Справа № 809/2088/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
Справа № 876/12064/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2013р. по
справі за позовом
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" до управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій та
скасування рішення про застосування
санкцій,-

встановив:

11.07.2013 року позивач -
Редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій та
скасування рішення про застосування
санкцій.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
внаслідок протиправної бездіяльності,
неправомірних, на думку позивача, дій з
проведення перевірки, відповідачем
прийнято незаконне рішення про
застосування фінансових санкцій за № 4
та № 352 від 10.06.2013 року та від
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" протиправно вимагається
сплата заборгованості до бюджету
Пенсійного фонду України.

Позивач зазначає, що
Редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" є сумлінним платником внесків
до Пенсійного фонду України. Так,
впродовж 2004-2013 років позивач щомісяця
подавав звітність до управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі, відповідно до якої і проводив
утримання страхових внесків та єдиного
внеску із заробітної плати найманих
працівників, в тому числі і тих,
трудовий стаж яких дає право на
одержання пенсії відповідно до Закону
України "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів". Вказав
при цьому, що подану звітність
відповідач приймав без зауважень щодо
нарахованого розміру суми страхових
внесків та єдиного внеску. Визнав, що
позивач страхові внески та єдиний
внесок за охоплений перевіркою період
сплачував не у повному розмірі, однак
звернув увагу суду на те, що за
результатами останньої перевірки
комплексу, яку відповідач провів 11.02.2004
року, жодних порушень щодо нарахованих
розмірів сум страхових внесків
виявлено не було.

Позивач також зазначає, що відповідач
при формуванні вимоги про сплату боргу
зі страхових внесків за № Ю 21-1 від
10.06.2013 року та винесенні рішення про
застосування санкцій за № 4 та № 352 від
10.06.2013 року застосував норми статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яка з 01.01.2011 року втратила
чинність. Крім цього позивач звернув
увагу суду на важке матеріальне
становище підприємства. З урахуванням
наведеного просив позов задовольнити
повністю.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
29.07.2013р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції встановив,
що за період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року
страхові внески позивачем
нараховувалися у розмірі 2 відсотків,
незалежно від розміру заробітної плати
працівників, трудовий стаж яких дає
право на одержання пенсії відповідно
до Закону України «Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів».
Обставини сплати
Редакційно-видавничим комплексом
"Злагода" страхових внесків за вказаний
період не у повному розмірі
доказуванню не підлягають у
відповідності до вимог частини 3 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У зв'язку із неналежним виконанням
Редакційно-видавничим комплексом
"Злагода" визначеного Законом
обов'язку, відповідачем за
результатами позапланової перевірки
донараховано позивачу 7 617,07 грн.
страхових внесків за період з 01.01.2004
року по 31.12.2010 року.

Суд прийшов до висновку, що оскільки
заборгованість зі сплати страхових
внесків у сумі 7 617,07 грн. виникла за
період з 01.12.2004 року по 31.12.2010 року, то
остання у відповідності до вимог
абзаців 5, 6 частин 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягає стягненню
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості, тобто відповідно до
вимог статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у редакції, чинній до
01.01.2011 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що суд не взяв
до уваги те, що на 01 січня 2011 року, коли
діяла ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яка з 01.01.2011
року втратила чинність,
редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" не мав перед Пенсійним фондом
заборгованості, регулярно сплачував
внески.

Суд не врахував доводи
редакційно-видавничого комплексу "
Злагода" з приводу того, що в управлінні
Пенсійного фонду в Тлумацькому районі
не було правових підстав для
застосування частин 1-9 статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування " у
редакції, яка діяла до 01.01.2011 року,
оскільки вказані частини цієї статті
втратили чинність, що в діях
редакційно-видавничого комплексу "
Злагода", який ніколи не належав до
кризових структур , відсутній будь-який
умисел.

Суд не зважив на ряд представлених
позивачем документів про те, що
управління Пенсійного фонду, щомісячно
приймаючи від редакційно-видавничого
комплексу " Злагода" відповідну
звітність, у якій в таблиці 7 чітко
вказано код "ЗЗЖ016Б1" який
розшифровується - "Журналіст
державного комунального ЗМІ, період
роботи прирівнюється до стажу
державної служби", жодного разу не
зауважило, що страхові внески
сплачуються не в повному розмірі, а
також про неправильність застосування
тарифу утримання із заробітку
страхових внесків, єдиного соціального
внеску.

Апелянт також вважає, що суд не взяв до
уваги представлені позивачем
документи, які свідчать, що після
кожного виходу журналіста на пенсію
редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" на запит управління
Пенсійного фонду давав
підтверджувальну довідку про посаду,
на якій він працював і прирівнення її
до відповідної посади співзасновника
газети, як того вимагає закон України
"Про державну підтримку засобів
масової інформації та соціальний
захист журналістів ".

На думку апелянта, суд допущені
порушення норм чинного законодавства
управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі, обов'язком якого є
здійснення контролю за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, правильністю
нарахування повноти і своєчасної
сплати єдиного внеску та страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування -
трактував як неналежне виконання
обов'язків його працівниками. Але суд
не врахував того, що через
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у Тлумацькому районі
редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" отримав великі фінансові
санкції, які відіб'ються на і так
важкому матеріальному та фінансовому
стані підприємства, яке працює на
самофінансуванні і не отримує жодної
гривні дотації. Суд з приводу цього
прийняв лише окрему ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, 29.03.1995 року Редакційно-видавничий
комплекс "Злагода" зареєстрований
державним реєстратором Тлумацької
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області як юридична
особа.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» позивач
являється страхувальником, який згідно
частини 1 статті 15 вказаного Закону був
до 01.01.2011 року платником страхових
внесків. У зв'язку із набранням
чинності Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", з 01.01.2011 року
Редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" відповідно до вимог пункту 1
частини 1 статті 4 вказаного Закону є
платником єдиного внеску.

Колегією суддів встановлено, що з 04.06.2013
року по 10.06.2013 року відповідачем на
виконання листа Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області від 31.05.2013
року № 3358/04, на підставі Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", пункту 2 частини 1 статті 13
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та
наказу № 54 від 03.06.2013 року проведено
документальну перевірку платника
єдиного внеску -
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" з питань дотримання вимог
чинного законодавства щодо
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2004 року по 31.05.2013 року, за
результатами якої складено акт № 86 від
10.06.2013 року.

У даному акті зафіксовано факти
утримання Редакційно-видавничим
комплексом "Злагода" із заробітної
плати працівників, трудовий стаж яких
дає право на одержання пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист
журналістів", та сплати позивачем
страхових внесків за період з 01.01.2004
року по 31.12.2010 року та єдиного внеску за
період з 01.01.2011 року по 31.05.2013 року не у
повному обсязі, чим було порушено
вимоги пункту 5 статті 4 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту 6 частини
2 статті 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Закону України "Про
державний бюджет" на 2004-2010 роки, пункту 9
статті Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та розділу III
пункту 8 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Як наслідок, за результатами перевірки
відповідачем донараховано
Редакційно-видавничому комплексу
"Злагода" 7 617,07 грн. страхових внесків за
період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року та 4
266,45 грн. єдиного внеску за період 01.01.2011
року по 31.05.2013 року.

На вказані суми заборгованості
відповідачем сформовано та надіслано
позивачу вимогу про сплату боргу за № Ю
21-1 та вимогу про сплату недоїмки за № 21
від 10.06.2013 року (а.с.17,20). Крім того,
управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі прийнято рішення за
№ 4 та № 352 від 10.06.2013 року, згідно яких
до позивача застосовано фінансові
санкції, а саме накладено штраф за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду своєчасно не
нарахованих страхових внесків та
єдиного внеску у розмірі 11 905,68 грн. та 1
702,44 грн. відповідно (а.с.19,22).

Як слідує із матеріалів справи, 10.06.2010
року начальником управління
Пенсійного фонду України в Тлумацьком
районі Цуприк В.Ф. винесено
розпорядження про усунення порушень
встановлених та відображених актом
перевірки від 10.06.2013 року № 86, згідно
якого зобов'язано
Редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" подати управлінню Фонду
необхідні документі щодо виправлення
недостовірних даних про застрахованих
осіб та сплатити у встановленні
законом строки недоїмку по страхових
внесках, єдиному внеску та фінансові
санкції згідні рішень № 4 та № 352 від
10.06.2013 року (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд апеляційної
інстанції виходить з наступного.

Так, згідно пункту 6 частини 2 статті 17
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV ( у
редакції, чинній до 01.01.2011 року )
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 1058-IV,
страхові внески до солідарної системи
нараховуються на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, що
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Частиною 1 статті 18 даного Закону № 1058-IV
встановлено, що розмір страхових
внесків, у тому числі розмір частини
внесків, що спрямовуються до
Накопичувального фонду, встановлює
Верховна Рада України відповідно для
страхувальників і застрахованих осіб
за результатами актуарних розрахунків,
виходячи з того, що вони повинні
забезпечувати надання особам
пенсійних виплат і соціальних послуг,
передбачених цим Законом, а також
покриття адміністративних витрат для
забезпечення функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" № 400/97-ВР ( у редакці чинній
до 01.01.2011 року ) визначені ставки збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 цього Закону
встановлено, що ставка збору для
платників збору, а саме фізичних осіб,
які працюють на умовах трудового
договору (контракту), і фізичних осіб,
які виконують роботи (послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами, в тому
числі членів творчих спілок, творчих
працівників, які не є членами творчих
спілок, військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби),
осіб рядового і начальницького складу
тощо, які мають статус державного
службовця або працюють на посадах,
робота на яких зараховується до
трудового стажу, що дає право на
одержання пенсії відповідно до Законів
України "Про державну службу", "Про
прокуратуру", "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів", "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
"Про статус народного депутата
України", "Про Національний банк
України", "Про службу в органах
місцевого самоврядування", Митного
кодексу України, Положення про
помічника-консультанта народного
депутата України затвердженого
Постановою Верховної Ради України від
13 жовтня 1995 року N 379/95 становить:

1 відсоток від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 3 статті 2 цього
Закону, з частини сукупного
оподатковуваного доходу, що не
перевищує 150 гривень;

2 відсотки від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 3 статті 2 цього
Закону, з частини сукупного
оподатковуваного доходу в розмірі від
151 до 250 гривень;

3 відсотки від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 3 статті 2 цього
Закону, з частини сукупного
оподатковуваного доходу в розмірі від
251 до 350 гривень;

4 відсотки від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 3 статті 2 цього
Закону, з частини сукупного
оподатковуваного доходу в розмірі від
351 до 500 гривень;

5 відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного пунктом 3 статті 2 цього
Закону, з частини сукупного
оподатковуваного доходу в розмірі
понад 501 гривню.

Так колегією суддів встановлено, що за
період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року
страхові внески позивачем
нараховувалися у розмірі 2 відсотків,
незалежно від розміру заробітної плати
працівників, трудовий стаж яких дає
право на одержання пенсії відповідно
до Закону України «Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів».
Обставини сплати
Редакційно-видавничим комплексом
"Злагода" страхових внесків за вказаний
період не у повному розмірі
доказуванню не підлягають у
відповідності до вимог частини 3 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відтак, судом першої інстанції вірно
встановлено, що у зв'язку із неналежним
виконанням Редакційно-видавничим
комплексом "Злагода" визначеного
Законом обов'язку, відповідачем за
результатами позапланової перевірки
донараховано позивачу 7 617,07 грн.
страхових внесків за період з 01.01.2004
року по 31.12.2010 року.

Згідно абзаців 5, 6 частини 7
"Прикінцевих та перехідних положень"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що оскільки
заборгованість зі сплати страхових
внесків у сумі 7 617,07 грн. виникла за
період з 01.12.2004 року по 31.12.2010 року, то
остання у відповідності до вимог
абзаців 5, 6 частин 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягає стягненню
відповідно до законодавства, що діяло
на момент виникнення такої
заборгованості, тобто відповідно до
вимог статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у редакції, чинній до
01.01.2011 року.

Стаття 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин ) передбачала, що суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (надалі - недоїмка) (частина 2).

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті
106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно вищевказаного Закону, виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до страхувальників такі фінансові
санкції за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми (пункт 4 частини 9).

Слід зазначити, що частиною 15 статті 106
цього Закону встановлено, що строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується.

Тому, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що управлінням Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
правомірно, на виконання вимог абзацу 1
частини 3, пункту 4 частини 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сформовано та надіслано
Редакційно-видавничому комплексу
"Злагода" вимогу про сплату боргу за № Ю
21-1 від 10.06.2013 року на суму 7 617,07 грн., а
також законно прийнято рішення за № 4
від 10.06.2013 року, згідно якого до
позивача застосовано фінансові
санкції, а саме накладено штраф у
розмірі 11 905,68 грн.

За таких обставин, доводи апелянта з
приводу того, що у відповідача не було
правових підстав для застосування
частин 1-9 статті 106 Закону України "Пре
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у редакції, чинній до
01.01.2011 року, оскільки вказані частини
цієї статті втратили чинність з 01.01.2011
року на підставі Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є
необгрунтованими та такими, що
суперечать вимогам чинного
законодавства.

Варто врахувати, що з 01.01.2011 року
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, врегульовано
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Пунктом 1 частини 2 статті 6 цього Закону
встановлено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7
вказаного Закону єдиний внесок
нараховується до платників, зазначених
у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7
і 8 частини першої статті 4 цього Закону,
- на суму нарахованої заробітної плати
за видами виплат, які включають основну
та додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

У відповідності до частини 9 статті 8
згаданого Закону, для платників, які
працюють в посадах, робота на яких
зараховується до стажу, що дає право на
одержання пенсії відповідно до Законів
України "Про державну службу", "Про
прокуратуру", "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів", "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
"Про статус народного депутата
України", "Про Національний банк
України", "Про службу в органах
місцевого самоврядування", Митного
кодексу України, Положення про
помічника-консультанта народного
депутата України затвердженого
Постановою Верховної Ради України від
13 жовтня 1995 року, а також для льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерії бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують
спеціальні роботи в польотах,
встановлюється єдиний внесок у розмірі
6,1 відсотка визначеної пунктом 1
частини першої статті 7 цього Закону
бази нарахування єдиного внеску.

При цьому варто врахувати, що чинним
законодавством не передбачено
можливості зменшення розміру
страхового внеску, звільнення від його
сплати чи фінансової відповідальності
за несвоєчасну чи неповну сплату
страхових внесків.

Колегією суддів також встановлено, що
за період з 01.01.2011 року по 31.05.2013 року
єдиний внесок позивачем нараховувався
у розмірі 3,6 відсотків. Дана обставина
не заперечувалась у судовому засіданні
і представником позивача.

Так, судом встановлено, що
Редакційно-видавничий комплекс
"Злагода" за вищевказаний період
сплачував єдиний внесок у розмірі
меншому ніж встановлено Законом,
визначеного для платників, які
працюють на посадах, робота на яких
зараховується до стажу, що дає право на
одержання пенсії відповідно до Закону
України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів».

Тому, колегія суддів вважає, що
відповідачем за результатами
позапланової перевірки правомірно
донараховано позивачу 4 266,45 грн.
єдиного внеску за період з 01.01.2011 року
по 31.05.2013 року.

Статтею 1 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини 4 статті 25 даного Закону,
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

Відповідно до пункту 3 частини 11 цієї
статті територіальний орган
Пенсійного фонду застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції, а саме за донарахування
територіальним органом Пенсійного
фонду або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Беручи до уваги викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі правомірно, на
виконання вимог частини 4, пункту 3
частини 11 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", сформовано та
надіслано Редакційно-видавничому
комплексу "Злагода" вимогу про сплату
недоїмки за № Ю 21 від 10.06.2013 року на суму
4 266,45 грн а також прийнято рішення за №
352 від 10.06.2013 року, згідно якого до
позивача застосовано фінансові
санкції, а саме накладено штраф у
розмірі 1 702,44 грн.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта про те, що
Редакційно-видавничим комплексом
"Злагода" протягом 2004-2013 років
обов'язкові платежі до бюджету ПФУ
сплачувались згідно розрахунків сум
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та звітів про суми
нарахованої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення, допомоги,
компенсації) застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, які відповідач
приймав без зауважень щодо
нарахованого розміру суми страхових
внесків та єдиного внеску, - оскільки як
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (у редакції, чинній до
01.01.2011 року) так і Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" обов'язок
нараховувати, обчислювати і сплачувати
страхові внески та єдиний внесок в
повному обсязі, а також
відповідальність за допущене
порушення покладається виключно на
платника, яким у даному випадку є
позивач.

Крім того, колегія суддів погоджується
із твердженням представника позивача
щодо можливості виявлення
невідповідності розміру сплачених
внесків чинному законодавству при
поданні відповідної звітності, так як
вбачається з досліджених судом у
судовому засіданні відповідних звітів
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" до органів ПФУ в тому числі
таблиці 7 до звіту, в останніх чітко
вказані розміри утриманих страхових
внесків, а також наведений перелік
пенсіонерів, пенсії яким призначаються
згідно Закону України "Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів", про
що свідчить зазначений в таблиці код
«Ж016Б1». Проте, на переконання суду,
допущена суб'єктом владних повноважень
бездіяльність щодо виявлення порушень,
допущених платником, не може звільняти
останнього від встановленої законом
відповідальності та обов'язку сплати
коштів, визначеного статтею 67
Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу
Редакційно-видавничого комплексу
"Злагода" залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
29.07.2013р. по справі № 809/2088/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 28.04.2014
року.