Справа № 815/2783/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2783/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом приватного підприємства
«ЕКОСПЕЦПРИЛАД» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
звернулось з адміністративним позовом,
в якому просило визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби від 25
березня 2013 року № та № .

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що 25 березня 2013 року
Державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС прийнято податкове
повідомлення-рішення № форма «Р»
про донарахування ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
податку на дода ну вартість в розмірі
19698 гривень, з них: 15758 грн. - ПДВ, 3940 грн.
- штрафні санкції. 25 березня 2013 року
Державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС прийнято податкове
повідомлення-рішення № форма «Р»
про донарахування позивачу податку на
прибуток в розмірі 18122 грн. Податкові
повідомлення рішення від 25.03.2012 року
№ та № при йняті на підставі
Акту перевір ки №1790/22-3/37224083 від 11.03.2013
року, який вручено позивачу 22.03.2013 року.
Позивач зазначав, що відповідачем
порушено вимоги п.86.8 ст.86 ПК України,
відповідно до якого податкове
повідомлення-рішення приймається
протягом, десяти робочих днів з дня,
наступного за днем вручення платнику
податків акту перевірки. Крім того,
перевірка була проведена на підставі
п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПКУ України за поста
новою слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в
Одеській області від 14.01.2013 року, але
незважаючи на це, всупереч п.86.9 ст.86 ПК
України, відповідачем прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення до
набрання законної сили обвинувальним
вироком, винесеним судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є по
датки, збори, або рішення про закриття
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами. Позивач
також вважав, що наведені висновки акту
перевірки є помилковими, при
проведенні перевірки взагалі не взято
до уваги наявні первинні документи
позивача, які спростовують ці хибні
висновки. Позивач також зазначав, що
правомірно отримав право на податковий
кредит за договором, укладеним з ТОВ
«Юкка-трейд» (що підтверджується
видатковими та податковими
накладними), на виконання даного
договору отримано прилад RLC-метр та
сплачені кошти за вказаний товар, тобто
позивачем виконані усі передбачені
законодавством умови щодо віднесення
до податкового кредиту сум податку на
додану вартість по даному договору.
Окрім того, позивач здійснив подальшу
реалізацію придбаного товару іншій
юридичній особі - ДП
«Одесастандартметрологія», що також
підтверджується первинними та
бухгалтерськими документами.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
від 25 березня 2013 року № та №
.

Зобов'язано Управління Державної
казначейської служби України в м. Одесі
стягнути судові витрати у сумі 378,20 грн.
(триста сімдесят вісім гривень 20
копійок) на користь Приватного
підприємства «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» () із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби.

Не погоджуючись з даною постановою
суду податковий орган подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
Приватне підприємство «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
зареєстровано рішенням Приморської
районної державної адміністрації
Виконавчого комітету Одеської міської
ради за № 0040463 від 09.11.2010 року, .

Приватне підприємство «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
взято на податковий облік 10.11.2010 року за
№ 114921, станом на 11.03.2013 року перебувало
на обліку в ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС.

Відповідачем в період з 25.02.2013 року до
01.03.2013 року було проведено позапланову
виїзну перевірку приватного
підприємства «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» згідно
пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПКУ
України, постанови слідчого СВ ОМУ ГУ
МВС України в Одеській області
старшого лейтенанта мі ліції
Пантелєєва С.М. від 14.01.2013 року, на
підставі направлення від 28.02.2013 р. №
000790/490, виданого ДПІ у Приморському
районі м. Одеси, на підставі наказу №558
від 20.02.2013 року.

За наслідками перевірки складено акт
№1790/22-3/37224083 від 11.03.2013 року, в якому
зазначено, що ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
порушено п. 138.2 ст. 138, п.139.1.9 п.139.1 ст.139
ПКУ з податку на прибуток у сумі 18122
грн., у тому числі: 2-3 квартали 2011 року у
сумі 18122 грн. (у т.ч. 3-й квартал 2011 року у
сумі 18122 грн.); п. 198.6 ст.198 ПКУ з податку
на додану вартість, який підлягає
сплаті до бюджету у сумі 15758 грн., у т.ч.
по періодам: липень 2011 ПДВ у сумі 15758
грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки, 25 березня 2013 року Державною
податковою інспекцією у Приморському
районі м. Одеси Одеської області ДПС
прийнято податкове
повідомлення-рішення № форма «Р»
про донарахування ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
податку на дода ну вартість в розмірі
19698 гривень, з них: 15758 грн. - ПДВ, 3940 грн. -
штрафні санкції, та податкове
повідомлення-рішення № форма «Р»
про донарахування позивачу податку на
прибуток в розмірі 18122 грн.

Як встановлено в ході судового
розгляду, ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» 01.07.2011
року уклало договір № 01-07-11 з ТОВ
«Юкка-трейд».

На підставі договору №01-07-11 від 01.07.2011
року, згідно накладної №1 від 01.07.2011
року, та податкової накладної № 1 від
1.07.2011 року , ТОВ «Юкка-трейд» (Продавець)
поставив продукцію (прилад RLC-метр) ПП
«ЕКОСПЕЦПРИЛАД» (Покупець).

ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» відповідно до умов
договору оплатило вартість товару
(прилад RLC-метр) 7.07.2011 року, що
підтверджується платіжним дорученням
.№62. Оплата поставленого товару від ТОВ
«Юкка - трейд» також підтверджується
випискою з розрахункового рахунку
позивача в АТ «УкрСиббанк».

Під час поставки товару за
вищевказаним договором ТОВ «Юкка -
трейд» видало ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД»
податкову накладну, яка відображена ПП
«ЕКОСПЕЦПРИЛАД» у реєстрі отриманих та
виданих податкових накладних за липень
2011 року.

Крім того, про реальність операції ПП
«ЕКОСПЕЦПРИЛАД» щодо придбання
матеріальних цінностей (прилад RLC-метр)
свідчить подальша реалізація
придбаного товару іншій юридичній
особі ДП «Одесастандартметрологія», що
підтверджується відповідним договором
№01/07.2011 від 04.07.11р., випискою за особовим
рахунком ПП «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» за 05.07.2011
року відділення № 437 АТ «УкрСиббанк,
податковою накладною №1 від 05.07.11 р.,
товарною накладною № 8 під 06.07.11 р.,
довіреністю №122 на ім'я гр. ОСОБА_2 на
отримання товару - приладу RLC-метр,
витягом з реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за липень 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
податковий кредит позивача за
результатами господарської операції,
яка мала місце між позивачем та ТОВ
«Юкка-трейд», сформований в повній
відповідності з положеннями розд.5
Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України, Господарського кодексу
України.

За змістом ст. 3 Господарського кодексу
України, під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

На підставі з п. 138.2 ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 198.1. ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, зокрема, виникає у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

На підставі пункту 198.6. ст.198 цього
Кодексу передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

У постанові від 09.09.2008р. (№ в ЄДРСР 2362425)
викладена правова позиція Верховного
Суду України, згідно якої у разі, якщо
дії платника податку свідчать про його
добросовісність, а вчинені ним
господарські операції не викликають
сумнівів у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит, та/або бюджетне
відшкодування, достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних. При
цьому, не є підставою для відмови у
праві на податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість, порушення податкової
дисципліни, вчинені контрагентом
платника податку. Також, не є підставою
для визнання неправомірними операцій
платника податків подальше припинення
чи анулювання статусу платника податку
на додану вартість його контрагента.
Усі операції, вчинені контрагентом
платника податку до припинення такого
контрагента, не можуть автоматично
розглядатися як нікчемні правочини в
силу само собою припинення юридичної
особи або анулювання її податкового
статусу. У такому разі, достатньо
встановити необізнаність платника
податку, що заявляє право на
податковий кредит чи бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість, про факт припинення або
недобросовісний характер діяльності
контрагента (зокрема, про несплату
податків, чи неподання податкової
звітності).

Отже в ході судового розгляду не
встановлено жодного факту, який би
свідчив про те, що зміст правочину між
позивачем та ТОВ «Юкка - трейд» не
відповідає дійсним намірам сторін і що
ці наміри спрямовані на ухилення від
сплати податків за
фінансово-господарськими результатами
виконання зазначеної угоди,
відповідачем не надано доказів на
підтвердження відсутності повноважень
у посадових осіб підприємств на
укладання такого договору в момент
його укладання та відсутності
повноважень ТОВ «Юкка - трейд»
виписувати податкові накладні. Проте,
як позивач, так і ТОВ «Юкка - трейд»
станом на момент укладання правочину
були зареєстровані як платники ПДВ,
тобто ТОВ «Юкка - трейд» було
повноважне виписувати податкові
накладні.

Таким чином, податковий кредит
позивача за результатами
господарської операції, яка мала місце
між позивачем та ТОВ «Юкка - трейд»,
сформований в повній відповідності з
положеннями розд.5 Податкового кодексу
України.

Норми чинного податкового
законодавства не передбачають
обов'язок покупця сплатити ПДВ в
бюджет, якщо такий податок не сплачений
продавцем з вартості товару,
отриманого від покупця з урахуванням
ПДВ. В іншому випадку покупець
сплачував би такий податок двічі, що є
неприпустимим.

З огляду на реальний характер всіх
операцій з придбання товарів з метою
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач правомірно
сформував податковий кредит та включив
витрати до складу валових витрат
підприємства по господарській
операції з контрагентом, а в
подальшому, реалізувавши придбаний у
ТОВ «Юкка - трейд» товар, правомірно
сформував податкові зобов'язання та
вніс до валових доходів собівартість
товарів, далі реалізованих
підприємству-покупцеві.

Водночас, відповідно до абзацу 1,2 п.86.7
ст.86 ПК України, п.6 розділу IV Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства" від 22.12.2010 № 984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772 у
разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами та
даними, викладеними в акті (довідці)
документальної перевірки, вони мають
право подати свої заперечення протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
(довідки), які у випадку їх подання, є
невід'ємною частиною (додатком) до акта
(довідки) перевірки.

Вказані заперечення розглядаються
органом державної податкової служби
протягом п'яти робочих днів, що
настають за днем їх отримання (днем
завершення перевірки, проведеної у
зв'язку з необхідністю з'ясування
обставин, що не були досліджені під час
перевірки та зазначені у запереченнях),
та платнику податків надсилається
відповідь у порядку, визначеному
статтею 58 розділу II Кодексу для
надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень. Заперечення можуть
бути винесені на розгляд передбачених
пунктом 1 цього розділу постійних
комісій при відповідних органах
державної податкової служби.

Платник податку (його уповноважена
особа та/або законний представник) має
право брати участь у розгляді
заперечень, про що такий платник
податку зазначає у запереченнях. У разі
якщо платник податку виявив бажання
взяти участь у розгляді його
заперечень до акта (довідки) перевірки,
орган державної податкової служби
зобов'язаний повідомити такого
платника податку про місце і час
проведення такого розгляду. Таке
повідомлення надсилається платнику
податків у порядку, встановленому
статтею 42 розділу II Кодексу, не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду.

За змістом п.86.8 ст.86 ПК України
податкове повідомлення-рішення
приймається протягом, десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акту перевірки.

Проте, в ході судового розгляду
встановлено, що акт перевірки
№1790/22-3/37224083 від 11.03.2013 року вручено
позивачу 22.03.2013 року, і позивач зазначив
в акті про свою незгоду з ним та намір
оскаржити, але, незважаючи на це, спірні
податкові повідомлення-рішення
прийняті вже наступного робочого дня -
25.03.2013 року, без надання позивачу часу
для подачі заперечень на акт перевірки.

Також встановлено, що підставою для
проведення документальної виїзної
позапланової перевірки, а в подальшому
нарахування податкового зобов'язання
стала постанова слідчого СВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області старшого
лейтенанта міліції Пантелєєва С.М. від
14.01.2013 року в рамках кримінальної
справи.

Відповідно до п. 86.9. ст.86 Податкового
кодексу України, у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Проте, спірні повідомлення-рішення
прийняті відповідачем без дотримання
встановленого п.86.9 ст.86 Податкового
кодексу України строку.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги приватного
підприємства «ЕКОСПЕЦПРИЛАД» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2013 року у справі № 815/2783/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян