Справа № 806/581/14
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/581/14

категорія
9.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

за участі секретаря Барібан А.І.,

за участі представників

позивача Повійчук О.М., Лобанчук Н.П.,

відповідача Рожкової В.О., Ковальчук
О.І.,

третіх осіб Боголюб А.Б., Новіцького
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління
житлово-комунального господарства,
Бердичівської міської ради до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області, третіх осіб на
стороні позивача без самостійних вимог
- Комунальне підприємство
"Бердичівтеплоенерго", Товариство з
обмеженою відповідальністю "Марва ЛТД"
про визнання протиправними та
скасування вимог,

встановив:

Управління житлово-комунального
господарства, Бердичівської міської
ради звернулося до суду з позовом в
якому просить визнати протиправними та
скасувати п.1, 2 вимог Житомирської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 27.01.2014 року № 64-17/67. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що Державною фінансовою інспекцією в
Житомирській області було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Управління
житлово-комунального господарства
Бердичівської міської ради за період з
01.01.2011 року по 01.10.2013 року. За
результатами перевірки був складений
акт від 24.12.2013 року № 64-09/85, де
зафіксовано ряд порушень при
використані бюджетних коштів та інші
порушення. На підставі висновків акту
ревізії відповідачем прийнято
оскаржувані вимоги від 27.01.2014 року №
64-17/67, з якими позивач категорично не
погоджується та вважає, що висновки
акту ревізії є надуманими і такими, що
суперечать законодавству. А тому
прийняті на їх підставі вимоги
підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити в повному
обсязі.

Представники відповідача проти позову
заперечували, з мотивів, викладених в
письмовому відзиві на позовну заяву.

Представники третіх осіб на стороні
позивача без самостійних вимог позов
підтримали та просили позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 25.09.2013
року по 17.12.2013 року фахівцями Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління житлово-комунального
господарства Бердичівської міської
ради за період з 01.01.2011 року по 01.10.2013
року, про що складено акт від 24.12.2013 року
№ 64-09/85 (далі - акт ревізії).

На підставі висновків акту ревізії
Державною фінансовою інспекцією в
Житомирській області позивачу
направлено вимоги від 27.01.2014 року №
64-17/67, відповідно до яких зобов'язано
вчинити ряд дій.

Однак, суд не погоджується з висновками
акту ревізії та винесеними на його
підставі вимогами в частині предмету
оскарження з огляду на наступне.

В п.1 оскаржуваних вимог зазначено, що
ревізією дотримання законодавства
встановлено завищення обсягу
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялась,
транспортувалась на постачання
населенню станом на 01.10.2012 року в сумі
182680,00 грн. внаслідок проведення
дослідження правомірності та
своєчасності віднесених витрат на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалась та постачалася
згідно розрахунків фактичної
собівартості послуг з теплопостачання
та даних звітів про витрати на
виробництво та фінансові показники
діяльності (форма ІС-теплопостачання),
про постачання теплоенергії (форма
№1-теп.), фінансової звітності, даних
Головної книги, а також складених під
час зустрічної звірки реєстрів
використання природного газу,
електроенергії, води та стоків
встановлено, що в порушення пункту 19
"Порядку формування тарифів на теплову
енергію, її виробництва,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 року № 869
розподіл адміністративних витрат між
категоріями споживачів протягом 2012
року проводився пропорційно
реалізованій теплоенергії, тоді як
відповідно до зазначеного Порядку №869
адміністративні витрати
розподіляються між видами діяльності
пропорційно виробничій собівартості з
урахуванням витрат на збут, в зв'язку з
чим необхідно:

- провести з КП "Бердичівтеплоенерго"
претензійно-позовну роботу щодо
повернення до відповідного бюджету
завищеного обсягу заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію в
загальній сумі 182680,00 грн.;

- в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та в розмірах
встановленому ст. 130-136 Кодексу законів
про працю України.

Суд не може погодитися з таким
висновком відповідача з огляду на
наступне.

Статтею 1 Закону України "Про
теплопостачання" N 2633-ІУ від 2 червня 2005
року встановлено, що:

- виробництво теплової енергії -
господарська діяльність, пов'язана з
перетворенням енергетичних ресурсів
будь-якого походження, у тому числі
альтернативних джерел енергії, а
теплову енергію за допомогою технічних
засобів з метою її продажу на підставі
договору;

- постачання теплової енергії
(теплопостачання) - господарська
діяльність, пов'язана з наданням
теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору;

- транспортування теплової енергії -
господарська діяльність, пов'язана з
передачею теплової енергії
(теплоносія) за допомогою мереж на
підставі договору.

Згідно п. 42 ст. 9 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" N1775-111 від 1
червня 2000 року ліцензуванню підлягають
такі види господарської діяльності як
виробництво теплової енергії,
транспортування її магістральними і
місцевими (розподільчими) тепловими
мережами та постачання теплової
енергії.

В законодавстві, що регулює відносини в
сфері теплопостачання визначено
поняття "споживач теплової енергії".

Зокрема, згідно Правил користування
тепловою енергією, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 жовтня 2007 р. № 1198, споживач
теплової енергії - фізична особа, яка є
власником будівлі або суб'єктом
підприємницької діяльності, чи
юридична особа, яка використовує
теплову енергію відповідно до
договору.

Правилами технічної експлуатації
теплових установок та мереж,
затверджені наказом Міністерства
палива та енергетики від 14.02.2007 р. №71,
визначено, що споживач теплової
енергії - юридична або фізична особа
(територіально відокремлений цех,
будівельний майданчик тощо), яка
використовує теплову енергію на
підставі договору або від власних
джерел теплопостачання.

Згідно Закону України "Про
теплопостачання" споживач теплової
енергії - фізична або юридична особа,
яка використовує теплову енергію на
підставі договору.

В п.3 постанови КМУ №955 від 10.07.2006р. "Про
затвердження Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води"
визначено, що тарифи формуються для
трьох категорій споживачів - населення,
бюджетних установ, інших споживачів.
Кожна категорія споживачів
визначається на підставі економічно
обґрунтованого розподілу витрат,
пов'язаних з наданням послуг.

З матеріалів справи вбачається, що при
встановленні тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової також виділяються відповідні
групи споживачів, підтвердженням чого
є рішення виконавчого комітету
Бердичівської міської ради від 19.01.2011
року № 14 та від 17.11.2011 року № 594.

Крім того, при використанні для
виробництва теплової енергії для
потреб опалення природного газу його
ціна є відмінною для таких груп
споживачів як населення, бюджетні
установи та організації, інші
споживачі, що підтверджується копіями
накладних № ОУ-0013957 та № ОУ-0013958 від
30.04.2012 року, виданої ПАТ "Житомиргаз".

Окрім того, згідно Постанови КМУ від 12
червня 2012 р. N 517 "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування", також чітко проведене
виділення групи споживачів як
"населення".

Відповідно п. 19 Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011
року №86919, до складу адміністративних
витрат включаються
загальногосподарські витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством:

витрати на оплату праці апарату
управління підприємством та іншого
загальногосподарського персоналу,
розраховані відповідно до пункту 18
цього Порядку;

відрахування на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
апарату управління підприємством та
іншого загальногосподарського
персоналу виходячи із запланованих
витрат на оплату праці;

інші витрати на утримання апарату
управління підприємством та іншого
загальногосподарського персоналу
(службові відрядження, підготовка і
перепідготовка кадрів, використання
малоцінних і швидкозношуваних
предметів, придбання канцелярських
товарів, періодичних професійних
видань);

амортизація основних засобів, інших
необоротних матеріальних і
нематеріальних активів
загальногосподарського використання,
визначена відповідно до вимог
Податкового кодексу України;

витрати на утримання основних засобів,
інших необоротних матеріальних
активів загальногосподарського
використання (ремонт, оренда,
страхування майна, централізоване
водопостачання, водовідведення,
освітлення, охорона);

витрати на оплату професійних послуг
(юридичні, аудиторські, з оцінки майна
тощо);

витрати на оплату послуг зв'язку
(поштовий, телеграфний, телефонний,
телефакс тощо);

витрати на оплату
розрахунково-касового обслуговування
та інших послуг банків;

витрати, пов'язані із сплатою податків
і зборів, крім витрат, що включаються до
виробничої собівартості;

витрати на розв'язання спорів у судах;

витрати на придбання пально-мастильних
матеріалів для потреб апарату
управління підприємством та іншого
персоналу, залученого до
обслуговування адміністративної
інфраструктури.

Обсяг адміністративних витрат
визначається із застосуванням
нормативного методу на підставі
результатів аналізу витрат за
попередні роки з урахуванням змін, які
передбачаються у планованому періоді,
та цін (тарифів) у такому періоді.

Адміністративні витрати
розподіляються між видами діяльності
пропорційно виробничій собівартості з
урахуванням витрат на збут.

В той час, п. 3 Постанови КМУ від 1 червня
2011 р. N 584 "Про затвердження Порядку
ведення окремого обліку доходів і
витрат на підприємствах, які
здійснюють виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та надають послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення" встановлено, що з метою
ведення окремого обліку прямі витрати,
пов'язані з наданням послуг за кожним
видом ліцензованої діяльності
підприємства, відображаються у
бухгалтерському обліку в
установленому порядку на окремих
субрахунках рахунка "Витрати".

Крім того, в Постанові КМУ від 12 червня
2012 р. N 517 "Про затвердження Порядку та
умов надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" немає посилання на
"Порядок формування тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 року №869.

Також, відповідно до п. 19 Постанови КМУ
від 12.06.2012 № 517 роз'яснення щодо
застосування Порядку та умов,
затверджених цією постановою,
надаються Мінрегіоном.

З матеріалів справи вбачається, що КП
"Бердичівтеплоенерго" листом
Мінрегіону України від 20.02.2014 року №
8/20-157-14 отримало відповідні
роз'яснення.

Зокрема, згідно зазначеного листа
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води
здійснюється підприємствами
відповідно до Порядку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 № 869 "Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги".

Цей Порядок застосовується під час
установлення Комісією та органами
місцевого самоврядування тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води для суб'єктів
природних монополій, а також для
суб'єктів господарювання на суміжних
ринках, зазначених у пункті 1 цього
Порядку, та поширюється на таких
суб'єктів під час розрахунку
зазначених тарифів.

Зазначений Порядок не передбачає
механізму формування тарифів за
категоріями споживачів на підставі
економічно обґрунтованого розподілу
витрат, пов'язаних з виробництвом
теплової енергії та наданням
комунальних послуг.

В постановах КМУ №955 від 10.07.2006р. "Про
затвердження Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води",
№869 від 01.06.2011 "Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги" та в
постанові НКРЕУ №242 від 17.02.2011р "Про
затвердження Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання" передбачено, що одиницею
калькулювання вартості виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії є 1 Гкал.

Тобто, економічно та нормативно
обґрунтованим є те, що всі витрати, крім
витрат на природний газ, між групами
споживачів розподіляються пропорційно
обсягу виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії для кожної
з груп, що вимірюється в Гкал.

Таким чином, п. 19 "Порядку формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 року №869 є
обов'язковим для розподілу
адміністративних витрат саме між
ліцензованими видами діяльності, при
формуванні планових тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії.

З огляду на вказане суд приходить до
висновку, що адміністративні витрати
розподіляються між видами діяльності,
а не категоріями споживачів,
пропорційно виробничій собівартості з
урахуванням витрат на збут, тому
висновки акту ревізії не відповідають
положенням діючого законодавства.

Таким чином, вимога про проведення
претензійно позовної роботи по
поверненню до відповідного бюджету
завищеного обсягу заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію в
загальній сумі 182680,00 грн. є
необґрунтованою та такою, що
суперечить чинному законодавству.

В п. 2 оскаржуваних вимог зазначено, що
при опрацюванні акту приймання
виконаних робіт за червень 2011 року по
об'єкту "Капітальний ремонт площі
Жовтневої в м. Бердичеві" встановлено,
що до акту включено роботи по
перевезенню зайвого ґрунту до 10 км з
навантаженням на а/самосвали в
кількості 5475,4т (на суму 114983,00 грн.
прямих витрат) та перевезення ґрунту до
10 км в кількості 480 т (на суму 10080,00 грн.
прямих витрат), які не підтверджені
первинними документами (відсутні
подорожні листи, відомості на видачу
пального документи, які б
підтверджували прийомку ґрунту на
звалище чи будь-які інші документи), чим
порушено п. 3.3.10.1, 3.3.12 ДБН Д.1.1-1-2000
"Правила визначення вартості
будівництва", затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 № 174.

В період ревізії завищення вартості
виконаних підрядних робіт
відшкодовано частково, шляхом
виконання підрядних робіт ТОВ "Марва
ЛТД" в сумі 9051,87 грн., в зв'язку з
вищезазначеним необхідно:

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість в сумі 154204,00 грн. за
завищення вартості виконаних робіт;

- стягнути з ТОВ "Марва ЛТД" зайву
виплату коштів в сумі 154204,00 грн. або
виконання відповідного обсягу робіт чи
надання послуг;

- в іншому випадку відшкодувати шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю
України, за рахунок осіб, якими
підписано акти виконаних робіт, що
призвело до зайвого витрачення
бюджетних коштів бюджету в сумі 154204,00
грн.

Суд не погоджується з даними вимогами з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що в
червні 2011 року ТОВ "Марва ЛТД" на
виконання робіт по капітальному
ремонту площі Жовтневої в м. Бердичеві
було здійснено перевезення зайвого
ґрунту з навантаженням на а/самоскиди в
кількості 5955,4 т. на звалище за адресою
м.Бердичів, вул. Низгірецька ,120, що
підтверджується актом від 10.06.2011 року.

Як пояснила в судовому засідання
представник ТОВ "Марва ЛТД", механіком
ОСОБА_7, помилково не відображені в
обліку подорожні листи та
товаро-транспортні накладні в зв'язку з
недобросовісним відношенням до своїх
обов'язків, що підтверджується копіями
акту № 58 від 04.11.2013 року та поясненнями
водіїв ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

Також, з акту від 18.12.2013 року
вбачається, що в присутності головного
державного фінансового інспектора в
Житомирської обл. Забродського В.Ц.,
заступником директора МКП
"Бердичівкомунсервіс" Стаднійчуком
А.М., головним інженером
"Бердичівкомунсервіс" Волківським В.А.,
директором ТОВ "Марва ЛТД" Марчуком В.А.,
виконробом ТОВ "Марва ЛТД" Кількіним
А.С. начальником відділу технічного
нагляду при ЖКГ м. Бердичева
Подойніциной В.В. проведені обміри та
зйомки вертикального планування
фактично виконаних робіт по об'єкту
"Капітальний ремонт площі Жовтневої в
м. Бердичеві", що підтверджує факт
розробки та вивезення ґрунту з пл.
Жовтневої.

Крім того, Державний науково-дослідний
та проектно-вишукувальний інститут
"НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" Житомирський
філіал листом від 19.12.2013 р. № 200
підтвердив перевезення ґрунту до 10 км
480т, перевезення ґрунту (з резерву) 5475,4т.

Аналогічно актом приймання виконаних
будівельних робіт за 2011 рік ,
підсумковою відомістю ресурсів та
планом земляних мас, копії яких
містяться в матеріалах справи,
підтверджується факт вивезення ґрунту.

Разом з тими, як вбачається з акту
ревізії інспекторами визнається факт
списання по зазначеному акту
будівельних матеріалів за червень 2011
року та паливно-мастильних матеріалів,
використаних будівельною технікою на
розробку та навантаження ґрунту, тобто
факт виконання робіт по навантаженню і
розробки ґрунту, однак не визнається
факт виконання робіт по вивезенню
цього ґрунту, що є неможливим з огляду
на характер виконуваних робіт.

На думку, суду, в даному випадку має
місце порушення вимог Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" щодо неналежного
ведення ТОВ "Марва ЛТД" бухгалтерського
обліку. Однак, з огляду на встановлені
судом обставини, дане порушення не
свідчить про завищення вартості
виконаних підрядних робіт.

Таким чином, п. 2 письмових вимог № 64-17/67
від 27.01.2014 Держфінінспекції в
Житомирській області про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Управління житлово-комунального
господарства Бердичівської міської
ради за період з 01.01.2011р. по 01.10.2013р. не
знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що відповідачем всупереч
вимог ч.2 ст.71 КАС України не було
доведено правомірності прийнятого
рішення, а тому позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
п.п. 1, 2 письмових вимог Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області від 27.01.2014 року № 64-17/67 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.86,94,158-162,186,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати п.1,
2 вимог Житомирської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
27.01.2014 року № 64-17/67.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 14
квітня 2014 р.