Справа № К/9991/51749/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/51749/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Служба
безпеки "Аріс" до управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Донецька про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,

в с т а н о в
и л а :

У квітні 2011 року позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом до відповідача. Просив визнати
протиправним та скасувати рішення про
застосування фінансових санкцій від 24
березня 2011 року № 66/5. Посилався на те,
що вказане рішення застосовується на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Однак ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратила чинність згідно
із Законом України від 8 липня 2010 року
N 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», тобто з часу
набрання чинності вказаною нормою (1
січня 2011 року) вимоги Пенсійного фонду
незаконні.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 липня 2011 року
скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про задоволення позову. Визнано
протиправним та скасовано рішення
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі міста Донецька від 24
березня 2011 року № 66/5.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судового рішення суду
апеляційної інстанції з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах доводів касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Служба
безпеки "Аріс" є юридичною особою, та
зареєстровано в управлінні Пенсійного
фонду України в Київському районі
міста Донецька як платник страхових
внесків та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду
України в Київському районі міста
Донецька в період з 15 березня 2011 року по
21 березня 2011 року проведено планову
перевірку з питань дотримання вимог
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів та надання
достовірних відомостей про
застрахованих осіб до органів
Пенсійного фонду за період з 12 лютого
2009 року по 1 січня 2011 року, за
результатами якої складено акт від 21
березня 2011 року №139, яким встановлено
порушення товариством ч. 1 ст. 19, п. 4 ч. 2
ст. 17 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

На підставі акту перевірки та п. 5
ч. 9 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" 24 березня 2011 року прийнято
рішення № 66/5 про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, яким на
товариство накладено штраф в розмірі 170
грн.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.17 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування",
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом.

Пунктом 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників
фінансові санкції за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до п. 6 ч. 7
Прикінцевих положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на період до повного
стягнення заборгованості
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що акти проведення
управлінням Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька планових
чи позапланових перевірок
правильності повноти нарахування та
своєчасності сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування Товариства з обмеженою
відповідальністю "Служба безпеки "Аріс"
відсутні. Натомість рішенням № 66/5 від 24
березня 2011 року про застосування
фінансових санкцій на підставі пункту 5
частини 9 статті 106 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду до позивача
застосовані штрафні санкції.

Згідно абз. 5 пункту 7 Прикінцевих
та перехідних положень Закону № 2464-VI
стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 цього ж пункту
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом. Наведене правило
щодо збереження порядку стягнення та
контрольних функцій фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, передбачених
законодавством, чинним до 1 січня 2011
року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого,
шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

Отже, вирішуючи спір суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
нарахування після 1 січня 2011 року
управлінням Пенсійного фонду України
на підставі пункту 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону № 1058-ІV позивачу
штрафних санкцій за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, є
протиправним.

Зазначений висновок узгоджується
з правовою позицією викладеною у
постанові Верховного Суду України від 4
лютого 2014 року (№ 21-458а13).

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення -без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
суду. Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька
залишити без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк