Справа № 803/728/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Справа № 803/728/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання
Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Гудька О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася з позовом до Ягодинської
митниці Міндоходів (далі - Ягодинська
митниця) про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 10 жовтня 2013
року №205000006/2013/000107/2 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 10 жовтня
2013 року №205070000/2013/00155 (а.с.3-6, 50-53).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач безпідставно та
неправомірно відмовив у здійсненні
митного оформлення товару - сала
свинного замороженого на загальну суму
13993,40 євро, придбаного позивачем згідно
з контрактом від 02 жовтня 2013 року
№25448-46/2013/DE, який укладений із компанією
"Tonnies Lebensmittel GmbH & Co.KG" (Німеччина), та за
інвойсом від 08 жовтня 2013 року №217970.
Такий товар був поданий до митного
оформлення 10 жовтня 2013 року із наданням
відповідачу усіх необхідних
документів.

В графах 12, 45 митної декларації (МД) від
10 жовтня 2013 року № 205070000/2013/051477 позивач
вказала митну вартість у сумі 164127,31
грн., еквівалентну 15193,40 євро (13993,40 євро
заявлена вартість товару та 1200,00 євро -
вартість перевезення товару),
визначену за ціною контракту в порядку,
передбаченому статтею 58 Митного
кодексу України (далі - МК України). За
результатами розгляду наданих
документів відповідач вказав на
необхідність підтвердження заявленої
митної вартості товару відповідно до
статті 53 МК України шляхом надання
прайс-листа виробника товару;
банківських платіжних документів про
оплату товару; висновку про вартісні та
якісні характеристики товару,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями.

Того ж дня Ягодинська митниця
відмовила у митному оформленні товару
та видала позивачу картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205070000/2013/00155
від 10 жовтня 2013 року (далі - картка
відмови) з підстав невідповідності
заповнення граф 12, 45 МД вимогам статті 53
МК України. Рішенням про коригування
митної вартості товарів №205000006/2013/000107/2
від 10 жовтня 2013 року Ягодинська митниця
визначила митну вартість товару за
ціною 1,0877 євро за кілограм, що
становить 21744,36 євро за партію товару,
що імпортувалася. Таким чином, різниця
між митною вартістю, визначеною
Ягодинською митницею та митною
вартістю, визначеною декларантом,
складає 7750,96 євро за всю партію.

Позивачем з метою запобігання псування
товару та нарахування штрафних санкцій
за можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, 10 жовтня 2013 року
подано нову МД №205070000/2013/051509. Митне
оформлення у цьому випадку проводилось
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

Разом з тим, відповідно до правил
частини восьмої статті 55 МК України 20
грудня 2013 року позивачем надіслано
митному органу документи, які ним
витребовувались, однак, за
результатами їх розгляду, відповідач
вказав про неможливість застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, зважаючи на
невідповідність у документах.

На думку позивача, відповідач
безпідставно відмовив у перегляді
митної вартості поставленого
позивачем товару, внаслідок чого не
було скасовано картку відмови та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 10 жовтня 2013 року
№205000006/2013/000107/2. Вважає, що ним для
митного оформлення товару було надано
достатньо документів для
підтвердження митної вартості за
першим методом - за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції). Ціна на товар, який
імпортувався, зазначена в інвойсі і
відповідає ціні, зазначеній в
прайс-листі виробника товару. Ціни,
зазначені в проформі та інвойсі,
відповідають цінам, зазначеним в
прайс-листі. Рівень таких цін
додатково підтверджує лист ДП
"Укрпромзовнішекспертиза".

Крім того, позивач вказує, що вимога
Ягодинської митниці надати додаткові
документи неаргументована, оскільки
ним не вказано, у яких саме документах,
поданих декларантом, наявні
розбіжності чи ознаки підробки, чи
яких відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, вони не містять.

Таким чином, позивач стверджує, що
митна вартість товару, розрахована
декларантом за основним методом
становила 15193,40 євро, а розрахунок такої
митної вартості проведений на основі
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що підлягають
обчисленню. В свою чергу, відповідач, не
довів, що декларантом було заявлено
неповні або недостовірні відомості про
митну вартість товару, або було невірно
визначено митну вартість товару.
Відповідач у відповідності до вимог
статті 55 МК України повинен був
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів та повернути
грошову заставу.

З наведених підстав позивач просить
позов задовольнити повністю.

Відповідач в запереченні проти
адміністративного позову позовні
вимоги не визнав (а.с.40-42). Зазначив, що
ОСОБА_3 через свого представника 10
жовтня 2013 року подала митну декларацію
№ 205070000/2013/051477 разом із документами на
підтвердження митної вартості за ціною
договору (контракту). Відповідно до
статті 54 МК України орган доходів і
зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа,
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості. З метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товару в
порядку статті 53 МК України декларанту
запропоновано надати додаткові
документи, про що зроблено відмітку у
декларації митної вартості (ДМВ).
Оскільки декларант відмовився надати
такі документи, то у митному оформленні
товару за заявленою ним митною
вартістю було відмовлено.

Щодо послідовності застосування
методів визначення митної вартості,
відповідач вказує, що діяв в межах та на
підставі статті 57 МК України. У графі 33
рішення про коригування митної
вартості товарів від 10 жовтня 2013 року
№205000006/2013/000107/2 наведено обґрунтовані
підстави неможливості застосування
кожного наступного методу визначення
митної вартості товарів - аж до
резервного. При здійсненні митного
оформлення товару за митною
декларацією від 10 жовтня 2013 року
№205070000/2013/051477 Ягодинською митницею
було встановлено, що згідно з ціновою
інформацією ЄАІС Державної митної
служби України митна вартість товару
"сало свинне заморожене, в обрізках без
спецій" має становити 1,0877 євро/кг.
Приймаючи рішення про коригування
митної вартості товару, відповідачем
було враховано раніше визнані
(визначені) митними органами вартості
за МД від 27 серпня 2013 року №401090000/2013/17421,
МД від 11 вересня 2013 року №110070000/2013/315519.

У зв'язку з невідповідністю у поданих
позивачем для підтвердження заявленої
митної вартості додаткових документах,
Ягодинська митниця листом
проінформувала ОСОБА_3 про
неможливість застосування митної
вартості, заявленою нею. Крім того, під
час митного оформлення позивачем також
не було подано документи для
підтвердження витрат на
транспортування. Контрактом на
перевезення від 13 лютого 2013 року №
9/2013/PL передбачено обов'язок ОСОБА_3
забезпечити упаковку і маркування
вантажу, і перед подачею транспортного
засобу підготувати вантаж для
навантаження, забезпечити оперативне
навантаження/розвантаження
транспортного засобу, а такі витрати в
силу вимог пункту 6 частини десятої
статті 58 МК України є складовими митної
вартості. Однак, як свідчить довідка
про транспортні витрати від 10 жовтня 2013
року, вартість навантаження 0 євро.
Докази оплати витрат на
транспортування під час митного
оформлення, як і після його завершення,
не надавалися. В свою чергу, відомості
про визначення митної вартості товарів
повинні базуватися на об'єктивних
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

З наведених підстав вважає
оскаржувані картку відмови та рішення
про коригування митної вартості
відповідають нормам чинного
законодавства, а тому в задоволенні
позову просив відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримує з підстав, викладених у
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнає з підстав,
викладених у письмовому запереченні
проти нього, в задоволенні позову
просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року
на підставі контракту від 02 жовтня 2013
року №25448-46/2013/DE, укладеного між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та
компанією "Tonnies Lebensmittel GmbH & Co.KG"
(Німеччина), та інвойсу від 08 жовтня 2013
року №217970, позивач ввезла на територію
України товар - "сало свинне заморожене,
в обрізках, без спецій, без теплової,
кулінарної обробки, без консервування,
без харчових добавок та приправ",
кількістю 19991,5 кг та вартістю 13993,40 євро,
визначеною у інвойсі (9999,00 кг. за ціною
0,60 євро/кг, 9992,50 кг. - 0,80 євро/кг.) - а.с.11-12.

В графах 12, 45 МД № 205070000/2013/051477 від 10
жовтня 2013 року декларантом вказано
митну вартість товару за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, - 164127,31
грн. або 15193,40 євро, розраховану з
урахуванням вартості товару 13993,40 євро
та вартості перевезення товару 1200,00
євро.

Посадовою особою митного органу у
графі "Для відміток митниці" декларації
митної вартості (ДМВ) від 10 жовтня 2013
року №205070000/2013/051431 було зроблено запис
про необхідність подання в порядку
статті 53 МК України додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, а саме: прайс-листа
від виробника товару, банківських
платіжних документів про оплату
товару, висновку про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовленого
спеціалізованою експертною
організацією. Представник декларанта
ознайомився із зазначеним записом та
повідомив про надання таких документів
у визначений законодавством термін
(а.с.13 зворот).

Того ж дня, 10 жовтня 2013 року Ягодинською
митницею було відмовлено у митному
оформлені товару та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205070000/2013/00155
у зв'язку з невідповідністю заповнення
граф 12, 45 МД вимогам статті 53 МК
України, рішення про коригування
митної вартості товарів від 10 жовтня 2013
року №205000006/2013/000107/2 та запропоновано
привести рівень митної вартості товару
в графах 12, 45 МД у відповідності до
вказаного рішення про коригування
митної вартості товарів, в якому
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визнана у зв'язку з тим, що
документи, які подані для
підтвердження митної вартості, не
містять усіх даних, необхідних для
визначення митної вартості за методом
обраним декларантом, а саме - не подані
документи для підтвердження митної
вартості відповідно до статті 53 МК
України (а.с.43-44).

Згідно з рішенням про коригування
митної вартості товарів від 10 жовтня 2013
року №205000006/2013/000107/2 Ягодинською
митницею було визначено митну вартість
партії товару у кількості 19991,5 кг на
загальну суму 21744,36 євро, тобто за ціною
1,0877 євро/кг. Різниця між митною
вартістю, визначеною митницею, та
митною вартістю, визначеною
декларантом за першим методом, складає
7750,96 євро. При цьому у рішенні про
коригування митної вартості вказано,
що митним органом проведено процедури
консультації з декларантом та
досягнуто згоди, щодо неможливості
застосування наступних методів
визначення митної вартості, а саме
методу 2а (стаття 59 МК України) та методу
2б (стаття 60 МК України) з причин
відсутності у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні та
подібні (аналогічні) товари, методу 2в
(стаття 62 МК України) та методу 2г
(стаття 63 МК України) з причини
відсутності вартісної основи для
розрахунку митної вартості в митного
органу та декларанта. Таким чином,
митну вартість визначено за шостим
(резервним) методом (стаття 64 МК
України) на підставі цінової
інформації МД №401090000/2013/17421 від 27 серпня
2013 року, МД №110070000/2013/315519 від 11 вересня
2013 року, наявних в митного органу (а.с.44).
Представник декларанта рішення
підписав із зауваженням про не
проведення консультацій.

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, позивачем через
уповноважену особу було подано для
митного оформлення товару нову МД від 10
жовтня 2013 року №205070000/2013/051509, вказавши
у її графах 12, 45 митну вартість,
наведену у інвойсі №217970 (а.с.29). Митне
оформлення у цьому випадку проводилось
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

Виходячи із загальних завдань
адміністративного судочинства - захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, при наданні правової оцінки
рішенню Ягодинської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 10 жовтня 2013 року №205000006/2013/000107/2 і
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 10
жовтня 2013 року №205070000/2013/00155, судом дії
та рішення відповідача перевірялись на
відповідність вимогам частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України),
зокрема, чи вчинені (прийняті) вони на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою та другою
статті 51 МК України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу. Митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Як передбачено статтею 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МК України також визначено,
що заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. У випадках,
визначених цим Кодексом, для заявлення
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, органу доходів і зборів, який
проводить митне оформлення цих
товарів, разом з митною декларацією та
іншими необхідними для митного
оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості.

Судом встановлено, що декларуючи митну
вартість товару згідно із МД від 10
жовтня 2013 року № 205070000/2013/051477 за
основним (першим) методом - за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, встановленим статтею 57
МК України, позивач керувався
контрактом від 02 жовтня 2013 року
№25448-46/2013/DE, укладеним із компанією "Tonnies
Lebensmittel GmbH & Co.KG" (Німеччина).

Відповідно до частини першої, другої
статті 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Для митного контролю і митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, позивачем було надано
наступні документи: контракт від 02
жовтня 2013 року №25448-46/2013/DE (а.с.9-10);
інвойс від 08 жовтня 2013 року №217970 (а.с.11);
МД від 10 жовтня 2013 року № 205070000/2013/051477
(а.с.12); декларацію митної вартості від 10
жовтня 2013 року №205070000/2013/051431 (а.с.13);
міжнародну товарно-транспортну
накладну (СМR) від 08 жовтня 2013 року №217970
(а.с.15); сертифікат про походження
товару від 08 жовтня 2013 року №А085666
(а.с.16); ветеринарне свідоцтво від 10
жовтня 2013 року ВРД-00 №794400 (а.с.19);
сертифікат якості від 08 жовтня 2013 року
(а.с.17); контракт про перевезення товару
від 13 лютого 2013 року № 9/2013/PL (а.с.20);
довідку про транспортні витрати від 10
жовтня 2013 року (а.с.19); копію декларації
країни відправлення від 08 жовтня 2013
року №13DE67E4 (а.с.20); інші документи,
перелічені в графі 44 ВМД (а.с.12).

В свою чергу, відповідно до частини
другої статті 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Частина друга статті 52 МК України
імперативно зобов'язує декларанта або
уповноважену ним особу, які заявляють
митну вартість товару, подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно з приписами статті 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Пунктом 2.3 Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 2012 року №
599, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 18 червня 2012 року за №
984/21296, визначено: "Запис щодо рішення,
яке прийняте посадовою особою митного
органу за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, учиняється таким
чином: якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Кодексу, посадова особа митного органу
у графі "Для відміток митного органу"
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки".

Як вбачається з ДМВ від 10 жовтня 2013 року
№205070000/2013/051431 у графі "Для відміток
митного органу" інспектором було
зроблено запис про необхідність
подання відповідно до статті 53 МК
України додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості (а.с.13).

Відповідно до частини третьої статті 53
МК України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Отже, орган доходів і зборів наділений
повноваженнями в порядку здійснення
перевірки митної вартості, заявленої
декларантом, пред'являти йому вимогу
щодо надання додаткових документів для
підтвердження митної вартості
виключно з підстав наявності у поданих
декларантом документах розбіжностей,
ознак підробки або відсутності всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п'ятою статті 58
МК України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України
визначено витрати, які додаються до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари
(складові митної вартості), якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: серед
цього переліку - витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України;
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України;
витрати на страхування цих товарів та
ін.

Як вбачається з ДМВ від 10 жовтня 2013 року
№205070000/2013/051431 (а.с.13-14), в розрахунку
митної вартості товару витрати на
транспортування товару (до митного
поста Ягодин кордон України) у сумі
12963,048 грн., що еквівалентно 1200 євро,
декларант включив і ці витрати брали
участь при розрахунку митної вартості,
водночас витрати на страхування,
навантаження (розвантаження) товару
відсутні. В довідці перевізника про
транспортні послуги вказано, що
страхування товару не проводилось, а
вартість навантаження - 0 євро (а.с.19).

Відсутність таких витрат як складових
митної вартості може вказувати на
наявність сумніву митного органу в
правильному визначенні митної
вартості декларантом, достовірності
поданих документів. Однак, у такому
разі митний орган відповідно до
частини третьої статті 53 МК України мав
би зобов'язувати декларанта надати
додаткові документи на підтвердження
саме таких відсутніх показників.
Вимога Ягодинської митниці про надання
додаткових документів (прайс-листа від
виробника товару, банківських
платіжних документів про оплату
товару, висновку про якісні та вартісні
характеристики товарів,
підготовленого спеціалізованою
експертною організацією) має
відповідати такій меті, якщо такі
документи дають можливість перевірити
числові показники, на підставі яких
розрахована митна вартість за основним
методом. В іншому випадку вимога надати
такі документи, які перераховані в
частині третій статті 53 МК України, є
формальною і спрямована на заздалегідь
передбачуване прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів за
другорядним методом.

Як вбачається з пункту 2.2.2 контракту
від 13 лютого 2013 року № 9/2013/PL про надання
послуг з перевезення
експортно-імпортних вантажів, ОСОБА_3
зобов'язана забезпечити упаковку і
маркування вантажу, і перед подачею
транспортного засобу підготувати
вантаж для навантаження, забезпечити
оперативне навантаження/розвантаження
транспортного засобу (а.с.18). Разом з
тим, згідно з пунктом 5.1 контракту від 02
жовтня 2013 року №25448-46/2013/DE поставка
товару здійснюється автотранспортом
на територію України на умовах згідно з
Правилами Інкотермс-2010, а саме EXW або
FСА, вказаних в інвойсі.

Як свідчить МД №205070000/2013/051477 поставка
товару здійснювалася згідно з інвойсом
від 08 жовтня 2013 року № 217970 (а.с.12). Як
передбачено інвойсом, поставка товару
здійснювалася на умовах FCA - Rheda-Wiedenbruck
(а.с.11).

У відповідності до Правил
"Інкотермс-2010" термін FCA (Free Carrier)
означає, що продавець вважається тим,
хто виконав своє зобов'язання по
поставці товару, який пройшов митне
очищення для ввезення, з моменту
передачі його в розпорядження
перевізника в обумовленому пункті.
Вибір пункту поставки впливає на
зобов'язання
навантаження/розвантаження товару в
даному місці. Якщо поставка
здійснюється в приміщенні продавця, то
продавець несе відповідальність за
відвантаження товару. Якщо поставка
здійснюється в іншому місці, то
продавець за відвантаження товару
відповідальності не несе.

Про необхідність підтвердження
безпосередньо витрат з
навантаження/розвантаження товару ні у
ДМВ №205070000/2013/051431 від 10 жовтня 2013 року -
а.с.13 (в графі "для відміток митного
органу"), ні у картці відмови не
зазначено. Про необхідність такого
підтвердження відповідач заявив лише у
письмовому запереченні проти позову.
Доводи митниці на підтвердження
обґрунтованості відмови у митному
оформленні товару за першим основним
методом вказують на свідоме створення
декларанту таких умов, виконання яких
все одно не сприятиме визнанню митної
вартості за ціною контракту, бо надані
додаткові документи (крім прайс-листа
виробника) загалом не розкривають
складових ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті (як-от
висновки про якісні показники,
підготовлені спеціалізованими
організаціями).

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі, зокрема,
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари (пункт 2 частини
шостої статті 54 МК України).

Як передбачено частиною сьомою статті
54 МК України у разі якщо під час
проведення митного контролю орган
доходів і зборів не може аргументовано
довести, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до частини третьої
зазначеної статті за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано, наявну в
митного органу інформацію (у тому числі
щодо числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом;
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої органом доходів
і зборів, та фактів, які вплинули на
таке коригування (частина друга
вказаної статті).

Частина друга статті 64 МК України
встановлює, що митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті (при застосуванні резервного
методу), повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях. Відповідно
до частини першої статті 33 МК України
інформаційні ресурси органів доходів і
зборів складаються із відомостей, що
містяться у документах, які надаються
під час проведення митного контролю та
митного оформлення товарів,
транспортних засобів, та інших
документах.

В обґрунтування рішення про
коригування митної вартості
Ягодинською митницею вказано, що митна
вартість товарів не може бути визнана у
зв'язку з тим, що документи, які подані
для підтвердження митної вартості, не
містять усіх даних, необхідних для
визначення митної вартості за методом,
обраним декларантом (а.с.44 зворот).
Проте, які конкретно дані є
непідтвердженими, відповідач не
вказав. Як вбачається з зазначеного
рішення, митну вартість визначено за
резервним методом згідно зі статтею 64
МК України на підставі цінової
інформації МД від 27 серпня 2013 року
№401090000/2013/17421, МД від 11 вересня 2013 року
№110070000/2013/315519.

Судом не приймається до уваги
посилання представника відповідача на
те, що згідно із МД від 27 серпня 2013 року
№401090000/2013/17421, МД від 11 вересня 2013 року
№110070000/2013/315519 вартість ідентичного
товару є вищою, ніж та, що заявлена
декларантом, оскільки такі митні
декларації відповідачем надані не
були, хоч судом витребовувалися, а
надано лише електронні витяги з них
(а.с.45). Із наданих витягів неможливо
встановити, за яким методом визначено
ціну товару у таких деклараціях, тим
більше, якщо така ціна визначена у
зв'язку з коригуванням митним органом
вартості товару, то чи оскаржував
декларант рішення про визначення
митної вартості саме у такому розмірі.
У витягах відсутня інформація про ціну
за одиницю товару, умови поставки (які
складові включалися до митної вартості
декларантами). Слід також зазначити, що
за загальним правилом формально інший
рівень митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення,
сам по собі не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Наведене також вказує на те, що рішення
Ягодинської митниці про коригування
митної вартості товарів та картка
відмови в прийнятті митної декларації
є необґрунтованими, а отже -
протиправними та підлягають
скасуванню.

За наведених вище обставин, суд вважає,
що відповідач аргументовано не довів,
що декларантом заявлено неповні та/або
недостовірні дані про митну вартість
товарів, чи декларантом неправильно
визначено митну вартість товарів, та що
відсутність у поданих для митного
оформлення чи додатково поданих
документах є відомості, що не
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомості щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, є іншими. Позивач застосував
перший метод визначення митної
вартості за відсутності встановлених
обмежень та надав митному органу всі
документи, надання яких визначена
законом, на підтвердження ціни
імпортованого товару. Крім того, при
визначені митної вартості за шостим
методом Ягодинська митниця не
обґрунтувала із посиланням на подані
декларантом документи неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості, заявленої
декларантом.

Як передбачено частиною сьомою статті
55 МК України у випадку незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року
представником ОСОБА_3 було подано нову
МД № 205070000/2013/051509, ДМВ № 205070000/2013/051509
(а.с.29-30) із сплатою митних платежів
згідно з частиною сьомою статті 55 МК
України, а товар випущено у вільний
обіг.

Відповідно до частини восьмої статті 55
МК України протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. Позивач скористалася
таким правом та 20 грудня 2013 року
направила Ягодинській митниці заяву №
427 (а.с.21) з додатковими документами щодо
задекларованого позивачем товару, які
вказані у вказані у графі "Для відміток
митного органу" ДМВ №205070000/2013/051431, а
саме: прайс-лист фірми виробника від 10
вересня 2013 року (а.с.22), копію проформи
№25448-217970 від 02 жовтня 2013 року (а.с.23),
копію експертного висновку ДУ
"Волинська регіональна державна
лабораторія ветеринарної медицини" від
15 жовтня 2013 року №2471/003362і/1/13, лист ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 18 грудня
2013 року №5785 (а.с.25), платіжне доручення в
іноземній валюті від 03 жовтня 2013 року
№1111 (а.с.26), повідомлення SWIFT від 03
жовтня 2013 року № 7264LI. 6243UBGB (а.с.27).

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом (частина дев'ята статті 55 МК
України).

08 січня 2014 року Ягодинська митниця,
розглянувши заяву ОСОБА_3 з додатково
поданими документами, листом № 1/1.2-6/0017
повідомила про неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом. Мотивами такої
відмови було те, що в наданому
позивачем прайс-листі не зазначено
стан сала, не зазначено, що дані ціни є
остаточними. Також Ягодинська митниця,
вказує, що лист ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" носить лише
консультаційний характер та не може
бути використаний для підтвердження
вартості на поставлений товар (а.с.28).

Суд не погоджується з такими
твердженнями відповідача. Як
вбачається з листа ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 18 грудня
2013 року №5785 рівень ціни на заморожене
свиняче сало, що імпортувався
позивачем згідно з інвойсом від 08
жовтня 2013 року №217970 відповідно до
контракту від 02 жовтня 2013 року
№25448-46/2013/DE, відповідає поточній
кон'юнктурі ринку; рівень цін може
змінюватись в залежності від якості
зазначеного товару, умов оплати,
розміру партії, кон'юнктурної ситуації
на ринку, тощо (а.с.25). Пунктами 2.3.- 2.4.
зазначеного контракту від 02 жовтня 2013
року №25448-46/2013/DE передбачена ціна за
товар - 0,70 євро/кг та обумовлено, що ціна
товару може змінюватися в залежності
від якості товару, поточної кон'юнктури
ринку та інших факторів. Зазначений
висновок щодо вартості товарів
застосовуються додатково при
визначенні митної вартості чи
здійсненні митної оцінки і
безпосередньо на його основі позивач
митну вартість не розраховував,
оскільки в основу розрахунку покладено
контракт та інвойс. Водночас, заявлена
позивачем митна вартість навіть не є
найнижчою від вартості товару, що
склалася на ринку і визначена ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" в межах від
0,54 до 1,00 євро/кг (а.с.25). На думку суду,
такий висновок у сукупності з іншими
наданими позивачем документами для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, підтверджують таку
вартість.

Крім того, у вказаному листі
Ягодинської митниці відсутні будь-які
зауваження відносно поданих ОСОБА_3
експертного висновку ДУ "Волинська
регіональна державна лабораторія
ветеринарної медицини" від 15 жовтня 2013
року №2471/003362 і/1/13 та банківських
платіжних документів про оплату
товару.

Таким чином, жодний із доказів,
досліджених судом, не вказує на
підтвердження позиції Ягодинської
митниці щодо застосування резервного
методу визначення вартості товарів та
спростування можливості застосування
основного методу. Інших обставин, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, та інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару,
судом не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Ягодинською митницею не доведено, що в
порушення частини другої статті 58 МК
України використані декларантом
відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні або що декларант не
дотримався обов'язку, встановленого
частиною другою статті 52 МК України
стосовно надання достовірних
відомостей про визначення митної
вартості на об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню шляхом визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів від 10 жовтня 2013 року
№205000006/2013/000107/2 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 10 жовтня
2013 року №205070000/2013/00155.

Оскільки позов підлягає задоволенню,
то за правилами статті 94 КАС України на
користь позивача слід присудити
судовий збір у сумі 146,16 грн., сплачений
згідно з платіжним дорученням від 09
квітня 2014 року №247 (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 71, 94, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 10 жовтня 2013 року
№205000006/2013/000107/2 та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 10 жовтня
2013 року №205070000/2013/00155.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 146,16
грн. (сто сорок шість грн. 16 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 30 квітня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В.Каленюк