Справа № К/9991/62504/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/62504/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області, Державної
податкової адміністрації в Одеській
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області, Державної податкової
адміністрації в Одеській області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 вересня
2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення у
справі та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу
в органах податкової міліції ДПА в
Одеській області.

Наказом Державної податкової
адміністрації України № 851-О від 17.04.2008
року позивач призначений на посаду
заступника начальника управління
податкової міліції - начальника
слідчого відділу податкової міліції
ДПА в Одеській області.

Наказом ДПА України № 2539-о від 28.12.2010
року ОСОБА_2 звільнено з податкової
міліції у відставку за п. 65 п.п. «а» (за
віком) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 року №114.

Вислуга років на день звільнення в
календарному обчисленні складає 26
років 04 місяці 02 дні. Позивачу також
виплачено грошову допомогу в розмірі 50%
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.
Вислуга років для виплати грошової
допомоги складає 12 років 09 місяців 09
днів.

18.01.2011 року відповідачем для
призначення пенсії ОСОБА_2 було надано
грошовий атестат № 1 та довідку №
1360/П/05-0009 про додаткові види грошового
забезпечення.

21.01.2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про
встановлення, донарахування та виплату
надбавки за службу на посадах слідчих,
та компенсацію за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці за період з 17 квітня 2008 року по
23 грудня 2010 року.

Листом відповідача від 21.02.2011 року
№5919/П/05-0009 позивачу було відмовлено у
встановленні, донарахуванні та виплаті
вищевказаних надбавок у зв'язку з
відсутністю для цього правових
підстав.

Згідно листа ГУПФ України у Донецькій
області від 21.03.2011 року №1893/05
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» позивачу з 30.12.2010 року призначена
пенсія за вислугу років у розмірі 73%
грошового забезпечення за посадою
позивача.

Відповідно до пункту 10 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991року №114, особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
УРСР та іншими законодавчими актами, а
їх права, обов'язки і відповідальність,
що випливають з умов служби,
визначаються законодавством, Присягою,
статутами органів внутрішніх справ і
цим Положенням.

Відповідно до пункту 12 вказаного
Положення, особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ одержують грошове і
речове забезпечення за нормами,
встановленими законодавством.

Згідно п. 8 постанови Кабінету
Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592
«Про умови оплати праці працівників
органів державної податкової служби»
особам начальницького складу слідчих
підрозділів податкової міліції за
службу на посадах слідчих встановлено
щомісячну надбавку до окладів
грошового утримання у розмірах: понад 3
роки - 10%, понад 5 років - 15%, понад 10 років
- 20%, понад 15 років - 25%.

Станом на 17.04.2008 року позивач
відпрацював понад 15 років на посадах
слідчих підрозділів податкової
міліції.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 31.12.2007 року № 499, дія якої
поширена на осіб начальницького складу
органів податкової міліції України
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.10.1998 року № 1716, підставою для
виплати грошового забезпечення є наказ
начальника органу внутрішніх справ про
призначення на штатну посаду, яка
входить у його номенклатуру, наказ
ректора вищого навчального закладу про
зарахування на навчання або наказ про
зарахування в розпорядження
відповідного органу та встановлення
конкретного розміру окладів, надбавок,
доплат тощо.

Наказом ДПА в Одеській області № 1932 від
23.12.2010 року «Про визначення стажу для
виплати відсоткової надбавки за службу
на посадах слідчих особам
начальницького складу податкової
міліції ДПА в Одеській області»
позивачу з 01.12.2010 року було встановлено
стаж служби для визначення винагороди
за службу на посадах слідчих
працівників податкової міліції до
окладів грошового утримання 18 років 06
місяців 06 днів.

Згідно грошового атестату №1 від 18.02.2011
року та довідки для виплати грошової
допомоги позивачу було сплачено
надбавку за службу на слідчих посадах в
розмірі 25%, яка склала 750,00 грн.

Накази щодо встановлення стажу служби
для визначення винагороди за службу на
посадах слідчих працівників
податкової міліції до окладів
грошового утримання у розмірах: понад 3
роки - 10%, понад 5 років - 15%, понад 10 років
- 20% відповідачем не виносились,
оскільки впродовж проходження служби
позивачем, Управління персоналу ДПА в
Одеській області не отримувало з
структурних підрозділів ДПА в Одеській
області будь-яких матеріалів, або
відповідних вказівок з боку
керівництва ДПА в Одеській області, а
також відповідних звернень збоку
позивача, відносно розрахунку або
надання довідок його вислуги
перебування на слідчих посадах, до
підрозділів кадрової служби ДПА в
Одеській області, про що свідчить
довідка начальника управління
персоналу ДПА в Одеській області.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.1994 року №414 «Про види, розміри і
порядок надання компенсації у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці» передбачено
нарахування та виплата надбавки до
посадового окладу за роботу в режимних
обмеженнях, котра розповсюджується
тільки на тих осіб, які перебувають на
службі і яким було оформлено допуск до
державної таємниці та установлена
надбавка до посадового окладу залежно
від ступеня секретності та обсягу
інформації.

На виконання вказаної постанови,
наказом ДПА України від 28.04.2000 року № 224
затверджений Порядок надання
компенсації працівникам органів
державної податкової служби України за
роботу в умовах режимних обмежень.

Пунктом 3 зазначеного Порядку
передбачено, що надбавки
встановлюються працівникам, які за
своїми функціональними обов'язками
займаються розробленням, обліком,
зберіганням, використанням документів,
матеріалів та інших носіїв державної
таємниці, постійно працюють з
відомостями, що становлять державну
таємницю, або приймають рішення з цих
питань, здійснюють постійний контроль
за станом захисту державної таємниці.

Згідно наказу ДПА в Одеській області
№1510 від 16.10.2009 року позивачу було
надано допуск до державної таємниці за
формою №2 та доступ до роботи з
документами з грифом «Таємно» та
«Цілком таємно».

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що
надбавки встановлюються працівникам,
які за своїми функціональними
обов'язками займаються розробленням,
обліком. Зберіганням, використанням
документів, матеріалів та інших носіїв
державної таємниці, постійно працюють
з відомостями, що становлять державну
таємницю, або приймають рішення з цих
питань, здійснюють постійний контроль
за станом захисту державної таємниці.

Оскільки позивач протягом 2008-2010 років з
документами з грифом «Таємно» та
«Цілком таємно» не працював, то йому
законно та обґрунтовано не
виплачувалася надбавка за таємність, а
тому судами правильно було відмовлено
у задоволенні позовних вимог у цій
частині.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 13
липня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області, Державної податкової
адміністрації в Одеській області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній