Справа № 487/2196/14-а
Суддя: Притуляк І. О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2196/14-а
Провадження № 2-а/487/140/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.04.2014 року Заводський
районний суд міста Миколаєва

у складі: Головуючого-судді -
Притуляк І.О.,

при секретарі судового засідання -
Уманському І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 ОСОБА_1 звернувся до Заводського
районного суду міста Миколаєва з
позовом, яким просив скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №404671 винесену
щодо нього 16.02.2014 року, згідно якої на
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн., мотивуючи тим, що працівниками ДАІ
безпідставно, без врахування всіх
обставин, було складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, що порушило його
права.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав із мотивів,
викладених в позові, наполягаючи на їх
задоволенні. Суду пояснив, що дійсно о
17:00 год. 16.02.2014 року, керуючи
транспортним засобом "Хюндай"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
рухався по пров. Башкірова в смт.
Березнегувате Миколаївської області,
перед початком здійснення маневру -
повороту ліворуч на вулицю 1-го Травня,
приблизно за 30 метрів до самого
повороту, увімкнув перемикач
світлового сигналу, однак, по причині
незадовільного стану дороги, в
результаті його маневру по об'їзду
вибоїни на проїздній частині, той
вимкнувся автоматично. Повторно
перемикач світлового сигналу він не
увімкнув, оскільки правилами
доружнього руху не передбачено вимогу
щодо в'їзду в поворот з увімкненим
сигналом світлового показчика.

Представник відповідача, до судового
засідання не з'явився, надав суду
заперечення на позовну заяву.

Вислухавши пояснення позивача, повно
та всебічно дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного:

16.02.2014 року інспектором УДАІ
Березнегуватського РВ УМВС України в
Миколаївській області складено
протокол про адміністративне
правопорушення АВ2 №545160, згідно якого
ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом
"Хюндай" державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, рухаючись по пров. Башкірова в
смт. Березнегувате Миколаївської
області, при повороті ліворуч на
вул.1-го Травня, не продублював свій
маневр світловим показчиком повороту
відповідного напрямку, чим порушив п.9.2
«б» ПДР України, за що відповідальність
передбачена ч.2 ст.122 КУпроАП.

Того ж дня на підставі зазначеного
протоколу інспектором ДАІ було
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення АА2
№404671 про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в дохід держави у розмірі 425 грн.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних та юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно пункту 9.2-б Правил дорожнього
руху, що затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 10
жовтня 2001 №1306 (далі ПДР України), водій
повинен подавати сигнали світловими
покажчиками повороту відповідного
напрямку, зокрема перед поворотом.

У судовому засіданні, позивач, не
спростовуючи факт, того, що
безпосередньо при повороті на вул.1-го
Травня, не увімкнув світловий показчик
повороту ( вказаний факт також знайшов
своє підтвердження в процессі огляду у
судовому засіданні відеозапису
порушення), наполягав на тому, що це не є
порушенням ПДР України, оскільки ним
завчасно було продубльовано маневр
світловим показчиком повороту
відповідного напрямку, у зоні
дорожнього руху, яку не було
зафіксовано при здійснені відео
фіксації.

Разом з тим, суд вважає доводи ОСОБА_1
безпідставними та наслідком хибного
тлумачення положень ПДР України,
оскільки відповідно до п.9.4, яких -
подавати сигнал покажчиками повороту
або рукою належить завчасно до початку
маневру (з урахуванням швидкості руху),
але не менш як за 50-100 м у населених
пунктах і за 150-200 м поза ними, і
припиняти негайно після його
закінчення (подавання сигналу рукою
слід закінчити безпосередньо перед
початком виконання маневру).

Закінченням маневру здійсненя
повороту є виїзд на пряму.

Згідно ст.69 КАС України, доказами у
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 251 КпроАП України передбачено,
що доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного
правопорушення, підтверджується
наданим суду Протоколом про
адміністративне правопорушення від
16.02.2014 року серії АВ2 №545160, яким
зафіксовано порушення позивачем п.9.2 б
ПДР, при обставинах встановлених судом,
та зазначених у оспорюваній постанові.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що постанова в справі про
адміністративне правопорушення від
16.02.2014 року серії АА2 №404671 є
правомірною, міру адміністративного
стягнення застосовано у мінімальних
розмірах визначених санкцією ст.122 ч.2
КУпроАП, а отже позовні вимоги ОСОБА_1
не є обгрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На підставі статтями 158-164 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення АА2 №404671
від 16.02.2014 року - відмовити.

Постанова остаточна.

СУДДЯ
І.О. ПРИТУЛЯК