Справа № 2а/543/323/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/80778/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 25 жовтня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 грудня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в
и л а :

У вересні 2012 року позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом до відповідача. Проси визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області, скасувати рішення
відповідача від 25 липня 2012 року № 160 та
зобов'язати здійснити перерахунок
пенсії відповідно до діючого
законодавства, починаючи з 1 серпня 2012
року

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 25 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від
4 грудня 2012 року, позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області та
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивача з
урахуванням періоду роботи з 1 червня
2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 квітня 2012
року по 30 червня 2012 року, починаючи з 1
серпня 2012 року. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що 23 липня 2012
року ОСОБА_4 звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в м. Селидове Донецької області із
заявою про перерахунок пенсії
відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV (далі Закону №1058-ІV
) від 9 липня 2003 року.

Рішенням управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області від 25 липня 2012 року № 160
позивачу було відмовлено в перерахунку
пенсії на підставі
ст. 42 Закону № 1058 з посиланням на
те, що на момент звернення за
перерахунком позивач має страховий
стаж після попереднього перерахунку 1
рік 7 місяців замість необхідних
2 років, оскільки
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Курахівська» Державного підприємства
«Селидіввугілля» в порушення вимог
статті 24 Закону № 1058 неповністю
перерахувало відповідачу страхові
внески.

Згідно довідки Відокремленого
підрозділу «Шахта «Курахівська»
Державного підприємства
«Селидіввугілля» страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування було нараховано
підприємством та сплачено до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області в розмірі
33,2 % та 2 % за період з червня 2010 року по
грудень 2010 року та в розмірі 49,7 %, 3,6 %, 33,2
%, 2 % за період з квітня 2012 року по
червень 2012 року.

Частиною 4 статті 42 Закону № 1058,
передбачено, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 24 місяці після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

За змістом пункту 1 частини 1
статті 11 Закону № 1058
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
громадяни України, які працюють на
підприємствах, установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання. Частиною 1 статті 15
вказаного закону передбачено, що
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14
Закону № 1058 передбачено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці, в тому числі
підприємствах, установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України.

Частиною 2 статті 17 Закону № 1058
до обов'язків страхувальників
віднесено, зокрема, нарахування,
обчислення і сплата в установлені
строки та в повному обсязі страхових
внесків.

Відповідно до абзацу 1 частини 1
статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - це
період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок. За
частиною 2 цієї статті страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Отже, правильними є висновки
судів попередніх інстанцій про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог, зважаючи на
документальне підтвердження
Відокремленим підрозділом «Шахта
«Курахівська» Державного підприємства
«Селидіввугілля» факту нарахування,
утримання з заробітної плати
працівників, в тому числі позивача, та
сплати страхових внесків до Пенсійного
фонду з червня 2010 по грудень 2010 року, з
квітня 2012 року по червень 2012 року, а
також не доведення відповідачем
всупереч вимог частини 2 статті 71 КАС
України правомірності прийняття
рішення щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії по стажу.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії по стажу відповідно до ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

Згідно частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення -без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
суду.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області залишити без
задоволення, а постанову Селидівського
міського суду Донецької області від 25
жовтня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 4 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк