Справа № 553/989/14-а
Суддя: Тимчук Р. І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/989/14-а
Провадження № 2-а/553/55/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.04.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі :

головуючого судді - Тимчук
Р.І.

при секретарі -
Коломієць А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району м. Полтави
про визнання дій боржника - управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави про
визнання дій боржника - управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві протиправними,
посилаючись на те, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданим Полтавською обласною
державною адміністрацією 11 листопада
2009 року,

03 лютого 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві з
заявою щодо нарахувати та виплачувати
державну та додаткову пенсії з 01.01.2014
року відповідно до постанови
Апеляційного суду Полтавської області
від 23.03.2011 року, в задоволенні якої
відмовлено. Враховуючи викладене
просив суд задовольнити його позовні
вимоги

В судове засідання позивач не з'явився,
надавши заяву з проханням розглядати
справу без його участі (а.с. 9).

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Полтави в судове засідання не
з'явився, надавши заяву з проханням
проводити розгляд справи без участі
представника.

У поданих до суду письмових
запереченнях просив відмовити в
задоволенні позову за безпідставністю,
посилаючись на те, що з 1 листопада 2011
року виплата пенсії згідно рішення
суду припинена та відновлено виплата
пенсії в старих розмірах згідно
чинного законодавства, а саме: статтею
63 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону здійснюються
за рахунок коштів Державного бюджету.
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" (3491-VI, 14.06.2011)
визначено наступне: Прикінцеві
положення доповнити пунктом 4 такого
змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми
і положення статей 50, 51, 52. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України « Про соціальний захист
дітей війни» ... застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу України і
56 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про державний бюджет України на 2011
рік", встановлено, що відповідні
положення відповідають Конституції
України. Частиною 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік (4282-У1, 22.12.2011)
установлено, що у 2012 році норми і
положення статей 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статей 5 і 6
Закону України « Про соціальний захист
дітей війни» .. застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.
Частиною 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік (N 5515-VI, 06.12.2012) установлено, що у
2013 році норми і положення статей 50, 51, 52
та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статей 5 і 6 Закону України
« Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
З-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України від (далі- Рішення).
Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

1) однією з ознак України як
соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
Фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2) повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
Фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

У мотивувальній частині Рішення, яка є
обов'язковою до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Частиною 7 статті 20 Бюджетного кодексу
України передбачено, що за бюджетними
програмами;, здійснення заходів за
якими потребує нормативно-правового
визначення механізму використання
бюджетних коштів, головні розпорядники
коштів державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики. Враховуючи
викладене, Кабінет Міністрів України
має всі достатні правові підстави
врегулювати питання здійснення
соціальних виплат та допомоги в межах
фінансових ресурсів, передбачених
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік. З 01.01.2012 року розміри
підвищень непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення;
додаткових пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4; щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи; мінімальних пенсій по
інвалідності для осіб, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, що передбачені статтями 39,
50, 51, 52, 54 Закону відповідно, визначено
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Виплата пенсії
проводиться відповідно до чинного
пенсійного законодавства. Зважаючи на
викладені обставини відповідач просив
суд відмовити в задоволення позовних
вимог.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суддя, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є особою,
яка постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданим Полтавською обласною
державною адміністрацією 11 листопада
2009 року (а.с. 4).

Постановою Апеляційного суду
Полтавської області від 23 березня 2011
року скасовано постанову Ленінського
районного суду м. Полтави від 28 грудня
2009 року по справі ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району м. Полтави про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
прийнято нову постанову, якою
постановлено: Зобов'язано УПФУ
Ленінського району в м. Полтаві
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
відповідно до ст. 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 28.10.2005 року по 31.12.2007 року
та з 22.05.2008 р. по 27.10.2009 року виходячи з
встановленої законом мінімального
розміру пенсії за віком, визначеного
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з урахуванням положень ч. З ст.
67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 05.10.2006 року.
Зобов'язано УПФУ Ленінського району в
м. Полтаві здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2009
року виходячи з встановленої законом
мінімального розміру пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з урахуванням положень ч. З ст.
67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постанова Апеляційного суду
Полтавської області набрало законної
сили є остаточною та згідно ч. 2, 3 ст. 14
КАС України є обов'язковою до виконання
на всій території України.

Положеннями ст. 255 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

03 лютого 2014 року позивач
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві з заявою щодо нарахувати та
виплачувати державну та додаткову
пенсії з 01.01.2014 року відповідно до
постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року.
Лістом від 07.02.2014 року Ленінського
району в м. Полтава повідомило, що з 01
січня 2014 року розмір виплати пенсії за
рішенням судів визначений постановами
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
року №745 "Про встановлення деяких
розмір виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету" та
від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Посилання посадовими особами
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави на
постанову Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року №745 щодо визначення з
01.01.2014 року розміру моєї пенсії є
безпідставними, так як дія постанови
пунктом 8 визначена до 01 січня 2012 року і
не може бути підставою для нарахування
пенсії і за своїм характером є або
бездіяльністю, або посадовою
неспроможною дією займати керівні
посади і вказує на неналежне ставлення
деяких осіб Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району м.
Полтави до процесу організації
виконання рішення суду.

Визначення розміру пенсії з
01.01.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України Ленінського району м.
Полтави на підставі постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за рішенням суду є протиправними з
наступних підстав.

Прикінцевими положеннями Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" було надано право
Кабінету Міністрів України
застосовувати норми і положення статей
20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39,48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012-2013 роки.

В 2014 році Верховна Рада України не
надала право Кабінету Міністрів
України регулювати норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39* 48, 50, 51* 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
порядку та розмірах, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2014 рік.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 16
березня 2012 року №4 "Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зазначено,
що ураховуючи особливість дії в часі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно - правовій
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Однак, на виконання вимог Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" Кабінетом Міністрів
України постав не приймалося.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" прийнята не
на виконання вимог Законів України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" та
"Про Державний бюджет України на 2013
рік", а тому правами в 2012 та 2013 роках
наданими верховною Радою України щодо
встановлювати розмір соціальних
виплат, Кабінет Міністрів України не
скористався.

Стаття 19 Конституції
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями
частини четвертої статті 9 КАС України
у разі невідповідальності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю застосуванню підлягає статті
50, 54, Закону України ''Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Згідно частини 1 статті 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В результаті, відмова нарахування та
виплати державної та додаткової пенсії
за рішенням суду з 01.01.2014 року є
протиправною.

Постанова Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року
стосується періодичних платежів, які
мають не визначений у часі граничний
термін виплати, а нарахування пенсії
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року №1210 обмежує
встановлено судом право позивача на
отримання державної та додаткової
пенсії у розмірах визначених ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
01.01.2014 року до втрати позивачем такого
право, що є недопустимим.

Позивач перебуває на обліку в
УПФУ Ленінського району м. Полтави та
отримує пенсію на підставі Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їхнього життя і здоров'я, створення
єдиного порядку визначення категорій
зон радіоактивно забруднених
територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року № 796-XII в редакції, яка
набрала чинності з 01 січня 2004 року, в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком; для
інвалідів ІII групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного
Закону особам, віднесеним до категорії
1, інвалідам ІІ групи призначається
також щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком;
особам, віднесеним до категорії 1,
інвалідам ІІІ групи призначається
також щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 54
Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» змінено та
встановлено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:
по II групі інвалідності - 200
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Статтю 50 вказаного Закону викладено в
наступній редакції: інвалідам I групи -
30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Тому рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни,
внесені Законом України від 28.12.2007 №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" зміни до
статей, 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визначені
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Тому з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, та з
22.05.2008 року по теперішній час діє норма
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою встановлено, що
розмір пенсій для інвалідів ІI групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком, а розмір додаткової пенсії - 75 %
мінімальної пенсії за віком; для
інвалідів ІII групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком, а розмір
додаткової пенсії - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 року» від 14 червня 2011
року, який набрав чинності 18 червня 2011
року, прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, згідно
якого у 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, у позивача існує право на
отримання пенсії у розмірі не менше,
ніж 8 мінімальних пенсій за віком, що
передбачено ст. 54 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а також додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 50 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50, 54 вказаного Закону
випливає, що під час визначення розміру
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
основу її нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", де зазначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28
вищезазначеного Закону, де зазначено,
що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та додаткової
пенсії, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено
статтями 50, 54 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

При розрахунку державної пенсії та
додаткової пенсії, передбачених ст. ст.
50, 54 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосовується розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, який установлений у
законі про Державний бюджет України на
відповідний рік, та виходячи з якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у редакції
Закону України від 05.10.2006 року N 231-V у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Як встановлено в ч. 4 ст. 45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа; у разі настання обставин,
які тягнуть за собою зменшення пенсії, -
з першого числа місяця, в якому настали
ці обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 42
вищевказаного Закону у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 28 цього Закону. Перерахунок
пенсії провадиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.

З урахуванням викладеного, з 25 травня
2011 року позивач має право на
перерахунок основної пенсії в розмірі
не менше 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсій за віком, із
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого
Законами про державний бюджет на
відповідні періоди.

Як вбачається з листа Управлінням
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави,
адресованого позивачу та заперечень
відповідача., позивач отримує основну
пенсію та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
як інвалід ІІ групи, її розмір
обчислено без урахування вимог ст. ст.
50, 54 зазначеного Закону.

З урахуванням викладеного, позивач має
право на перерахунок пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", в
редакції Закону станом на 01 січня 2005
року, із урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком з 23 травня 2011 року.

Пенсійний фонд України діє на
підставі Положення «Про Пенсійний фонд
України» здійснює свої повноваження на
підставі пункту 15 даного Положення
через створені в установленому порядку
його територіальні управління.
Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсії приймається
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів. Територіальним
управлінням Пенсійного фонду України
за місцем проживання позивача є
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави належним
відповідачем по даній справі.

Доводи відповідача про відсутність
кошторисних призначень для реалізації
положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не можуть
бути підставою для невиконання вимог
зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини
неодноразово наголошував в своїх
рішеннях, що держава не може посилатися
на відсутність коштів як на підставу
невиконання нею взятих на себе
зобов'язань.

Відмову Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
у нарахуванні пенсії позивачу в
розмірі, передбаченому ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
слід визнати протиправною.

Зважаючи на те, що позовні вимоги
стосуються визнання дій відповідача
неправомірними, суд не знаходить
підстав для застосування положень ст.
256 КАС України щодо негайного виконання
постанови суду.

За таких обставин суд вважає, що
відповідачем порушено право на
отримання з 01.01.2014 року державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірах, визначених
постановою Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 64 Конституції України, ст.ст. 45,
54, 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, ч. 3 ст. 94,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави про
визнання дій боржника - управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві протиправними -
задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві щодо відмови нараховувати та
виплачувати з 01.01.2014 року ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії згідно
постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року
протиправними.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку через Ленінський
районний суд м. Полтави шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Р. І. Тимчук