Справа № 808/2586/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року (10 год. 00 хв.)Справа №
808/2586/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Лазаренка М.С., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області

до: Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Мелітополі Запорізької області

про: узгодження сум витрат по виплаті
допомоги на поховання та спонукання до
підписання акту,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду із
позовом звернулося Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області (далі - позивач) до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Мелітополі
Запорізької області (далі - відповідач),
в якому просить суд:

- визнати, що допомога на поховання
за померлого ОСОБА_2 підлягає
відшкодуванню відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Мелітополі
Запорізької області;

- зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Мелітополі
Запорізької області прийняти до заліку
витрати управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області по виплаті допомоги на
поховання за померлого ОСОБА_2 у сумі 302
грн. 37 коп., відобразивши цю суму в акті
щомісячної звірки витрат поточного
місяця.

Позивач обґрунтовує позовні
вимоги тим, що Пенсійним фондом України
та Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, яким визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України. Згідно з
Порядком, управління Пенсійного фонду
в районах і містах та відділення
Виконавчої дирекції фонду соціального
страхування у цих районах у
встановлений Положенням термін
проводять звірку про визначення сум
витрат і подають звірки Головному
обласному управлінню Пенсійного фонду
України та Обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Фонд соціального
страхування на централізованому рівні
- до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду. У разі відсутності
згоди на прийняття до заліку витрат з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань вимоги про
відшкодування таких сум мають
вирішуватися в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, проте 22.04.2014 подав
до суду клопотання про розгляд справи
за його відсутності та просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, 22.04.2014 надіслав
на адресу суду заперечення (вх. №15612), в
яких зазначає, що при підписанні актів
звірки відділенням Фонду правомірно не
було прийнято до заліку витрати на
допомогу на поховання, оскільки
позивачем не було надано висновку
медичного закладу про причинний
зв'язок смерті ОСОБА_2 з отриманою ним
травмою на виробництві. Також зазначає,
що механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання встановлений на
централізованому рівні, а саме між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків та Пенсійним фондом
України.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи зазначеної вище
норми, відсутності потреби
заслуховування свідків або експертів,
наявність достатніх матеріалів та
відсутність перешкод для розгляду
справи по суті на підставі наявних у
справі доказів, суд вирішив розглянути
справу у порядку письмового
провадження.

З урахуванням приписів статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши її обставини та перевіривши
їх наданими доказами, судом
встановлено наступне.

Згідно акту про нещасний випадок від
25.02.1989 громадянин ОСОБА_2, працюючи на
ЗТП Хлібокомбінат в с.м.т. Мирне
Мелітопольського району отримав
трудове каліцтво, внаслідок чого, йому
виплачувалась пенсія по інвалідності
відповідно до статті 26 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
наданою відділом державної реєстрації
актів цивільного стану по місту
Мелітополю реєстраційної служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції у Запорізькій
області (актовий запис №158 від 30.10.2012).

31.01.2014 за заявою особи, яка здійснювала
поховання померлого, було видане
одноразове доручення на отримання
допомоги на поховання №275.

05.02.2014 допомога на поховання була
отримана, що підтверджується талоном
до одноразового доручення, який
повернувся з відділення зв'язку після
оплати допомоги.

Позивачем направлено відповідачу акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за лютий місяць 2014 року.

Судом встановлено, що сума витрат на
виплату допомоги на поховання
відповідачем прийнята не була, що
підтверджується таблицею розбіжностей
до інформації про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за лютий 2014 року (копія
наявна у матеріалах справи).

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в Україні від
14.01.1998 № 16/98-ВР (далі - Основи) залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ.
Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Крім того, відповідно до пункту 4
«Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворюванн», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697, відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, оскільки померлий ОСОБА_2
отримував пенсію по інвалідності, а
особа, яка здійснила поховання
померлого отримала допомогу на його
поховання, тому орган Пенсійного фонду
має право на відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсії.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві
положення) Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, які
отримували вищезазначену пенсію щодо
відшкодування витрат на виплату
допомоги на поховання сім'ї якого або
особі, яка здійснила поховання такої
особи щодо яких виник спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. При цьому право на таке
забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві з
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.
Підпунктом «а» статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу
XI (Прикінцеві положення) Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги. Абзацом третім пункту 3
розділу XI встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували Фонду страхові
платежі підприємства, що ліквідувалися
та на яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого. Як вбачається з абзацу 7
наведеного вище пункту, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених
статтею 21 Закону України «Про охорону
праці», які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на
території якої вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами
можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території Російської
Федерації, Білорусі, Узбекистану,
Казахстану, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків. Разом з тим, обраний
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права суд вважає частково
таким, що не відповідає змісту прав
управління Пенсійного фонду України
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4, не
врегульовано спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
включення до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

У відповідності до статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а згідно з частиною
першою статті 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

А відтак, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко