Справа № 812/2194/14
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2194/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Ірметової О. В.

За участю секретаря судового засідання
Козловської А. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокуратури міста Луганська в
інтересах держави в особі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Луганськвантажтранс" про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Прокуратури
міста Луганська в інтересах держави в
особі Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Луганськвантажтранс" про стягнення
заборгованості.

Прокурором було подано до суду заяву
про зменшення позовних вимог, в якому
прокурор посилався на те, що відповідач
у зв'язку з несплатою єдиного внеску
має податковий борг на загальну суму 560
922,76 грн. З метою стягнення податкового
боргу була виставлена вимога форми "Ю"
№Ю-265-11 від 07.03.2014. Враховуючи те, що сума
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідачем не
сплачена, прокурор просив стягнути з
Державного підприємства
"Луганськвугілля" на користь
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів 560 922,76 грн.

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача підтримала
позовні вимоги.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заперечень на
адміністративний позов не надав.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 р. №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ)
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платниками
єдиного внеску є: роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами; фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

У ч.2 ст.6 вказаного Закону зазначено,
що платник єдиного внеску зобов'язаний
зокрема своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Статтею 9 цього Закону обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником
безготівкових коштів з його
банківського рахунку, за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

При цьому, платники, зазначені у пункті
1 частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону визначено, що
у разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 13
Закону № 2464 органи доходів і зборів
мають право стягувати з платників
несплаченої суми єдиного внеску.

Частиною 4 ст.25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування " передбачено, що
орган доходів і зборів у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі, якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці
дев'ятому цієї частини, орган доходів і
зборів також має право звернутися до
суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464 з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Виходячи з аналізу наведеного, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство
"Луганськвугілля" має статус юридичної
особи, зареєстроване Виконавчим
комітетом Луганської міської ради, ін.
н. 32473323 (а. с. 8).

Судом встановлено, що відповідно до
облікової картки платника податку
відповідачем підлягає перерахуванню
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів за грудень 2013 року та січень
2014 року єдиний внесок в сумі 560 922,76 грн.
(а. с. 125-127).

Відповідно до звітів за грудень 2013 року
та січень 2014 року відповідачем
підлягає перерахуванню до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів єдиний внесок в сумі 819470,17
грн. (а. с. 23-31). Відповідачем частину
боргу було сплачено до податкового
органу (а. с. 71-116). Таким чином, на
теперішній час заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування становить 560 922,76
грн.

Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів відповідачу було
направлено вимогу №Ю-265-11 від 07.03.2014
року про сплату заборгованості в сумі
560 922,76 грн.(а. с. 21).

Зазначена вимога отримана Державним
підприємством "Луганськвугілля" 11.03.2014,
що підтверджується підписом
уповноваженої особи на поштовому
повідомленні (а. с. 21), відповідачем у
встановлені законодавством строки не
оскаржена, сума заборгованості ним до
податкового органу не перерахована.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму у встановлені Законом
строки відповідач в добровільному
порядку не сплатив, не оскаржив її та не
узгодив суму недоїмки з органами
доходів та зборів, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її погашення станом на день
розгляду справи не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Від представника відповідача надійшла
заява про встановлення способу і
порядку виконання рішення шляхом
розстрочення виконання рішення
строком на 24 місяці з оплатою згідно
графіку розстрочення його виконання. В
обґрунтування заяви відповідач
зазначив, що ДП "Луганськвугілля" є
планово - збитковим підприємством,
коштів від реалізації вугільної
продукції не вистачає для оплати всіх
необхідних видатків, в зв'язку з чим
підприємство не має можливості
здійснити погашення податкового боргу
одним платежем.

Представник прокуратури та
представники позивача не заперечували
проти задоволення заяви про
встановлення способу та порядку
виконання судового рішення шляхом
розстрочення його виконання.

Відповідно до ст. 257 КАС України, у разі
необхідності спосіб, строки і порядок
виконання можуть бути визначені у
самому судовому рішенні.

Представником відповідача в
обґрунтування поданої заяви надано
баланс (звіт про фінансовий стан)
підприємства станом на 31.12.2013 (а.с.59-60),
звіт про фінансові результати за 2013 рік
(а.с.61-62), які не спростовують можливість
виконання судового рішення у спосіб,
передбачений ст.95 Податкового кодексу
України.

Крім того, встановлення способу,
строку і порядку виконання судового
рішення є правом, а не обов'язком суду
при наявності певних обставин, які не
були ані зазначені, ані встановлені
судом під час розгляду справи.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
105, 158-163, Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокуратури
міста Луганська в інтересах держави в
особі Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Луганськвантажтранс" про стягнення
заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути кошти з Державного
підприємства "Луганськвугілля" (ін. н.
32473323, юр. адреса: вул. Лермонтова, буд. 1В,
м. Луганськ, Луганська область, 91022) з
рахунків у банках, обслуговуючих
боржника, за боргом по сплаті єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 560 922,76 грн.
(п'ятсот шістдесят тисяч дев'ятсот
двадцять дві грн. 76 коп.), на користь
Державного бюджету України (р/р
2805, код платежу 71010000, банк ГУ ДКСУ
у Луганській області, МФО 804013,
отримувач УДКСУ у м. Луганську, і. к.
37991503).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 29 квітня 2014 року.

Суддя
О.В. Ірметова