Справа № 412/7045/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/57801/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області на постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 березня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області, у якому
просила визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
перерахувати та виплатити пенсію за
період , починаючи з 20 жовтня 2010 року, з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутові
потреби. А також суми індексації
грошових доходів громадян, які не були
включені при розрахунку пенсії
позивача.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 березня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року, позов задоволено
частково. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області неправомірними та
зобов'язано перерахувати та виплатити
ОСОБА_3 нараховану пенсію, згідно
закону, виходячи з усіх складових
заробітної плати, у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, сум
виплаченої щомісячної індексації
заробітної плати, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування з 23
липня 2013 року. В іншій частині позовних
вимог позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачка перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області та отримує пенсію державного
службовця відповідно до вимог Закону
України «Про державну службу» з 20
жовтня 2010 року з урахуванням стажу
державної служби 16 років 4 дні. Позивач
була звільнена з посади начальника
відділу УПФУ в Краснодонському районі
Луганської області. Для визначення
розміру пенсії, заробіток
розраховувався на підставі наданих
Пенсійним фондом України Управління в
м. Краснодоні Луганської області
довідки №4642/04 від 14 жовтня 2010 року, без
включення в розрахунок пенсії
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, сум на вирішення
соціально-побутових проблем,
індексації заробітної плати. Пенсія
склала із заробітку 3172грн.34
коп.х86%=2728грн.21 коп.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області позивачу
надано лист №23732/02 від 22 липня 2013 року, в
якому надано інформацію про інші
виплати за останні 24 календарних
місяці роботи за період з 01 жовтня 2008
року по 30 вересня 2010 року, до яких були
додані виплати, які не були включені до
попередньої довідки, а саме:
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
індексація.

23 липня 2013 року позивачка звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії, але листом № 24414/02 від 01 серпня
2013 року було відмовлено та
повідомлено, що при обчисленні
пенсійного забезпечення державним
службовцям матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація до складових заробітної
плати при призначенні пенсії не
враховуються, посилаючись на ст.33,
Закону України «Про державну службу».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що на матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань,
індексацію, нараховувались страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому дії
відповідача, який не включив зазначені
суми для визначення розміру заробітної
плати, з якої позивачу виплачується
пенсія є неправомірними і вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України № 108/95ВР «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України №
1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За таких обставин, суд першої
інстанції, правильно встановив
обставини справи, дав належну оцінку
доказам зібраним по справі, прийняв
правильне і обґрунтоване рішення про
часткове задоволення позовних вимог, з
чим погодився і суд апеляційної
інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області залишити без
задоволення, а постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 22 березня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: