Справа № 2а-3726/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року №
55856/12Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Судової-Хомюк Н.М.

суддів:
Гуляка В.В. та Довгополова О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші Івано-Франківської
області на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 05.04.2011р.
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші
Івано-Франківської області про
стягнення недоплаченого щомісячного
підвищення до пенсії дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2010р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив визнати дії відповідача
протиправними, зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплатити
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008р. по
31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р.
по 30.11.2010р., з урахуванням виплачених
сум Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що у зв'язку
з визнанням Конституційним судом
України такими, що не відповідають
Конституції України відповідних
положень Закону України «Про Державний
бюджет України» на 2007, 2008 роки, якими
була зупинена дія положень чинного
законодавства України, на підставі
якого було нараховано пенсію,
відповідач зобов'язаний був здійснити
перерахування пенсії, тобто привести у
відповідність з рішенням
Конституційного суду України розмір
виплат пенсії з врахуванням права на
надбавку як дитині війни.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача протиправними.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу з
урахуванням підвищення до пенсії як
дитині війни у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, яка обчислюється
відповідно до абзацу 1 частини 1 статті
28 Закону України Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 23.06.2010року по
30.11.2010року включно, з урахуванням
фактично виплачених коштів. В решті
позову відмовлено. Постанову допущено
до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду,
її оскаржив відповідач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що після прийняття
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008р. зміни до Законів
України про Державний бюджет на
відповідні роки не вносилися,
законодавчим органом не приймалися
акти на виконання вимог Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», не
визначено за рахунок яких коштів і
джерел, в якому порядку, яким чином
обчислювати розміри спірного
підвищення до пенсії.

Встановлений ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 23.12.2010 року,
та просив зобов'язати відповідача
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії з 09.07.07 року по
31.12.07 року, з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р.
по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 30.11.2010р.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Під час вирішення питання про
відкриття провадження у справі
місцевий адміністративний суд
перевіряє додержання строку звернення
до суду. У разі пропуску такого строку
та визнання вказаних особою причин
пропуску строку неповажними місцевий
адміністративний суд повинен ухвалою
залишити адміністративний позов без
розгляду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що адміністративний позов в
частині позовних вимог з 09.07.2007 року по
22.06.2010 року, слід залишити без розгляду.

Щодо позовних вимог щодо здійснення
позивачу нарахування та виплати
недоплаченого підвищення до пенсії за
період з 23.06.2010 року, колегія суддів
вважає, що такі підлягають задоволенню,
так як Законом України «Про Державний
бюджет на 2010 рік» дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей»
не зупинено. Відповідно до Закону
України «Про Державний бюджет на 2010
рік» розміри державних соціальних
гарантій на 2010 роки, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач у 2010 році, повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі відповідача, а
також виходячи з вимог п.15 Положення
про Пенсійний фонду України, затв.
постановою КМУ № 1261 від 24.10.2007р.,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами лише
цього Закону, чинним законодавством
інший мінімальний розмір пенсії за
віком не визначений, тому слід
застосовувати цей розмір.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії відповідача щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», із урахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправними;
зобов'язати відповідача провести
нарахування і виплачувати позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
починаючи з 23.06.2010 року по 30.11.2010 року
(згідно позовних вимог), із урахуванням
вимог ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених раніше
виплат.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 195,ч.1 197, п.3 ч.1 ст.198, 202,
ч.2 ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
05.04.2011 року у справі № 2а-3726/11 скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині вимог
з 09.07.2007 року по 22.06.2010 року, залишити без
розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші
Івано-Франківської області щодо
ненарахування та виплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 23.06.2010 року по 30.11.2010 року
включно, із урахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші
Івано-Франківської області провести
ОСОБА_1 нарахування і виплату
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 23.06.2010 року по 30.11.2010 року
включно, із урахуванням вимог ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період. В задоволенні решти
позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Судова-Хомюк Н.М.
Судді :Гуляк В.В. Довгополов О.М.