Справа № 811/3485/13-а
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2013 року
справа №
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жука Р.В., за участю секретаря Бондар
Я.Г. та представників:
позивача: Топонар Н.С.;
відповідача: Блажко А.П.;
третьої особи: не зявився,
розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПрокурора Маловисківського
району Кіровоградської областідо
третя особаМаловисківської районної
державної адміністрації Головне
управління Держкомземагенства у
Кіровоградській областіпровизнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,- На підставі частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 19 листопада 2013
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Прокурор Маловисківського району
Кіровоградської області звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Маловисківської районної державної
адміністрації Кіровоградської
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Головне
управління Держземагенства у
Кіровоградській області, про визнання
протиправними дії Маловисківської
районної державної адміністрації в
частині відхилення подання прокурора
Маловисківського району та
зобов'язання Маловисківської районної
державної адміністрації внести зміні
до розпоряджень №520-р та 710-р від 21.06.12
року та 20.08.12 року відповідно в частині
розміру земельної ділянки, на яку
надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земель сільськогосподарського
призначення (пасовища) державної
власності (резервного фонду) в оренду,
шляхом зменшення розміру площі
земельної ділянки на 8 га.
Позивач свої вимоги мотивував тим, що
відповідачем в порушення ч.5 ст.116 ЗК
України прийняті розпорядження №520-р
від 21.06.12 року та №710-р від 20.08.12 року.
23.09.2013 року прокуратурою внесено
подання голові Маловисківської
районної державної адміністрації, яке
розглянуто та відхилено.
Представник відповідача в судовому
засіданні надав заперечення.
Дослідивши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено та не спростовується
сторонами, що 16 травня 2012 року головою
Маловисківської районної державної
адміністрації прийнято розпорядження
№365-р, яким надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства 4 громадянам загальною
площею 8 га за рахунок земель державної
власності сільськогосподарського
призначення на території Ленінської
сільської ради (а.с.15).
На підставі вищезазначеного
розпорядження громадянами розроблено
та погоджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства (а.с.16-23).
21 червня 2012 року головою
Маловисківської районної державної
адміністрації прийнято розпорядження
№520-р «Про надання на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у оренду» та 20 серпня 2012 року
внесені зміни до нього розпорядженням
№710-р. Даними розпорядженнями
відповідач надав дозвіл ОСОБА_3 на
розроблення проекту землеустрою щодо
сільськогосподарського призначення
(пасовища) державної власності
(резервного фонду) в оренду загальною
площею 86 га для випасання худоби на
території Ленінської сільської ради
Прокуратурою Маловисківського району
Кіровоградської області проведена
перевірка додержання вимог
законодавства при використанні земель
сільськогосподарського призначення в
діяльності Маловисківської районної
державної адміністрації. Під час
перевірки виявлено порушення ч.5 ст.116
ЗК України, а саме: розпорядженнями
№520-р та 710-р від 21.06.12 року та 20.08.12 року
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок площею 86 га до єдиного масиву
землі у оренду, проте розпорядженням
№365-р 16.05.2012 року вже було надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
23 вересня 2013 року прокурором
Маловисківського району
Кіровоградської області внесено
подання голові Маловисківської
районної державної адміністрації про
вирішення питання щодо визнання
такими, що втратили чинність
розпорядження №520-р та 710-р від 21.06.12
року та 20.08.12 року яке розглянуто та
Положення статті 1 Земельного кодексу
України фактично відтворює основні
засади земельних відносин, що
визначені Конституцією України.
Так, ч. 1 ст. 14 Конституції України
встановлено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції
України право власності на землю
Зміст ч. 3 ст. 1 Земельного кодексу
України по суті кореспондує з ч. 3 ст. 13
Конституції України, відповідно до
якої власність зобов'язує та не повинна
використовуватися на шкоду людині і
З аналізу вищезазначених норм суд
зазначає, що саме ст. 1 Земельного
кодексу України закріплює принцип
гарантування та захисту права
власності, що є однією з важливих
функцій держави. Сутність гарантій
права власності на землю розкриваються
також через інші норми Конституції
України, а саме ст. 41 Конституції
України, що проголошує непорушність
права приватної власності і покладає
на державу обов'язок забезпечити
захист права усіх суб'єктів права
Крім того, Конституція України
закріплює, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
Гарантії прав на землю визначені в
Розділі V Земельного кодексу України,
відповідно до якого держава забезпечує
громадянам рівні умови захисту прав
власності на землю та визначає, що
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених Земельного
кодексу України та іншими законами
В той же час, закріплюючи гарантії
права власності на землю, ч.3 ст.1
Земельного кодексу України передбачає,
що використання власності на землю не
повинно завдавати шкоди правам і
свободам інших громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.
Громадяни та юридичні особи, як
суб'єкти права, згідно з частиною
першою статті 116 Земельного кодексу
України можуть набувати земельні
ділянки державної або комунальної
власності у приватну власність або ж у
користування за рішеннями органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
цим Кодексом або за результатами
Відповідно до частини 5 ст. 116
Земельного кодексу України надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.
В зазначеній процесуальній нормі
визначено загальне правило. Природа
деяких титулів землекористування
дозволяє винятки із цього правила: без
викупу земельні ділянки можуть
надаватися на праві емфітевзису та
суперфіцію згідно ст.102-1 Земельного
кодексу України, без викупу та
вилучення - на праві земельного
сервітуту згідно ст.98 Земельного
кодексу України, для проведення
розвідувальних робіт відповідно ст.97
Земельного кодексу України.
Суд звертає увагу на те, що необхідно
мати на увазі, що земельні ділянки,
надані в користування, можуть бути
вилучені, а ті, що надані у власність,
можуть бути тільки викуплені у їх
Представник відповідача зазначив, що
землі на які розпорядженням №365-р 16.05.2012
року надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність ніяким чином не
вилучалися та не викупалися.
Розпорядження №365-р 16.05.2012 року не
скасовувалось та є чинним.
Виходячи з наведених норм права та
встановлених по справі дійсних
обставин, суд дійшов висновку, що
Маловисківською районною державною
адміністрацією при прийнятті
розпорядженнями №520-р від 21.06.12 року та
№710-р від 20.08.12 року не враховано того
факту, що до земельних ділянок площею 86
га і становить єдиний масив землі
включені земельні ділянки на які вже
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність.
Разом з тим, на думку суду, є не
обґрунтованими позовні вимоги щодо
визнання дій відповідача
протиправними в частині відхилення
подання з наступних підстав.
Так, Законом України «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо розмежування земель державної та
комунальної власності» від 06.09.2012 року,
законодавець вніс зміни до Земельного
кодексу України, зокрема до статті 122
Земельного кодексу України.
Відповідно з даними змінами з 1 січня 2013
року центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають у
власність або у користування земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності.
Тобто, розпорядження землями державної
власності сільськогосподарського
призначення перейшло від місцевих
державних адміністрацій до
Держземагенства України та його
територіальних органів.
Оскільки, подання прокурора надійшло
вже після набрання чинності змін до
статті 122 Земельного кодексу України,
суд приходить до висновку, що
райдержадміністрація не мала
повноважень щодо розпорядження
землями сільськогосподарського
призначення, тому позовні вимоги в
даній частині задоволенню не
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Кіровоградського окружного
адміністративного суду,
Маловисківською районною державною
адміністрацією не доведено
правомірність прийняття спірних
розпорядженнь, з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов прокурора Маловисківського
району Кіровоградської області
підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов - задовольнити
Зобов'язати Маловисківську районну
державну адміністрацію внести зміни до
розпоряджень №520-р та 710-р від 21.06.2012
року та 20.08.2012 року відповідповідно в
частині розміру земельної ділянки на
яку надано дозвіл ОСОБА_3 на
розроблення проекту землеустрою щодо
сільськогосподарського призначення
(пасовища) державної власності
(резервного фонду) в оренду, шляхом
зменшення розміру площі земельної
В іншій частині позовних вимог -
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складений
24.11.2013р.

Суддя
Р.В.
Жук