Справа № 2а-496/09/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р.
Справа № 8667/10/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника позивача:
ОСОБА_1

та представника відповідача:
Луцик Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Прокуратури Львівської
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог- територіальне
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області про
зобов`язання розглянути скаргу на дії
посадових осіб територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області,-

В С Т А Н О В
И Л А:

16.01.2009 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про зобов`язання
розглянути скаргу на дії посадових
осіб територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у
Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в
листопаді 2008 року вона звернулась до
відповідача зі скаргою на незаконні
дії посадових осіб територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області. 14.01.2009
отримала відповідь начальника відділу
управління нагляду за додержанням і
застосуванням законів на транспорті
І.Ліуша. Вважає, що перевірка, згідно її
скарги, прокуратурою Львівської
області здійснювалась упереджено і
неповно. Згідно цього просить
зобов`язати відповідача об'єктивно і
всебічно розглянути її скаргу на дії
посадових осіб територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області з
дотриманням усіх вимог законодавства.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2009
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що проігноровано всі без винятку
доводи і докази сторони позивача.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта ОСОБА_1 надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представник відповідача Луцик Г.Д. у
ході апеляційного розгляду надала
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що звернення
позивача було розглянуто повно, а в
діях працівників територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області не
знайдено порушень, що і доведено до
відома позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
звернулась до відповідача зі скаргою
на дії посадових осіб територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Львівській області згідно
якої просила застосувати заходи
прокурорського реагування для
припинення посадовими особами
відвертого цькування її як людини і як
підприємця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
звернення громадян» громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтями 4, 5 вказаного Закону
передбачено, що до рішень, дій
(бездіяльності), які можуть бути
оскаржені, належать такі у сфері
управлінської діяльності, внаслідок
яких: порушено права і законні
інтереси чи свободи громадянина (групи
громадян); створено перешкоди для
здійснення громадянином його прав і
законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина
які-небудь обов'язки або його незаконно
притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, посадові особи
зобов'язані розглянути пропозиції
(зауваження) та повідомити громадянина
про результати розгляду.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» прокурор розглядає заяви
і скарги про порушення прав громадян та
юридичних осіб, крім скарг, розгляд
яких віднесено до компетенції суду.

Статтею 19 Закону України «Про
прокуратуру» визначено предмет
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів, яким є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. ст. 20, 23 Закону України
«Про прокуратуру» при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник, мають, зокрема, право у межах
своєї компетенції вносити подання до
державних органів, громадських
організацій і посадовим особам про
усунення порушень закону та умов, що їм
сприяли.

Під час перевірки відповідачем було
встановлено, що 13.04.2007 року та 19.09.2007
року в Територіальне управління
Головавтотрансінспекції у Львівській
області позивачем подавались заяви про
видачу додаткових ліцензійних карток з
долученими переліками документів, які
були видані 03.04.2007 року в кількості - 14
ліцензійних карток, 20.09.2007 року - 1
ліцензійну картку. Позивач здійснюючи
перевезення пасажирів на маршруті
«Львів-Рогатин» на підставі умов
укладеного договору із замовником
транспортних послуг - «Укравтотранс»
зобов' язана відповідно до
затвердженого розкладу руху та схеми
маршруту здійснювати перевезення у
час, визначений розкладом руху, згідно
якого позивач повинна здійснювати один
оборотний рейс з часом відправлення
автобуса з АС-5 м.Львова о 6 годині 00
хвилин та прибуттям на АС м. Рогатин о 8
годині 50 хвилин. Однак, як вбачається з
актів перевірки, зазначених у скарзі,
позивач самовільно здійснює додаткові
оборотні рейси по даному маршруту
чотирма автобусами протягом дня.
Зокрема: 17.01.2008· року - о 11 :45; 28.02.2008 року -
о 14:44; 26.02.2008 року - о 15:10; 26.03.2008 року - о
17:40; 26.03.2008 року - о 15:00; 27.02.2008 року - о 15:10;
27.02.2008 року - о 17:30; 18.07.2008 року - о 15:00;
18.12.2008 року - о 15:15. Вищезазначені
рейдові перевірки здійснені на
підставі номерних завдань, виданих
керівництвом ТУГАТІ, відповідно до
вимог ст.6 Закону України «Про
автомобільний транспорт», п. 16 «Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті». Щодо
підстав складання працівниками ТУ
13.08.2008 акту №089232 встановлено, що дана
рейдова перевірка проведена на
підставі листа заступника голови
облдержадміністрації від 04.08.2008 року
«Про забезпечення контролю за
дотриманням перевізниками
Миколаївського напрямку розкладів
руху автобусів та схеми маршрутів в
частині заїзду в с.Деревач. Оскільки
всі перевізники даного напрямку
зобов`язані здійснювати заїзд у
с.Деревач з початком введення в
експлуатацію дороги «Київ- Чоп». В ході
перевірки виявлено порушення
зазначеної вимоги, автобуси ПП
«Тихоліз» здійснюють проїзд повз даний
населений пункт.

Колегія суддів зазначає, що за
результатами цієї перевірки
прокуратурою Львівської області не
знайдено підстав для прокурорського
реагування в порядку, передбаченому
Законом України «Про прокуратуру» та
надано відповідь позивачу на скаргу,
роз`яснено право оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб`єкта владних
повноважень в порядку
адміністративного судочинства.

В суді першої інстанції позивач
підтвердила, що вона здійснює декілька
рейсів протягом дня, чим порушує
розклад руху автобусів на маршруті
Львів-Рогатин, що виконуються ПП ОСОБА_3
Таке викликає незадоволення інших
перевізників, зокрема Миколаївського
АПТ № 14627, який скеровує скарги, які і
були підставами для проведення
рейдових перевірок.

До позивача неодноразово
застосовувались фінансові санкції, на
час проведення перевірки Прокуратурою
Львівської області, однак жодна
постанова про застосування фінансових
санкцій відповідно до порядку
передбаченому п.32 «Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті» до вищого за
підпорядкуванням органу державного
контролю протягом 10 днів після їх
винесення чи до суду не оскаржувалась.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являється
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2009 року у справі №2а-496/09/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний