Справа № 286/292/14-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" квітня 2014 р.
Справа № 286/292/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Житомирській області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "07" лютого 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконною та скасування постанови
органу ДВС ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить визнати незаконною
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області від 30 березня 2011
року ВП №23314239 про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2а-144/09
виданого 30.11.2010 року Овруцьким районним
судом, зобов»язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області відновити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2а-144/09 виданого
30.11.2010 року, мотивуючи тим, що
відповідачем не було вчинено всіх
необхідних дій для виконання постанови
суду.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 07 лютого 2014
року позовні вимоги відмовлено.

Визнано постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області від 30.03.2011 року про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2а-114/09,
винесену у виконавчому провадженні
№23314239 незаконною та скасувати її.

В апеляційній скарзі відділ
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову суду та
прийняти нову про відмову задоволення
позовних вимог.

Позивач та представник відповідача в
засідання суду не з'явились, хоча про
дату, час та місце проведення судового
засідання були повідомлені належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення сторонам рекомендованою
кореспонденцією судових повісток та
копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону, примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирської області знаходилось
виконавче провадження №23314239 з
виконання виконавчого листа №2а-144/09
виданого 30.11.2010 року Овруцьким районним
судом про зобов»язання управління
праці та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
нарахувати та виплатити ОСОБА_3
заборгованість з доплати до заробітної
плати, відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ") за 2005 рік,
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень відкрите
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2а-144/09 виданого
30.11.2010 року і боржнику надано термін 7
днів для добровільного виконання
рішення суду.

Державним виконавцем, в ході
примусового виконання рішення суду
встановлено, що рішення суду боржником
не виконано, в зв'язку з чим на
виконання вимог ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про накладення штрафу за
невиконання рішення суду в розмірі 340
грн. А станом на 21.03.2011 року рішення суду
так і не було виконано. У зв'язку з цим,
відповідно ст. ст.75,89 Закону, державним
виконавцем повторно винесено
постанову про накладення штрафу за
невиконання рішення суду в розмірі 680
грн.

Разом з тим оскільки виконати рішення
суду без участі боржника неможливо,
тому державний виконавець підготував
та направив повідомлення до
прокуратури щодо прийняття рішення про
притягнення до кримінальної
відповідальності посадових осіб
боржника - управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира за
невиконання рішення суду.

30.03.2011 року виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2а-144/09
закінчено, відповідно до п.11 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження».

Однак, державним виконавцем при
винесенні постанови про закінчення
виконавчого документа не було
враховано наступні вимоги
законодавства та положення Конвенції,
не вчинено всіх можливих дій,
передбачених Законом, щодо виконання
рішення суду та дій щодо притягнення до
відповідальності особи винної у
невиконанні рішення суду.

У відповідності до ст.30 вказаного
Закону державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із ст.49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із ст.47
цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із ст.48 цього Закону. Державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження

Статтею 27 Закону визначено, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Статтею 17 Закону України « про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» визначено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.38 рішення
Європейського суду з прав людини від 29
червня 2004 року по справі «Жовнер проти
України» державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням.

Згідно із п. 29 рішення Європейського
суду з прав людини від 13.07.2006 року по
справі "Васильєв проти України"
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає
держава, яка в особі компетентного
органу повинна повернути борг
позивачу. Відтак, відсутність
бюджетних коштів не може бути
підставою для невиконання судового
рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи наведені вище положення
чинного законодавства, колегія
апеляційного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
посадова особа відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області, приймаючи рішення про
закінчення виконавчого документа,
діяла у спосіб, що не передбачений
положеннями Закону України "Про
виконавче провадження", що є підставою
для визнання протиправною та
скасування постанови від 30.03. 2011 року
про закінчення виконавчого
провадження.

Щодо строку звернення з позовною
заявою, то враховуючи обставини
зазначені судом першої інстанції,
причини пропуску строку є поважними,
оскільки дізнався при отриманні листа
ДВС УДВ 14.01.2014 року та з позовом
звернувся в десятиденний термін.

Суд дослідив представлені докази,
надав їм належну правову оцінку,
з'ясував обставини, що мають значення
для вирішення справи та зробив
обґрунтований висновок про скасування
постанови державного виконавця щодо
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.11 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження".

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "07" лютого 2014
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Житомирській області м-н
Соборний,1,м.Житомир,10014

4-третій особі: УПСЗН Богунського
району, вул. Перемоги, 55, м. Житомир - ,