Справа № 805/4018/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 р.
Справа № 805/4018/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Загацька Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження за адресою: м. Донецьк-52,
вул. 50-ї Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області, Відділу
державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції про визнання
нечинною вимоги №Ф-525-25 від 21.02.2014 року,
стягнення моральної шкоди у розмірі
5000,00 грн., визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області, Відділу державної виконавчої
служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання нечинною вимоги про сплату
суми боргу із сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 10808,22 грн. №Ф-525-25 від 21.02.2014 року,
стягнення з Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області моральної шкоди у розмірі 5000,00
грн., визнання протиправними дій
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо стягнення єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визнання ОСОБА_1
пенсіонером за віком відповідно до
вимог чинного законодавства,
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області припинити стягувати з пенсії
грошові кошти, відізвати з відділу
державної виконавчої служби вимогу №Ф
- 711 про сплату недоїмки та штрафу у
загальному розмірі 7634,68 грн., скасувати
вимогу №Ф-711ф про сплату недоїмки та
штрафу у загальному розмірі 8828,71 грн.,
визнання такими, як безпідставно
стягнені управлінням Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області з пенсії грошові кошти у
розмірі 1435,20 грн., стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на користь ОСОБА_1 безпідставно
стягнені грошові кошти у розмірі 1461,58
грн., зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
закрити виконавче провадження від
04.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 7634,68
грн., про що винести відповідну
постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що з 2005 року він є пенсіонером
за віком, а з 2001 року зареєстрований у
якості фізичної особи - підприємця.

Також позивач вказує на те, що 18 березня
2014 року нею отримана від відповідача - 1
вимога про сплату боргу №Ф-525-25 від
21.02.2014 року на суму 10808,22 грн. Позивач
вважає вказану вимогу протиправною.

Посадовими особами управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької було винесено вимогу
№Ф-711 від 09.08.2013 року про сплату
недоїмки у загальному розмірі 7634,68 грн.
та спрямовано дану вимогу до відділу
державної виконавчої служби, у зв'язку
з чим відповідачем - 3 04.11.2013 року
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та стягнуто з
позивача кошти у розмірі 7634,68 грн.

Позивач зазначає, що відповідач - 2
повинен був припинити стягувати з
пенсії позивача грошові кошти,
відізвати з відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
вимогу №Ф-711 про сплату недоїмки та
штрафу у загальному розмірі 7634,68 грн. та
скасувати вимогу №Ф711-ф про сплату
недоїмки та штрафу у загальному
розмірі 8828,71 грн. Однак, на думку
позивача, з його пенсії відповідач - 2
безпідставно стягував та продовжує
стягувати грошові кошти.

На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд визнати нечинною вимогу про
сплату суми боргу із сплати єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10808,22
грн. №Ф-525-25 від 21.02.2014 року, стягнути з
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області моральну шкоду у розмірі 5000,00
грн., визнати протиправними дії
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо стягнення єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визнати ОСОБА_1
пенсіонером за віком відповідно до
вимог чинного законодавства,
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області припинити стягувати з пенсії
грошові кошти, відізвати з відділу
державної виконавчої служби вимогу №Ф
- 711 про сплату недоїмки та штрафу у
загальному розмірі 7634,68 грн., скасувати
вимогу №Ф-711ф про сплату недоїмки та
штрафу у загальному розмірі 8828,71 грн.,
визнати такими, як безпідставно
стягнені управлінням Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області з пенсії грошові кошти у
розмірі 1435,20 грн., стягнути з управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області на користь
ОСОБА_1 безпідставно стягнені грошові
кошти у розмірі 1461,58 грн., зобов'язати
відділ державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції закрити виконавче
провадження від 04.11.2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 7634,68 грн., про що
винести відповідну постанову.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року провадження у справі закрито в
частині позовних вимог про визнання
ОСОБА_1 пенсіонером за віком відповідно
до вимог чинного законодавства,
визнання такими, як безпідставно
стягнені управлінням Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області з пенсії ОСОБА_1 грошові кошти у
розмірі 1435,20 грн.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву, згідно якої наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, просив розглядати справу без
його участі.

Представник відповідача 1 до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав заяву про розгляд справи без його
участі. Також надав заперечення, згідно
яких заперечував проти задоволення
позовних вимог, просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі та
вказав, що позивач протягом третього та
четвертого кварталу 2013 року працював
на спрощеній системі оподаткування та
відповідно мав обов'язки із сплати
єдиного соціального внеску за ці
періоди у сумі 1194,03 грн. за третій
квартал 2013 року до 21.10.2013 року та у сумі
1218,67 грн. за четвертий квартал 2013 року
до 20.01.2014 року. Загальна заборгованість
позивача із сплати єдиного соціального
внеску станом на 30.12.2013 року склала 10022,74
грн. Станом на 30.12.2013 року до
відповідача - 1 відомості щодо
оскарження позивачем в судовому
порядку вимог про сплату боргу не
надходили. Станом на 07.04.2014 року по
особовому рахунку позивача загальна
сума заборгованості із сплати єдиного
соціального внеску складає 8577,81 грн.
Станом на теперішній час відповідачем -
1 вимога про сплату недоїмки з ОСОБА_1 не
направлялась до органів державної
виконавчої служби для примусового
стягнення. У зв'язку з тим, що позивачу
призначена пенсія на пільгових умовах,
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» він не
звільняється від сплати єдиного
соціального внеску.

Представник відповідача 2 до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав клопотання про розгляд справи
без його участі. Також надав
заперечення, згідно яких заперечував
проти задоволення позовних вимог,
просив відмовити у задоволенні позову
у повному обсязі та вказав, що позивач
не є пенсіонером за віком у розумінні
п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та не
звільняється від його сплати. Дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області щодо формування та направлення
для примусового стягнення вимоги про
сплату боргу №Ф-711 від 09.08.2013 року є
такими, що відповідають приписам
чинного законодавства, тому відсутні
підстави для скасування вказаної
вимоги.

Представник відповідача 3 до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, будь - яких заперечень
чи клопотань до суду не надав. За таких
обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача 3.

Приймаючи до уваги, що всі особи які
беруть участь у справі не прибули у
судове засідання та належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, відповідно до ч.6
ст.128 КАС України суд розглядає справу у
письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 06.04.2001 року
виконавчим комітетом Красноармійської
міської ради Донецької області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія
НОМЕР_2.

Відповідач 1 відповідно до норм
Податкового кодексу України є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків.

Відповідач 2 - управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області є суб'єктом владних
повноважень - органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього ст.12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06.04.2011
року №384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Тобто, з урахуванням приписів
вищезазначеної норми відповідачем 3 у
даній адміністративній справі є саме
відділ державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції.

Судом встановлено, що управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області був переданий
особовий рахунок платника єдиного
внеску ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області. Згідно
особового рахунку позивача станом на
01.10.2013 року у нього була наявна
заборгованість у загальному розмірі
8828,71 грн., у тому числі за 2011 рік, 2012 рік,
перший та другий квартал 2013 року та
фінансова санкція у розмірі 170,00 грн.

Красноармійською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області була нарахована
заборгованість позивачу зі сплати
єдиного внеску за третій квартал 2013
року у розмірі 1194,03 грн. та за четвертий
квартал 2013 року у розмірі 1218,67 грн.

Станом на 21.02.2014 року в особовому
рахунку позивача загальна
заборгованість зі сплати єдиного
внеску становить 10808,22 грн.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
21.02.2014 року Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області було сформовано
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№Ф-525-25, згідно якої станом на 31.01.2014
року заборгованість зі сплати єдиного
внеску та штрафів фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 становить 10808,22 грн.

При прийнятті рішення по даній справі
суд виходить з наступних мотивів та
керується наступними положеннями
законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI
від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464
було доповнено ч.4 такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1, є платником
єдиного податку та перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку серія НОМЕР_3.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 призначений такий
вид пенсії як «пенсія за віком»,
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже вона є
«пенсіонером за віком» і відповідно до
ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 підлягає
звільненню від слати єдиного внеску.

Також позивач є пенсіонером за віком та
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.

Отже, оскаржувана вимога про сплату
боргу (недоїмки) №Ф - 525 - 25 від 21.02.2014
року підлягає визнанню нечинною,
оскільки покладає на позивача
зобов'язання, від виконання яких
останній звільнений на підставі ч. 4 ст.
4 Закону № 2464, у зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в частині
визнання нечинною вимоги №Ф-525-25 від
21.02.2014 року про сплату суми боргу із
сплати єдиного внеску, штрафів та пені
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10808,22
грн.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо стягнення з ОСОБА_1
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, суд зазначає, що
дана вимога є передчасною, оскільки
постанова суду, відповідно до якої була
визнана нечинною вимога
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату суми боргу із сплати
єдиного внеску, не набрала законної
сили, у зв'язку з чим суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області припинити стягувати з пенсії
ОСОБА_1 грошові кошти, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.2 ст. 162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, зобов'язання відповідача
утриматись від вчинення певних дій.

Отже, суд не може зобов'язати вчинити
певні дії або зобов'язати утриматись
від вчинення певних дій на майбутнє, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області припинити стягувати з пенсії
ОСОБА_1 грошові кошти задоволенню не
підлягають.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області відізвати з відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
вимогу №Ф - 711 про сплату недоїмки та
штрафу у загальному розмірі 7634,68 грн.,
суд зазначає наступне.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року по справі №805/9014/13-а задоволені
частково позовні вимоги фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, скасування рішення № 825-Ф від 25.04.2013
року, скасування акту № 252 від 08.04.2013
року, скасування вимоги про сплату
недоїмки з єдиного внеску № Ф 711 від
23.05.2013 року.

Скасовано повністю вимогу управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області № Ф 711 від
23.05.2013 року.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» №606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон №606) та Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999
року (із змінами та доповненнями)
(далі-Інструкція).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 Закону №606
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню.

Отже, в даному випадку позивачем
обраний невірний спосіб захисту
порушеного права та вищевказана
позовна вимога є зайвою з огляду на те,
що постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року по справі №805/9014/13-а вже скасовано
повністю вимогу управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області № Ф 711 від 23.05.2013 року.

У зв'язку з вищенаведеним суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області відізвати з відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
вимогу №Ф - 711 про сплату недоїмки та
штрафу у загальному розмірі 7634,68 грн.

Що стосується позовних вимог в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області скасувати вимогу №Ф-711ф про
сплату недоїмки та штрафу у загальному
розмірі 8828,71 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного
внеску подається до органу доходів і
зборів вищого рівня у письмовій формі
протягом десяти календарних днів, що
настають за днем отримання платником
єдиного внеску вимоги про сплату
єдиного внеску, з повідомленням про це
органу доходів і зборів, який прийняв
вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає
скаргу платника єдиного внеску,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його платнику
єдиного внеску протягом 30 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника єдиного
внеску поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
Якщо протягом цього строку вмотивоване
рішення органом доходів і зборів не
надсилається платнику єдиного внеску,
така скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
єдиного внеску.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки)
може бути скасована або в судовому
порядку, або органом доходів і зборів
вищого рівня, у зв'язку з чим суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області скасувати вимогу №Ф-711ф про
сплату недоїмки та штрафу у загальному
розмірі 8828,71 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з управління Пенсійного фонду України
в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на користь ОСОБА_1 безпідставно
стягнені грошові кошти у розмірі 1461,58
грн., суд зазначає, що дана вимога є
передчасною, оскільки вимога №Ф-711 від
09.08.2013 року на суму 7634,68 грн. не
скасована в судовому порядку та
знаходиться на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції, у зв'язку з чим суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції
закрити виконавче провадження від
04.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 7634,68
грн., про що винести відповідну
постанову, суд вважає їх
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки це є
правовим наслідком визнання нечинною
оскаржуваної вимоги про сплату суми
боргу із сплати єдиного внеску, штрафів
та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 10808,22 грн. №Ф-525-25 від 21.02.2014 року,
у зв'язку з чим суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Стосовно позовних вимог про стягнення
з Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області за рахунок
державного бюджету України моральної
шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другої цієї статті.

Таким чином, ст. 1167 Цивільного кодексу
України передбачає загальні підстави
відшкодування моральної шкоди, а саме:

- наявність шкоди;

- протиправність поведінки;

- причинний зв'язок між заподіяною
шкодою та протиправною поведінкою;

- вина особи, що завдала шкоду.

Частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу
України визначено, що моральна шкода
полягає:

- у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

- у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Крім того, пунктом 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди
підлягають наявність шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Таким чином, позивач не довів
заподіяння йому моральної шкоди, не
надав доказів та підтверджень
наявності причинного зв'язку між
шкодою та протиправними діяннями та
вини відповідача 1 та відповідача 2 в її
заподіянні, у зв'язку з чим, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог у цій
частині та відмовляє у їх задоволенні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області, Відділу державної виконавчої
служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання нечинною вимоги №Ф-525-25 від
21.02.2014 року, стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000,00 грн., визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії в частині визнання
нечинною вимоги про сплату суми боргу
із сплати єдиного внеску, штрафів та
пені на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10808,22
грн. №Ф-525-25 від 21.02.2014 року, в іншій
частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 87, 94 КАС України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Позов ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області, Відділу державної виконавчої
служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання нечинною вимоги №Ф-525-25 від
21.02.2014 року, стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000,00 грн., визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати нечинною вимогу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату суми боргу із сплати
єдиного внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 10808,22
грн. №Ф-525-25 від 21.02.2014 року .

В задоволені позову в інший частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 42,63 грн. (сорок
дві грн. 63 коп.).

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.