Справа № 2а-11714/11/2670
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/38362/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт" на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 12 жовтня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва до
Публічного акціонерного товариства
"Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт" про стягнення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року позивач
звернувся до суду із позовом до
відповідача. Просив стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт» 3 630 грн. 49 коп.
Посилався на наявність заборгованості
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за липень 2011
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
жовтня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від
22 березня 2012 року, позов задоволено.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Перший експедиційний загін
підводних та гідротехнічних робіт" на
користь управління Пенсійного фонду
України в Подільському районі м. Києва
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
(список № 2) за період з 1 липня 2011 року
до 28 липня 2011 року в сумі 3630 грн. 49 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування вказаних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
з підстав порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового судового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що за липень 2011
року Управлінням надано відповідачеві
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, які склали 3 630 грн. 49
коп. Згідно цього розрахунку на обліку
в Управлінні перебуває 2 особи, які
отримують пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-XII, як колишні працівники
відповідача.

За даними картки особового
рахунку Публічного акціонерного
товариства «Перший експедиційний
загін підводних та гідротехнічних
робіт» здійснені позивачем витрати не
відшкодувало.

Відповідно до ст. 15 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування"
(надалі-Закон № 1058) платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, які
набувають статусу платників страхових
внесків до Пенсійного фонду з дня
взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду.

Пунктом 2 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону № 1058 передбачено
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058
порядок покриття витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій був
передбачений в Законі України "Про збір
на обов"язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1996 року №
400/97-ВР, з наступними змінами.

Відповідно до п. 1 ст. 1 цього
Закону платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Згідно абзацу 4 пункту 1 ст. 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею
12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Статтею 3 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що ставка збору
встановлюється у розмірі 100 відсотків
від об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Таким чином, відшкодуванню у
розмірі 100 відсотків відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення».

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що Публічним акціонерним товариством
"Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт" були порушені
строки та повнота обсягів сплати сум
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період з 1 липня 2011
року по 28 липня 2011 року у зв"язку з чим
за Публічним акціонерним товариством
"Перший експедиційний загін підводних
та гідротехнічних робіт" перед
управлінням Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
утворилася заборгованість в
загальному розмірі 3 630 грн. 49 коп., яка
на момент розгляду справи відповідачем
не відшкодована, а доказів погашення
боргу відповідачем не надано.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку, що відповідач, як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій цим
працівникам.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення -без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
суду. Тому колегія суддів, перевіривши
у межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Перший
експедиційний загін підводних та
гідротехнічних робіт" залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
жовтня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк