Справа № 627/45/14-а
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/45/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Яхно Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Краснокутськ Харківської області
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до взводу ДПС ДАІ ПМУ УМВС
України в Полтавській області, в особі
інспектора ДПС Лемішко Артема
Володимировича, про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

10 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Краснокутського районного суду з
вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що постановою інспектора ДПС
Лемішко А.В., серії АА2 № 802854 від 14
грудня 2013 року, його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за
те, що 14 грудня 2013 року, він, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, по вул. Фрунзе у м.
Полтава, здійснив зупинку автомобіля
позначеного дорожнім знаком 3.34 д.1
„Зупинку заборонено", чим порушив п.п.
15.9, 33 ПДР України. Вказаною постановою
на нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави у розмірі 255 грн.

Дійсно, 14 грудня 2013 року ОСОБА_1
перебував у власних справах у м.
Полтава. Під час руху, у автомобіля
вимкнувся двигун, і він був змушений
зупинитися в районі знаку «зупинка
заборонена», всі намагання завести
автомобіль не привели до позитивних
результатів. В цей час до нього
підійшли працівники ДАІ та пояснили, що
він порушив Правила дорожнього руху,
оскільки здійснив зупинку в
забороненому місці. Позивач намагався
пояснити, що зупинка його автомобіля
була вимушена, так як йому необхідно
було привести технічний стан
автомобіля у відповідність до
стандартів безпеки дорожнього руху,
але інспектор ДПС доводи позивача до
уваги не прийняв, обставини справи не
з"ясував, права особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності
не роз"яснив, позбавивши тим самим
позивача права на захист, та виніс
постанову в справі про адміністративне
правопорушення.

Вважаючи дану постанову незаконною,
ОСОБА_1 звернувся до суду та прохав її
скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення
закрити у зв"язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

У відкрите судове засідання
позивач не з»явився, однак надав до
суду заяву, згідно якої підтримав
заявлені позовні вимоги та прохав суд
їх задовольнити. Крім того, прохав
поновити йому строк для звернення до
суду, оскільки пропустив його з
поважних причин, а також слухати справу
у його відсутність.

Представник відповідача у
судове засідання не з"явився, надав
письмові заперечення проти позову,
згідно яких прохав в позові відмовити,
оскільки факт правопорушення
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення та не
заперечується самим позивачем.
Виходячи з цього, постанова інспектора
ДПС щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення, винесена відповідно до
вимог закону, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Суд, дослідивши письмові
докази, повно та всебічно з"ясувавши
обставини справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
14 грудня 2013 року ОСОБА_1, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку
автомобіля в зоні дії знаку «Зупинка
заборонена», чим порушив п.п. 15.9, 33 ПДР
України. Підтвердженням цього є
постанова по справі про
адміністративне правопорушення, серії
АА2 № 802854, згідно якої позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у виді 255
грн. штрафу.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, зупинка його автомобіля була
вимушена, а саме - зумовлена технічною
несправністю автомобіля, а як
вимагають Правила Дорожнього руху
України, водій, зобов"язаний слідкувати
за технічним станом автомобіля і в
разі виникнення в дорозі
несправностей, повинен вжити заходів
для їх усунення.

Враховуючи викладені обставини, суд
приходить до висновку, що при винесенні
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
працівник ДАІ порушив вимоги закону, що
встановлюють порядок з'ясування
обставин події та кваліфікації її як
адміністративний проступок, а також і
порядок притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N14 „Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Як передбачає ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Як встановлено в судовому засіданні,
інспектор ДПС, розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення, не
з"ясував обставини вчинення
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, а також обставини, що
пом"якшують та обтяжують
відповідальність, а також не роз"яснив
права особи, що притягується до
адміністративної відповідальності, що
є грубим порушенням ст. 268 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов"язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача...

Всупереч вимогам даної норми Закону,
належним чином повідомлений
відповідач не з"явився в судове
засідання та не надав суду належних
доказів, які б свідчили про те, що
ОСОБА_1 дійсно вчинив вказане
правопорушення та постанова по справі
про адміністративне правопорушення
відносно нього є законною та винесеною
без порушення прав та законних
інтересів особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши
обставини в адміністративній справі,
суд приходить до висновку, що постанова
інспектора ДПС Лемішка А.В. щодо
вчинення адміністративного
правопорушення ОСОБА_1 за таких
обставин є незаконною та винесеною з
порушенням норм КУпАП, а тому вважає за
необхідне скасувати її, а справу про
адміністративне правопорушення
провадженням закрити.

Крім того, враховуючи, що постанова по
справі про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 не вручалася,
він був позбавлений можливості
своєчасно оскаржити її до суду. Суд
вважає за необхідне поновити йому
термін для оскарження вказаної
постанови, оскільки він отримав її лише
після відкриття відділом ДВС
виконавчого провадження щодо
примусового виконання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 71, 94, 99, 102,
159,160-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 802854 від 14 грудня 2013 року -
скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно
ОСОБА_1 - провадженням закрити в зв"язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню
не підлягає.

СУДДЯ
Вовк Л. В.