Справа № 2а-16446/12/2670
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 січня 2013 року по
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіаційний
розрахунковий центр про» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби у якому
просив скасувати податкові
повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №
та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2013 року адміністративний позов
було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 30.01.2013 року та
прийняте нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2013 року - залишити без змін,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, з 17.07.2012 року по 23.07.2012 року
державною податковою інспекцією в
Шевченківському районі м. Києва ДПС на
підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78 та п. 79.2 ст.79 Податкового кодексу
України була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційний
розрахунковий центр" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з TOB
"Компанія "Грифон Консалт" за період з
01.04.2011 року по 30.11.2011 року, за
результатами якої складено акт від
30.07.2012 за № 921/22-20/3067846 (далі -Акт
перевірки).

На підставі Акта перевірки було
прийнято оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 10.08.2012 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 351 000,00 грн., де 320 223,00 грн.
- основний платіж, 30 777,00 грн. -штрафні
(фінансові) санкції., № , яким
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 210 795,00 грн.

Перевіркою, на думку контролюючого
органу, встановлено та у висновках Акта
перевірки зафіксовано порушення з боку
TOB "Авіаційний розрахунковий центр"
порушення п. 198.3, п.198.6 ст.198 , п.201.4, п. 201.6,
п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і
доповненнями в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість,
що підлягає сплаті до бюджету на
загальну суму 320 223,00 грн., у тому числі:
за квітень 2011 року в сумі 17582 грн.; за
травень 2011 року в сумі 48 277 грн.; за
червень 2011 року в сумі 131 259 грн.; за
серпень 2011 року в сумі 27 778 грн.; за
вересень 2011 року в сумі 66 408 грн.;за
жовтень 2011 року в сумі 28 918 грн.;

- завищено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 210795 грн.

До вказаних вище висновків Податковий
орган дійшов у зв'язку з наступними
встановленими в ході перевірки
обставинами.

Взаємовідносини позивача з
контрагентом TOB «Компанія «Грифон
Консалт» ґрунтувалися на договорах про
виконання робіт по планово-висотній
прив'язці аерофотознімків від 04.04.2011 р.
№ 56/2011 та від 29.04.2011 №57/2011 за яким
контрагент як підрядчик зобов'язувався
для замовника на умовах цих договорів
виконати роботи згідно додатків до цих
договорів.

Згідно з поясненнями представника
позивача, наданих до перевірки
документів та поданої до Податкового
органу звітності, до податкового
кредиту з ПДВ в деклараціях за квітень,
травень, червень, серпень, вересень,
жовтень та листопад 2011 року віднесено
суми ПДВ по взаємовідносинах з TOB
"Компанія "Грифон Консалт" на підставі
отриманих позивачем податкової
накладної від 29.04.2011 №40 на суму 105 492,00
грн., в т.ч. ПДВ -17 582,00 грн.

Також, до перевірки Товариством надано
акти надання послуг від 29.04.2011 року №64
на суму 105 492,00 грн.

В ході перевірки встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
вказані первинні документи складено на
підставі договору від 04.04.2011 р. № 56/2011,
за отримані послуги Позивачем сплачено
грошові кошти на рахунок
постачальника. Сума ПДВ по зазначеній
операції включена до складу
податкового кредиту декларації з ПДВ
за квітень 2011 року.

На підтвердження виконання умов
договору від 29.04.2011 року №57/2011, а також
сплати податку на додану вартість у
складі ціни наданих послуг TOB "Компанія
"Грифон Консалт" позивачем було надано
до перевірки акти надання послуг та
податкові накладні.

Згідно акту перевірки, всього на
виконання умов вищезазначених
договорів за період: з 01.04.2012 року по
30.11.2011 року TOB "Компанія "Грифон Консалт"
(Підрядчик) надано для TOB "Авіаційний
розрахунковий центр" («Замовник») актів
наданих послуг на загальну суму 3 186
108грн., у т.ч. ПДВ 531 018 грн.

За отримані роботи позивачем сплачено
грошові кошти на рахунок
постачальника. Суми ПДВ по зазначеній
операції включені до складу
податкового кредиту декларацій з ПДВ
за травень, червень, серпень, вересень,
жовтень та листопад 2011 року.

На думку позивача, зазначені податкові
накладні, як це передбачено податковим
законодавством, є документами, що дають
йому право на податковий кредит в сумі
531 018,00 грн.

Також, податковим органом під час
перевірки TOB "Авіаційний розрахунковий
центр" було використано отриманий від
ДПІ у Печерському районі м. Києва акт
перевірки контрагента позивача від
11.01.2012 року № 59/23-7/36048906 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки з TOB "Компанія "Грифон Консалт"
() з питань
взаємовідносин з контрагентами -
покупцями та постачальниками за період
з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року, в якому
зокрема зазначено, що директор TOB
"Компанія "Грифон Консалт" ОСОБА_4 надав
письмові пояснення про те, що йому
невідомо нічого про TOB "Компанія "Грифон
Консалт". В акті також зазначено, що
невідомі особи від імені службових
осіб TOB "Компанія "Грифон Консалт"
подають податкову звітність до ДПІ у
Печерському р-ні м .Києва із
показниками фінансово-господарської
діяльності, відповідно до яких
незаконно сформовано податковий
кредит з ПДВ у великих розмірах.

За інформацією, що викладена в акті,
Заступник прокурора Печерського
району м. Києва постановив порушити
кримінальну справу за фактом
фіктивного підприємництва шляхом
створення TOB "Компанія "Грифон Консалт"
за ознаками злочину передбаченого 4.2 cm.
205 КК України.

На підставі чого ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС було зроблено
висновок, що між TOB "Авіаційний
розрахунковий центр" та TOB "Компанія
"Грифон Консалт" не укладався правочин,
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ст. 234 ЦК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що інформація, викладена в
зазначеному акті була фактично
переписана відповідачем в акт
перевірки позивача, без належного
дослідження та надання оцінки
первинним документам, як того
вимагають норми діючого податкового
законодавства України.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. За
результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення вимог Податкового кодексу
України ДПІ у Печерському районі м.
Києва було складено Акт, а не довідку,
як це передбачено вимогами податкового
законодавства.

Як вбачається з Акту від 11.01.2012 року №
59/23-7/36048906 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки з TOB "Компанія "Грифон
Консалт" щодо підтвердження
господарських відносин з покупцями та
постачальниками за період з 22.04.2011 року
по 30.11.2011 року» з посиланням на п. 73.5 ст.
73 Податкового кодексу України,
податковим органом вказано, що
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку із тим, що суб'єкт
господарювання відсутній за
місцезнаходженням, про що складено акт
про відсутність підприємства за
фактичним місцезнаходженням №
9685/23-7/36048906 від 08.11.2011 року.

Отже, зустрічна звірка не відбулась, в
тому числі як того вимагають норми
діючого податкового законодавства
України, зокрема, Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок»
від 27 грудня 2010 року № 1232, що свідчить
про безпідставність посилання
податкового органу при проведенні
перевірки позивача на вказаний Акт та
зроблених на підставі цього акту
висновків.

Згідно п.75.1 ст. 75 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із
п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Проте, як вбачається з Акту перевірки,
єдиною підставою для таких висновків
відповідач зазначив лише висновки
іншого податкового органу з акту
перевірки TOB "Компанія "Грифон Консалт"
від 11.01.2012 року № 59/23-7/36048906 який
одночасно послугував і підставою для
проведення перевірки (податковою
інформацією).

Відповідно до положень Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно із п.5.2 Порядку, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно:

чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень;

зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки відповідача про фіктивність
договорів є необгрунтованими, оскільки
ним не наведено жодної підстави та не
надано належних доказів вважати
укладені позивачем угоди - нікчемними
чи фіктивними правочинами.

Згідно пп.21.1.1. п.21.1. ст.21 Кодексу
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами.

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оскаржуваний правочин). До
оскаржуваних правочинів належить
зокрема фіктивний правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Фіктивний правочин
визнається судом недійсним (ст. 234 ЦК
України).

Відповідно до статті 228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення,
передбаченого ст. 228 ЦК України
міститься обов'язкова ознака -
специфічна мета - порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Наявність мети,
включеної до складу правопорушення
підлягає обов'язковому доведенню.

Мета юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника -
фізичної особи, яка на момент укладання
угоди виконувала представницькі
функції за статутом (положенням) або за
довіреністю. Слід зазначити, що
наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями кримінального
кодексу України за скоєний злочин,
замах на злочин або готування до
злочину. Такі обставини можуть бути
доведені лише обвинувальним вироком.

Статтею 207 Господарського кодексу
України передбачено, що господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Недійсною може бути визнано також
нікчемну умову господарського
зобов'язання, яка самостійно або в
поєднанні з іншими умовами
зобов'язання порушує права та законні
інтереси другої сторони або третіх
осіб. Нікчемними визнаються, зокрема,
такі умови типових договорів і
договорів приєднання, що: виключають
або обмежують відповідальність
виробника продукції, виконавця робіт
(послуг) або взагалі не покладають на
зобов'язану сторону певних обов'язків;
допускають односторонню відмову від
зобов'язання з боку виконавця або
односторонню зміну виконавцем його
умов; вимагають від одержувача товару
(послуги) сплати непропорційно
великого розміру санкцій у разі
відмови його від договору і не
встановлюють аналогічної санкції для
виконавця.

Таким чином, необхідними умовами для
визнання угоди недійсною є її
укладання з метою, що завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства та наявність умислу хоча б
у однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладання договорів, на яких
ґрунтувалися взаємовідносини позивача
з контрагентом, а також під час
здійснення господарських операцій, TOB
"Компанія "Грифон Консалт"
зареєстровано в податкових органах як
платник ПДВ.

В матеріалах справи наявні докази
прийняття результатів робіт, виконаних
контрагентом TOB "Компанія "Грифон
Консалт" за договорами № 56/2011 від 04.04.2011
рокута № 57/2011 від 29.04.2011 року, а саме -
роздруківку звітів, які містять
каталоги координат всіх опізнаків та
результати вирахування їх координат,
та диск із записом в електронному
вигляді.

Також, позивачем до позовної заяви було
долучено копію постанови від 27.02.2012
року про закриття кримінальної справи
№56-2981, відповідно до якої кримінальну
справу в частині фіктивного
підприємництва шляхом створення TOB
«Компанія «Гриффон Консалт» за
ознаками складу злочину, передбаченого
ст. 205 ч. 2 КК України, закрито у зв'язку з
відсутністю складу даного злочину.

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази того, що первинні
документи, видані ТОВ «Компанія
«Грифон Консалт», підписані від імені
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 іншими,
невстановленими-особами.

Крім того, чинне законодавство України
не передбачає право відповідача
визнавати дані, які відображаються
суб'єктами підприємницької діяльності
у податкових деклараціях (з податку на
прибуток, з податку на додану вартість)
за перевіряємий період - недійсними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає доведеним
правомірність та обґрунтованість
включення позивачем до складу
податкового кредиту коштів у сумі 531
018,00 грн. за наслідками взаємовідносин з
ТОВ «Компанія «Грифон Консалт».

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази про добросовісність дій
позивача, яка полягає у відповідності
вчинених ним дій господарській меті, а
також реальність усіх даних, наведених
у документах, що надають право на
податковий кредит за правочином, факт
здійснення Товариством розрахунків за
отримані роботи з планово висотної
привязки аерофотознімків, в ціні яких
включено податок на додану вартість,
колегія суддів дійшла висновку про
обґрунтованість формування
Товариством податкового кредиту за
договорами виконання робіт.

В той же час, колегія суддів вважає, що
про реальність правочинів, в
результаті виконання яких позивачем
сформовано податковий кредит, свідчать
наявні в матеріалах справи первинні
документи щодо подальшого
використання отриманих робіт з планово
- висотної привязки аерофотознмків та
господарської обґрунтованості потреб
в їх отриманні.

Відповідачем не було надано доказів на
підтвердження власних пояснень,
викладених в апеляційній скарзі,
зокрема, щодо наявності повідомлень,
направлених позивачу в порядку п. 201.6
ст. 201 Податкового кодексу України, щодо
наявності у Товариства розбіжностей з
даними контрагента TOB "Компанія "Грифон
Консалт" у реєстрах виданих і отриманих
податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що
виконані TOB "Компанія "Грифон Консалт"
роботи з планово-висотної прив'язки
аерофотознімків, в подальшому було
використано TOB "Авіаційний
розрахунковий центр" для виготовлення
ортофотопланів за договорами підряду.

Фактичне здійснення господарських
операцій між позивачем і TOB «Компанія
«Грифон Консалт» підтверджується
наступними доказами у справі.

Укладеними відповідно до вимог чинного
законодавства договорами підряду на
виконання аерофотознімальних робіт,
ортофотокарт територій АР Крим,
аерозйомки для виготовлення
ортофотокарт Луганської, Харківської,
Донецької, Дніпропетровської областей,
належним чином оформленими первинними
документами у межах виконання вказаних
угод, а саме: актами приймання -
здавання виконаних робіт, технічним
звітами, що містять Додаток 3 «Таблиці
точностних характеристик визначення
координат планово-висотних
розпізнаків». Як вбачається, цифри у
колонках «х», «у» «h» є координатами
розпізнаків, які були отримані в
результаті виконання робіт TOB
«Компанія «Грифон Консалт» з
планово-висотної прив'язки, тобто
доказами подальшого використання
отриманих звітів, які містять каталоги
координат всіх опізнаків та результати
вирахування їх координат на території
Львівської, Луганської, Харківської,
Донецької, Дніпропетровської областей
та АР Крим у власній господарській
діяльності.

Таким чином, позивач підтвердив доводи
про реальність господарських операцій
вказаними вище документами та
поясненнями, тому не визнання
Податковим органом права на податковий
кредит є безпідставним.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 ПК України визначає,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 ст. 201 ПК
України).

Наявність у позивача належним чином
оформлених податкових накладних,
отриманих у межах взаємовідносин з TOB
«Компанія «Грифон Консалт» суду
доведено.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, зокрема,
податкових накладних, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
дій Товариства щодо формування
податкового кредиту по
взаємовідносинах з TOB «Компанія
«Грифон Консалт» у 2011 році.

Враховуючи викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 10.08.2012 року №
та № є незаконними та
необґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обгрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2013 року - без змін.

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 січня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді

І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Горяйнов А.М.

Мамчур Я.С