Справа № 824/1238/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/1238/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

представників сторін:

позивача - Столярко В.В.,

відповідача - Перепелиця П.М.,, Мусюрка
О.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області

до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма Дністер»

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області (далі - позивач) звернувся до
суду із вказаним адміністративним
позовом, в якому просить стягнути з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дністер» (далі - відповідач)
заборгованість по виплаті і доставці
пільгової пенсії в сумі 12910,10 грн.

Позов мотивовано тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
по платежах до Пенсійного фонду
України, а саме по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
2013 р. та січень-лютий 2014 р. на загальну
суму 12910,10 грн. Оскільки, заборгованість
в добровільному порядку відповідачем
не сплачена, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення вказаної
заборгованості в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких, вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю,
зазначаючи, що атестація робочого
місця коваля не проводилася, тому стаж
роботи ОСОБА_4 не відповідає дійсному.
Також вказував, що
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дністер» не являється діючим
підприємством, в зв'язку з втратою
матеріальної бази та земельних
ресурсів.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, просили у
його задоволенні відмовити та надали
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дністер» (60213, Чернівецька область,
Сокирянський район, с. Кормань,
ідентифікаційний код 30774121)
зареєстроване як юридична особа 14.02.2000
р. та взяте на облік управлінням
Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області 14.02.2000 р. (а.с. 15, 29-31, 32 ).

Відповідно до довідки виданої
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дністер» від 24.02.2010 р. №63, останній
підтвердив стаж роботи громадянину
ОСОБА_4 ковалем ручної ковки металу.
Вказаний період зарахований позивачем
до стажу роботи, які дає право на
пільгову пенсію за віком по Списку № 1,
згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (а.с. 56).

Також вказана обставина
підтверджується протоколом про
призначення пенсії №6219 від 23.12.2011 р.
(а.с. 60, 61).

У зв'язку з призначенням вказаній особі
пільгової пенсії, Управління
Пенсійного фонду України в в
Сокирянському районі Чернівецької
області надіслало на адресу позивача
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій
відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
що підлягає відшкодуванню за 2013 р. та
січень-лютий 2014 р. (а.с. 16, 17, 18). Вказані
розрахунки отримані відповідачем
23.01.2013 р., що підтверджується відміткою
про вручення рекомендованого
поштового відправлення (а.с. 19).

Оскільки відповідач добровільно не
відшкодував фактичні витрат на виплату
та доставку пенсій за 2013 р. та січень -
лютий 2014 р. в сумі 12910,10 грн., позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення боргу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши думку сторін, встановивши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції
роботодавець зобов'язаний своєчасно та
в повному розмірі сплачувати належні
йому страхові внески.

Згідно ст. 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі
- Закон № 400/97-ВР) відповідач взятий на
облік в органах Пенсійного фонду
України та є платником збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №
400/97-ВР платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до п. 6.4, 6.5 та 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правлінням Пенсійного
фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р.,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1), розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. 2 розділу XV Перехідних
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20 січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій. Розрахунки
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які
подаються до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду України
зазначених в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

У відповідності до п. 6.9 цієї Інструкції
у разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Сторонами не заперечувалося, що
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях надіслало на адресу
позивача розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині пенсій
відповідно до п.«а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що підлягає
відшкодуванню за 2013 р. та січень-лютий
2014 р. на суму 12910,10 грн.

Судом встановлено, що вказані
розрахунки отримані відповідачем
23.01.2014 р., що підтверджується відміткою
про вручення рекомендованого
поштового відправлення.

Відповідачем зазначена в розрахунках
сума фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за 2013 р. та за січень -
лютий 2014 р. не сплачена, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість в сумі 12910,10
грн.

Статтею 17 Закону № 400/97-ВР встановлено
обов'язок страхувальника виконувати
вимоги, передбачені цим Законом, а
також нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 цього Закону
управління Пенсійного фонду має право
стягувати з платників страхових
внесків несплачені суми.

З матеріалів справи видно, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання в частині відшкодуванню
витрат Пенсійному фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тому суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позову в повному обсязі та стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 12910,10
грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача
щодо відсутності у нього обов'язку
відшкодовувати пільгову пенсію
призначену ОСОБА_4 за Списком № 1 згідно
п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у зв'язку з тим,
що атестація робочого місця коваля
ручної роботи не проводилася, оскільки
вказана обставина спростовується
наявними матеріалами справи, а саме
наказом № 8 від 30.04.2002 р. «Про підсумки
атестації робочого місця за умови
праці коваля ручного кування», а також
висновком Державної експертизи умов
праці Чернівецької області щодо якості
проведеної атестації робочих місць за
умовами праці у товаристві з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дністер»
від 30.11.2009 р. №2/05-114 (а.с. 57, 59).

Також суд, звертає увагу, на те що
скрутне матеріальне становище
відповідача не є підставою для не
виконання ним своїх зобов'язань щодо
відшкодування витрат Пенсійному фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідач не надав
доказів відсутності або погашення ним
заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст. 35, 71, 86, 94, 158, 162, 163, 167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дністер»
на користь управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області заборгованість
по виплаті і доставці пільгових пенсій
в сумі 12910,10 грн.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 05 травня 2014 р.

Суддя

Левицький В.К.