Справа № 241/239/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скудін В.Є.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
справа №241/239/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Сухарька М.Г.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області на постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від 25
березня 2014 року у справі № 241/239/14-а за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання неправомірним дій
та за зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області задоволені
частково позовні вимоги ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про визнання неправомірним дій
та за зобов'язання вчинити певні дії.

Скасовано рішення Пенсійного фонду від
14.02.2014 , № 156/80 про відмову в перерахунку
пенсії.

Зобов'язано УПФУ у Першотравневому
районі провести з 01.02.2014 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально побутових
потреб та індексації заробітної плати
які враховуються при обчисленні пенсії
та з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу», в редакції яка діяла
на час призначення пенсії позивачу.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
Пенсійний фонд діяв у межах діючого
законодавства враховуючи положення
статті 33 Закону № 3723-ХІІ, вказана
допомога не входить до складу
заробітної плати державного службовця
та є разовою виплатою. Просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

3а змістом статті 37 Закону № 3723-ХІІ (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону №
108/95-ВР встановлено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-ХІІ
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-1V до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
сума індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-1V та
стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, а не таким, які
щодо спірних відносин е загальними
(статті 33, 37 Закону № 3723-ХІІ та стаття 2
Закону № 108/95-ВР), що підтверджується
судовою практикою.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання (про що
зазначено в Рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005),
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимості
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
та сформулював правову позицію, у
відповідності з якою Конституція і
закони України визначають окремі
категорії громадян України, які
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
яких відносяться громадяни, яким
пенсія призначається по спеціальним
законам. В рішеннях Конституційного
Суду України зазначалось, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги: необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
зменшення обсягу зазначеного права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до діючих законів у
відповідності до ст. 22 Конституції
України не допускається.

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав та свобод
людини та громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення передбачене статтями 1,3,
ч. 2 ст.6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ст. 23, ч. 1 ст.
24 Конституції України, яка є в сфері
пенсійного забезпечення, не може бути
відмінена, звужена. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є
виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
передбаченого ст. 8 Конституції України
та ст. 8 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Що стосується строку звернення до суду,
то суд першої інстанції вважав, що
строк звернення позивачем не
пропущений і рахує його з дня винесення
рішення ПФУ, від 14.02.2014 року.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області на постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від 25
березня 2014 року у справі № 241/239/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного
суду Донецької області від 25 березня 2014
року у справі № 241/239/14-а - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

М.Г.Сухарьок