Справа № 2а-4102/11/2208
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/44023/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Головчук С.В.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 травня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області,
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та стягнення вихідної
допомоги,

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області,
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та стягнення вихідної
допомоги.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 вересня 2011 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано
дії (бездіяльність) Головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області щодо відмови
ОСОБА_2 у виплаті вихідної допомоги в
розмірі, визначеному статті 37 Закону
України «Про державну службу».
Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області здійснити
виплату позивачу грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до вимог статті 37 Закону
України «Про державну службу». В
задоволенні позову до управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано дії (бездіяльність) управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському Хмельницької
області щодо відмови позивачу у
виплаті вихідної допомоги в розмірі,
визначеному статтею 37 Закону України
«Про державну службу». Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці- Подільському Хмельницької
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до вимог статті 37 Закону
України «Про державну службу». В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі начальник
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області просить
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року скасувати, а за справою
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі та рішення судів
щодо правильності застосування ними
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 працювала в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області на посадах державного
службовця та наказом №29-о від 21 січня
2011 року була звільнена із займаної
посади у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров'я відповідно до
пункту 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України з виплатою вихідної
допомоги у розмірі середньомісячної
заробітної плати згідно статті 44
Кодексу законів про працю України. З 10
червня 2011 року їй призначено пенсію
державного службовця при стажі роботи
на державній службі 29 років. Оскільки
при звільнені ОСОБА_2 не було виплачено
грошову допомогу в розмірі 10 посадових
окладів, вона звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій, виходили з того, що позивач
має право на отримання грошової
допомоги при звільненні в розмірі 10
посадових окладів відповідно до
частини другої статті 37 Закону України
«Про державну службу».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 37
Закону України «Про державну службу»
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Частиною тринадцятою статті 37
вищенаведеного Закону передбачено, що
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Статтею 21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» встановлено, що особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
у зв'язку зі змінами у організації
виробництва і праці, а також у зв'язку з
виявленою невідповідністю працівника
за станом здоров'я, гарантується право
на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах -
стаж роботи що дає право на даний вид
пенсії.

Як було встановлено судами, ОСОБА_2 було
звільнено у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров'я відповідно до
пункту 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України. Згідно довідки
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області від 15 червня 2011 року №4709,
позивач перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області та одержує пенсію за віком
згідно Закону України «Про державну
службу».

Під час призначення пенсії до позивача
застосовано положення статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні», якою передбачено додаткову
соціальну гарантію з боку держави для
певної категорії громадян, а саме:
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку за певних умов.

Відмовляючи у виплаті грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, відповідач
посилався на норми Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні», які
визначають лише право на достроковий
вихід на пенсію за певних умов, але не
визначають та не встановлюють право на
отримання грошової допомоги при
припинені державної служби. На думку
відповідача, обов'язковими умовами для
виплати грошової допомоги у розмірі 10
посадових окладів, з урахуванням
приписів статті 37 Закону України «Про
державну службу», є наявність права на
вихід на пенсію державного службовця
на момент звільнення з роботи.

Разом з цим, згідно висновку
викладеному в рішенні Конституційного
Суду України від 26 листопада 2013 року
№11-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного
тлумачення положення частини
тринадцятої статті 37 Закону України
«Про державну службу» в системному
зв'язку з положеннями пункту 2 частини
першої, частини другої статті 40 Кодексу
законів про працю України, статті 21
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» необхідно розуміти так, що у
разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищенаведене, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованих висновків щодо
задоволення позову, оскільки державний
службовець ОСОБА_2 на момент звільнення
мала необхідний страховий стаж та
стаж державної служби, що давав їй
право виходу на пенсію та отримання
відповідної грошової допомоги.

Водночас, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції, який
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, зазначив, що Головне
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області не є належним
відповідачем у справі та зобов'язав
здійснити нарахування та виплату
позивачу грошової допомоги у розмірі 10
місячних посадових окладів відповідно
до вимог статті 37 Закону України «Про
державну службу» належного
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м.
Кам'янці-Подільському Хмельницької
області.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року необхідно
залишити без змін, оскільки вона є
законною і обґрунтованою та
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янці-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області, управління
Пенсійного фонду України в
м. Кам'янці-Подільському Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та стягнення вихідної
допомоги - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
С.В. Головчук

І.В.
Штульман