Справа № 826/5667/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
30 квітня 2014 року м. Київ
№ 826/5667/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали
за позовом ОСОБА_1 до Начальника
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці проскасування наказу № 15о/с
від 21.01.2014 в частині та наказу № 17 від
24.01.2014 в частиніВ С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Управління міністерства внутрішніх
справ на Південно-Західній залізниці
(далі по тексту - відповідач) в якому
просить суд:
скасувати у частині ОСОБА_1 наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці від 21 січня 2014 року № 15 о/с
щодо накладення на ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у виді
звільнення з органів внутрішніх справ;
скасувати у частині ОСОБА_1 наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно-Західній
залізниці 24 січня 2014 року № 17 о/с про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ за порушення дисципліни;
зобов'язати Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці негайно
поновити капітана міліції ОСОБА_1 на
посаді старшого інспектора сектору
громадської безпеки лінійного відділу
на станції Київ-Пасажирський УМВС
України на Південно-Західній
Пункт 5 частини 1 статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
Як зазначено у позовній заяві, про
прийняття спірних наказів позивачу
стало відомо 24 січня 2014 року після
отримання витягу з наказу від 24 січня
2014 року № 17 о/с.
Натомість, адміністративний
позов ОСОБА_1 зареєстровано у Окружному
адміністративному суді міста Києва 28
квітня 2014 року (згідно відмітки
поштового штемпелю позов направлено 24
Обґрунтовуючи строк звернення до
суду, позивач посилається на статтю 21
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV та зазначає про
необхідність застосування до спірних
правовідносин трьохмісячного строк.
Проте, Окружний адміністративний
суд міста Києва не погоджується із
такими доводами з огляду на наступне.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV.
Відповідно до статті 21 зазначеного
Закону дисциплінарне стягнення може
бути оскаржено протягом трьох місяців
з дня ознайомлення з наказом особи, на
яку воно накладено. Пропущений строк
для подання скарги може бути поновлено
старшим прямим начальником, який має
право накладати дисциплінарні
стягнення. Старший прямий начальник у
разі надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Із змісту наведеної норми Закону видно,
що дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено в порядку підлеглості.
Цим спеціальним Законом строки
звернення до суду за захистом
порушеного права не встановлені.

Право особи оскаржити до суду рішення
про звільнення зі служби (або з посади)
з ініціативи адміністрації
регулюється названими законами,
Дисциплінарним статутом, тобто
спеціальним законодавством і порядок
передбачений КЗпП для вирішення
індивідуальних трудових спорів, і
норми законодавства про працю, що
регулюють припинення трудових
відносин, до цих правовідносин не
застосовуються.

Разом з тим, строки звернення до
адміністративного суду визначені
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року у справі № 826/16767/13-а.

Таким чином, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Враховуючи, що витяг з спірного наказу
позивачем отриманий 24 січня 2014 року
(про що зазначено в адміністративному
позові), а позов направлений до суду 24
квітня 2014 року, на момент звернення
позивача до суду минуло більш ніж
місяць з моменту отримання трудової
книжки.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
Кодексу адміністративного судочинства
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем не подано заяви про
поновлення процесуального строку
звернення до адміністративного суду,
як і не вказано інших обставин, які б
свідчили про поважність причин
пропуску строків звернення до
адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що встановлення
процесуальних строків законом
передбачено з метою дисциплінування
учасників адміністративного
судочинства та своєчасного виконання
ними передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Аналогічна позиція щодо дотримання
строків звернення до суду викладена і у
рішенні Конституційного суду України
від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/20 за
конституційним звернення громадянина
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення
положень статті 233 Кодексу законів про
працю України у взаємозв'язку з
положеннями статей 117, 237-1 цього
кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

За таких обставин та враховуючи, що
позовна заява та додані до неї
матеріали не містять доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, суд приходить до
висновку про те, що позивачем пропущено
встановлений частиною 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячний строк звернення до
суду, й підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними судом не встановлено.

Керуючись положеннями статей 99, 100, 155,
160, 165, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Управління міністерства
внутрішніх справ на Південно-Західній
залізниці про скасування наказів,
поновлення на посаді.

2. У випадку оскарження ухвали позовні
матеріли будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник