Справа № 2а-279/12/0370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа №
9104/56502/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватного підприємства «Антон-Плюс»
на ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року про закриття провадження у справі
за позовом приватного підприємства
«Антон-Плюс» до прокуратури м.Луцька,
державної податкової служби у
Волинській області про визнання
протиправними дії, скасування
протоколу та акту,-

В С Т А Н О В И В :

приватне підприємство «Антон-Плюс»
звернулося в суд першої інстанції з
позовом до прокуратури міста Луцька,
Державної податкової служби у
Волинській області в якому просило
визнати протиправними дії посадових
осіб прокуратури міста Луцька та
посадових осіб управління податкової
міліції державної податкової
адміністрації у Волинській області під
час проведення перевірки приватного
підприємства «Антон-Плюс» та частково
скасувати результати перевірки у
вигляді протоколу про вилучення речей
та документів у вигляді належного
приватного підприємства «Антон-Плюс»
обладнання та частково скасувати акт
прийому-передачі на відповідальне
зберігання товарно-матеріальних
цінностей в частині передачі на
відповідальне зберігання належного
приватному підприємству «Антон-Плюс»
обладнанню.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року закрито провадження у справі, з
підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції приватне
підприємство «Антон-Плюс» оскаржило
його в апеляційному порядку, вважає, що
ухвала винесена з порушенням норм
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа
має право звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори юридичних осіб із суб'єктами
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, якщо позивач вважає, що
цими рішеннями, діями чи бездіяльністю
його права чи свободи порушені або
порушуються, створено або створюються
перешкоди для їх реалізації або мають
місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.
2, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України).

Тому апелянт вважає, що позивач на
власний розсуд визначає, чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Апелянт зазначає, що в судовому
засіданні достовірно встановлено, що
відповідачі проводили перевірку
приватного підприємства «Антон-Плюс»
не в межах наданих їх законом
повноважень, оскільки мали направлення
для проведення перевірки приватного
підприємства «Ампер-3». А тому
складений перевіряючими протокол про
вилучення належних приватному
підприємству «Антон-Плюс» 9 одиниць
виробничого обладнання позбавив
позивача можливості здійснювати свою
подальшу виробничу діяльність на
власному обладнанні, що обмежило його
підприємницьку діяльність.

Стаття 265 Кодексу України про
адміністративні правопорушення надає
право уповноваженим особам вилучати
речі та предмети, які є знаряддям або
об'єктом правопорушення, з обов'язковим
складанням протоколу або з відповідним
записом в протоколі про
адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду до Волинського окружного
адміністративного суду.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Постановляючи ухвалу суд першої
інстанції правильно врахував, що
відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Суд першої інстанції закриваючи
провадження у справі вважав, що
оскаржувані позивачем протокол від
26.01.2012 року про вилучення речей та
документів та акт прийому-передачі на
відповідальне зберігання
товарно-матеріальних цінностей від
26.01.2012 року не породжують будь-яких
правових наслідків та не встановлюють
будь-яких прав і обов'язків для
позивача, тому не можуть бути предметом
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів зазначає, що дії які
оскаржує позивач були вчинені в рамках
кримінального судочинства, а
відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові спори,
що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

З врахуванням зазначеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвала відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного
підприємства «Антон-Плюс» - залишити
без задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2012 року про закриття
провадження по справі № 2а/0370/279/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин