Справа № 813/1941/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/1941/14
зал судових засідань №6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання
представника позивача Чундак М.В.,
представника відповідача Вітіва В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" до
Державної фінансової інспекції у
Львівській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача,
Музею народної архітектури та побуту у
Львові про визнання протиправними дій,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Газ-Пласт-Буд"
звернулося до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції у
Львівській області, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача,
Музею народної архітектури та побуту у
м.Львові, в якому просить суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
викладення в акті ревізії №03-01-21/10 від
18.06.2013р. недостовірної, протиправної
інформації та неправдивих висновків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки відповідача про завищення
обсягів робіт з циклювання,
шпаклювання та шліфування улаштованих
паркетних дощок, лакування підлоги,
улаштування плінтусів дерев'яних,
високоякісного фарбування
полівінілацетатними водоемульсійними
сумішами, висловлені в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
Музею народної архітектури та побуту у
м.Львові за період з 01.10.2010р. по 01.04.2013р.
№03-01-21/10 від 18.06.2013р. є протиправними та
не відповідають дійсним обставинам
справи. Позивач зазначає, що всі роботи,
вказані ним в актах виконаних робіт,
виконані в повному обсязі, а розцінки
застосовані відповідно до будівельних
норм. Позивач вважає, що договори на
виконання робіт, укладені з Музеєм
народної архітектури та побуту у
м.Львові, є дійсними, а тому, відповідач
не має права вимагати від позивача їх
Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву від 17.03.2014р. №13-35/1783, в
якому просить суд відмовити у
задоволенні позову повністю. Свої
заперечення мотивує тим, що акт
ревізії, в якому викладено
узагальнений опис виявлених ревізією
порушень законодавства, що відповідає
правилам складання акта перевірки, не є
правовим документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії в розумінні
ч.1 ст. 17 КАС України. З цих підстав, на
думку відповідача, дії щодо включення
до акта ревізії №03-01-21/10 від 18.06.2013р.
певних висновків, не можуть бути
предметом окремого спору в суді ,
оскільки зауваження до акта ревізії та
висновки на них є невід'ємною частиною
акта. Це свідчить про те, що дії,
пов'язані з включенням до акта
висновків є обов'язковими, тоді як самі
висновки такими не є. Відповідач
зазначає, що висновки, викладені в акті
перевірки, не породжують правових
наслідків. Такі твердження акта
ревізії можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадані висновки акта.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у запереченні на
позовну заяву. Просив суд у задоволенні
позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити
повністю, з наступних підстав.
Позивач - ТзОВ «Газ-Пласт-Буд» в період
з 2011 про 2012 р.р. виконував для Музею
народної архітектури та побуту в
м.Львові ремонтно-будівельні роботи.
На підтвердження факту виконання робіт
для Музею народної архітектури та
побуту в м.Львові позивач надав суду
копії договорів №23 від 28.04.2011р., №28 від
05.05.2011р., №5/7-2 від 05.07.2012р., №5/7-3 від
05.07.2012р., №5/7-1 від 05.07.2012р., №9 від 30.08.2012р.,
№8 від 30.08.2012р., №3 від 03.09.2012р., довідок
про вартість виконання будівельних
робіт (та витрати) за липень 2012р. від
04.07.2012р., від 11.07.2012р., за вересень 2012 року
від 21.09.2011р., від 14.09.2011р., за квітень 2011р.
від 28.04.2011р., за травень 2011р. від 05.05.2011р.,
актів приймання виконаних будівельних
робіт зав липень 2012 року від 04.07.2012р.,
від 11.07.2012р., за вересень 2012 року 21.09.2011р.,
від 14.09.2011р., за квітень 2011р. від 28.04.2011р.,
за травень 2011р. від 05.05.2011р.
Державною фінансовою інспекцією у
Львівській області в період з 29.03.2013
року по 18.06.2013 року (з 15.04.2013 року по
13.05.2013 року та з 23.05.2013 року по 05.06.2013 року
ревізія призупинялася) проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Музею народної архітектури
та побуту у Львові (далі - Музей) за
період з 01.10.2010 року по 01.04.2013 року, про
що складено акт № 03-01-21/10 від 18.06.2013 року.
В акті зафіксовано ряд порушень,
виявлених під час проведення ревізії.
Так, ревізією виявлено завищення
окремих обсягів фактично виконаних
робіт ТзОВ "Газ-Пласт-Буд" у порівняні з
обсягами цих робіт прийнятими та
оплаченими замовником - Музеєм - по
актах приймання виконаних підрядних
робіт. Внаслідок оплат завищеної
вартості виконаних ремонтних робіт з
циклювання, шпаклювання та шліфування
улаштованих паркетних дощок, лакування
підлоги, улаштування плінтусів
дерев'яних, високоякісного фарбування
полівінілацетатними водоемульсійними
сумішами Музею завдано матеріальної
У зв'язку з встановленими під час
ревізії порушеннями Держфінспекцією у
Львівській області скеровано на адресу
Музею вимогу № 03-01-15м/5425 від 15.07.2013 року
"Про усунення недоліків та порушень за
наслідками ревізії", згідно з якою
вимагається усунути порушення шляхом
забезпечення відшкодування незаконних
видатків, проведення
претензійно-позовних робіт з
працівниками Музею та контрагентами,
відображення в обліку дебіторської
заборгованості сум зайво витрачених
коштів або стягнення таких з винних
На виконання вказаної вимоги
Держфінінспекції у Львівській області
Музей скерував на адресу позивача
претензію від 05.12.2013р. №352 на суму
Не погоджуючись з діями відповідача
щодо викладення в акті ревізії №03-01-21/10
від 18.06.2013р. недостовірної,
протиправної інформації та
неправдивих висновків щодо завищення
обсягів робіт з циклювання,
шпаклювання та шліфування улаштованих
паркетних дощок, лакування підлоги,
улаштування плінтусів дерев'яних,
високоякісного фарбування
полівінілацетатними водоемульсійними
сумішам, виконаних позивачем за
замовленням Музею, позивач звернувся
до суду з вимогою визнати
протиправними дії відповідача щодо
викладення в акті ревізії №03-01-21/10 від
18.06.2013р. недостовірної, протиправної
інформації та неправдивих висновків.
При вирішенні спору по суті суд виходив
Відповідно до п.3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 12 січня
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
У цьому випадку акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства, що в свою чергу
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 КАС.
За змістом частини першої статті 13
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» дії або
бездіяльність посадових осіб органу
державного фінансового контролю
можуть бути оскаржені в судовому або
адміністративному порядку.
Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження дій службової особи, які
пов'язані з порушенням порядку
проведення перевірки (ревізії),
наприклад із порушенням трудового
розпорядку такою особою під час
проведення ревізії; дій, які полягають
у перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу,
(ревізії); дій щодо проведення ревізії
без установлених законом підстав
та/або з порушенням чинного
Дії службової особи щодо включення до
акта певних висновків не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки
заперечення, зауваження до акта
ревізії (за їх наявності) та висновки на
них є невід'ємною частиною акта. Це
свідчить про те, що дії, пов'язані з
включенням до акта висновків, є
обов'язковими, тоді як самі висновки
Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу є висновками тільки
контролюючого органу, зазначення яких
в акті перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.
Отже, предметом оскарження відповідно
до статті 13 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» є дії
чи бездіяльність службових осіб, якщо
вони обмежують чи порушують права,
свободи чи законні інтереси особи.
З огляду на наведене суд вважає, що акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта. Вказана позиція
суду узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, висловленою у
Постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13, яка
відповідно до ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх судів України, що
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.
Суд зазначає, що позивач фактично
оскаржує акт ревізії (висновки), що
унеможливлює розгляд такого спору в
судовому порядку.
Позовні вимоги ТзОВ «Газ-Пласт-Буд» за
своєю суттю є вимогами про
спростування висновків контролюючого
органу, викладених в акті ревізії від
18.06.2013 р. № 03-01-21/10, з метою створення
правових передумов для оскарження
винесеного за результатами такої
ревізії рішення, тобто вимогами про
оскарження акта ревізії.
Водночас, відповідно до ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
Акти перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні
приписів КАС України, оскільки не
спричиняє виникнення будь-яких прав і
обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а, отже, не може порушити
прав та інтересів позивача. З огляду на
це, в задоволенні позову слід відмовити
Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.
У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволені адміністративного позову
Судові витрати стягненню зі сторін не
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 29.04.2014р.

Суддя
А.Г.Гулик