Справа № 805/4123/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 р.
Справа №805/4123/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 32
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі
Громоклицькому Є.О.

за участю

представника позивача
Внукової О.А. за дов. від 08.01.214 року

представника відповідача
Глєбової Н.В. за дов. від 08.01.2014
року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 1293,28 грн.,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 1293,28 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області за
листопад 2013 року та січень 2014 року не
підписані акти щомісячної звірки
відносно допомоги на поховання на
загальну суму 1293,28 грн.

Позивач зазначає, що враховуючи те, що
допомога на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ, у цьому
випадку, на думку позивача, є
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області.

Позивач зазначає, що відшкодування
допомоги на поховання здійснюється на
підставі списку померлих осіб, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного,
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 03.02.2003 року № 5-4
та від 04.03.2003 року № 4 для виплати
допомоги на поховання мають значення
такі факти як смерть громадянина та
призначення йому пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання.
Тому позивач вважає, що витрати
допомоги на поховання ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 повинен здійснити
відповідач. Разом з тим, оскільки така
виплата вже здійснена за рахунок
позивача, то Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
повинне відшкодувати позивачу суму
витрат допомоги на поховання у розмірі
1293,28 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві, позовні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив суд у задоволені позовних вимог
відмовити повністю та надав письмові
заперечення на адміністративний позов,
у яких зазначив наступне. Постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 826 "Про затвердження порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання" із змінами
та доповненнями, та постановою
правління Фонду від 03.10.2008 року № 45
передбачено, що витрати на поховання
проводяться у разі смерті потерпілого,
що настала за обставин, за яких настав
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області не
прийняті суми допомоги на поховання,
виплачені сім'ї померлого, у зв'язку із
відсутністю причинного зв'язку смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
профзахворюванням. З огляду на
викладене, представник відповідача
просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Предметом даного спору є обов'язок
відповідача відшкодувати позивачу
виплачену допомогу на поховання
померлого ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 у розмірі 1293,28 грн.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року N 16/98-ВР "Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон N 16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 цього Закону в
Україні залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

У статті 25 Закону N 16/98-ВР перелічені
види соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного,
включають в себе допомогу на поховання.
Так, зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон N 1105-XIV)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
Фонд) зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Статтею 21 цього Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку він у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
N 1105-XIV у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядком проведення витрат на
поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання (далі -
Порядок), затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року N 826 та постановою правління
Фонду від 03 жовтня 2008 року №45 "Про
витрати на поховання та пов'язані з цим
ритуальні послуги у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" визначено, що витрати на
поховання проводяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

Частиною 9 ст.34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів, в
даному випадку Медико-соціальною
експертною комісією.

Проте, суд зазначає, що в матеріалах
справи висновок МСЕК про причинний
зв'язок смерті ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 з їх профзахворюванням
відсутній.

Смерть особи від загального
захворювання, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві не є страховим
випадком, при настанні якого виникає
обов'язок Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області на
відшкодування витрат, пов'язаних з
похованням.

Приймаючи до уваги визначення
вказаними нормативними документами
підстав для проведення витрат на
поховання, так, як смерть осіб не
пов'язана ні з нещасним випадком на
виробництві, ні з профзахворюванням,
суд приходить до висновку, що в даному
випадку у Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області не
виникло обов'язку по відшкодуванню цих
затрат.

З урахуванням зазначених обставин, суд
вважає необхідним відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 1293,28 грн. -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 28 квітня 2014 року,
повний текст постанови виготовлений 05
травня 2014 року.

Суддя
Бабаш Г.П.