень, на підставі та на
виконання вимог Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та Порядку №533.

Посилання позивача у апеляційній
скарзі на Указ Президента України "Про
деякі заходи з дерегулювання
підприємницької діяльності" від 23
липня 1998 року N 817/98, з урахуванням норм
якого, на думку заявника, мала бути
проведена перевірка, висновків суду не
спростовують. Даний Указ було прийнято
на виконання пункту 4 розділу XV
"Перехідні положення" Конституції
України та на реалізацію права
Президента України видавати схвалені
Кабінетом Міністрів України і
скріплені підписом Прем'єр-міністра
України укази з економічних питань, не
врегульованих законами. Натомість,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553
Порядок містить спеціальні щодо
вказаного Указу норми в частині
підстав та порядку проведення
перевірок дотримання вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності.

Надаючи оцінку висновкам суду першої
інстанції в частині визнання
обґрунтованим застосування до
позивача штрафу у розмірі 41292,00 грн. за
порушення у сфері містобудівної
діяльності, колегія суддів зазначає
наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
Полтавська районна державна
адміністрація листом від 14 вересня 2012
року №632 "Про розміщення тимчасових
споруд" повідомила ОСОБА_2 про
можливість розміщення тимчасових
споруд згідно наданих графічних
матеріалів та необхідність звернення
до відділу містобудування та
архітектури Полтавської районної
державної адміністрації для
оформлення паспорту прив'язки з
додатковою заявою (а.с. 157).

Відділом містобудування та
архітектури Полтавської районної
державної адміністрації видано ФОП
ОСОБА_2 паспорт прив'язки стаціонарної
тимчасової споруди для здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2
за межами населеного пункту поблизу с.
Гора Полтавського району, Полтавської
області (а.с. 151).

17 травня 2013 року посадовими
особами Інспекції ДАБК у Полтавській
області проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ФОП
ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2 на об'єкті
будівництва - АДРЕСА_1, за результатами
якої складено Акт від 17 травня 2013 року
(а.с. 139).

У даному Акті перевірки
зафіксовано, що відділом управління
містобудування та архітектури
Полтавської РДА у селі Гора,
Полтавського району ФОП ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_2 надано паспорти прив'язки для
розміщення чотирьох тимчасових споруд
(по дві кожному) для здійснення
підприємницької діяльності в селі
Гора, Полтавського району Полтавської
області. Площа кожної тимчасової
споруди згідно з паспортом прив'язки
становить 30м2 по зовнішньому контуру,
без улаштування фундаменту.

На місці розташування вказаних
тимчасових споруд виявлено виконання
будівельних робіт з будівництва
магазину (на два входи) загальною
площею 120 м2 (а.с. 140-142), а саме: виконано
монолітний фундамент та цоколь (а.с. 142),
стіни виконано з пінополістирольних
блоків товщиною 30 см, проармованих та
залитих бетоном (а.с. 143) без
затвердження проектної документації
та документу, що дає право на виконання
будівельних робіт, що є порушенням
статей 34, 36 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Зазначений магазин не містить
перегородок і є цілісним об'єктом , який
виконується капітальним будівництвом
(а.с. 144). Об'єкт належить до ІІ категорії
складності відповідно до класу
наслідків СС-1.

Відповідно до статті 28 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

З наведеного вбачається, що тимчасовою
визнається споруда, яка відповідає
всім наведеним вище ознакам, в тому
числі має споруджуватись без
улаштування фундаменту та може мати
павільйон не більше 30 квадратних
метрів.

Згідно з Додатком 1 "Загальна
характеристика основних
конструктивних елементів, інженерного
обладнання та оздоблення будинків" до
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року №127,
фундамент - це підземна частина
будинку, через яку передається
навантаження від його надземної
частини на грунт. Фундаменти бувають:
стрічкові неперервні монолітні (бутові
на складному, цементному або вапняному
розчині, бутобетонні, бетонні,
залізобетонні), стрічкові неперервні
збірні (бетонні та залізобетонні),
стовпчаті (бутові, бетонні та
залізобетонні, дерев'яні стільці),
перехресні бетонні та залізобетонні,
пальові збірні забивні (залізобетонні,
дерев'яні) буронабивні, коренеподібні.

Між тим, будівля збудована позивачем
загальною площею 120 м2, що значно
перевищує норми, встановлені Законом
для тимчасових будівель, в своїй основі
має стрічковий бетонний фундамент, що
не заперечувалось позивачем, а також
підтверджується висновком експертного
будівельно-технічного дослідження від
17 травня 2013 року №69 (а.с. 170-174).

Згідно схеми розміщення ТС ФОП ОСОБА_2
мав розмістити на земельній ділянці
дві тимчасові споруди, площа кожної з
яких становить 30 м2 (а.с. 159-161).

Однак, позивачем здійснено
будівництво магазину (на два входи)
загальною площею 120 м2, яка за своїм
зовнішнім контуром має площу, що
перевищує 30 кв. м.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що перевірений об'єкт не є
тимчасовою спорудою у розумінні статті
28 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", а отже
зведений із порушенням норм цього
Закону.

Доводи позивача ОСОБА_2 про те, що
збудований магазин площею 120 км. м. не є
цілісним об'єктом, оскільки передбачає
чотири споруди, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки згідно
матеріалів перевірки (а.с.140) споруда
має не чотири, а два виходи. Крім того,
відповідно пункту 1.4 Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 N 244,
стаціонарна ТС - споруда, яка має
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей і по зовнішньому
контуру площу до 30 кв. м. Спірна споруда,
яку побудував позивач по зовнішньому
контуру має 120 кв.м., що є перевищенням
встановленого граничного розміру
площі стаціонарної тимчасової споруди.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі
на те, що споруди, розміщені поблизу с.
Гора Полтавського району Полтавської
області, є тимчасовими, суперечать
дослідженим письмовим доказам, які в
сукупності свідчать про
невідповідність збудованого об'єкту
ознакам тимчасової споруди, що
встановлені статтею 28 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності".

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р. по
справі № 816/557/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 28.04.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.