Справа № 225/1528/14-а
Суддя: Челюбєєв Є. В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/225/53/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення
недоотриманих сум,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просила визнати незаконними дії
управління праці та соціального
захисту населення (надалі - УПСЗН) та
стягнути недоплачені суми державної
допомоги.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
вона має малолітню дитину, сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На дитину вона отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохлітнього віку у
різних розмірах, але не більш 130 грн.
Коли вона дізналася, що їй неправильно
виплачують суму допомоги, вона
звернулася до відповідача з проханням
зробити їй перерахунок, на що отримала
відмову, з посилання на різні
нормативні документи. Позивач вважає,
що відмова в перерахунку є незаконною,
так як її право на отримання державної
допомоги в більшому розмірі, ніж їй
виплачують передбачене Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми". Відповідно до цього закону їй
необхідно доплатити різницю у сумі 5133
грн. 48 коп. за період часу з 28.05.2013 року
по 30.11.2013 року.

В подальшому, позивач письмовою заявою
доповнила позовні вимоги, просила
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради недоплачені
суми державної допомоги в розмірі 5352
грн. за період часу з 01.11.2013 року по
22.04.2014 року.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надавши суду письмову заяву,
в якій просила розглянути справу у її
відсутності, уточнені позовні вимоги
підтримує повністю, наполягає на їх
задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, надавши суду
письмову заяву, в якій просила
розглянути справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що заявлений позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач має малолітню дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
ксерокопією свідоцтва про народження,
виданого Кіровською селищною радою
міста Дзержинська Донецької області,
актовий запис 51 (а.с. 8).

Позивач перебуває на обліку в УПСЗН як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, розмір якої визначено відповідно
до порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2011
року та який становить 130 грн. щомісяця.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. У справах щодо оскарження рішень
суди перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законодавством України.

Відповідно до статті 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Пунктом 1 частини 1
статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод.

За частиною 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 1 листопада 1996 року
визначено, якщо при розгляді справи
буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
про призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50%; з 1
січня 2009 року -75%; з 1 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупнім доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до частини
першої статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" в
редакції Закону № 107-VІ, тобто у розмірі
не менше 130 гривень без врахування
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

В той же час, суд зазначає, що
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік", розділ ІІ "Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України", яким викладена зазначена
редакція частини першої статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", діяла по 31 грудня 2008
року.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751
саме на виконання Закону N2811-XII (пункт 1).

Таким чином, станом на день звернення
позивача до відповідача із заявою при
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
частина 1 статті 15 Закону діє в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

В подальшому, ані Законом України "Про
Державний бюджет на 2012 рік", ані Законом
України "Про Державний бюджет на 2013
рік", ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу з 28.05.2013 року допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн. діяв
неправомірно.

В той же час суд зазначає, що позивач
звернулася до суду поза межами
встановленого ст. 99 КАС України
шестимісячного строку, тому вимоги
позивача щодо нарахування та виплати
спірної допомоги підлягають
задоволенню з жовтня 2013 року по квітень
2014 року включно. Підстав для поновлення
строку для звернення до суду в ході
судового розгляду судом не
встановлено.

Згідно довідки управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради позивачка
отримала щомісячну допомогу по догляду
за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі: з травень 2013 року по квітень 2014
року - 130 грн. кожного місяця (арк.спр. 7).

Відповідно до ст. 7 Закону України " Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років становить: з 1 січня - 972 грн., з 1
грудня - 1032 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років становить: з 1 січня по 1 липня -
1032 грн.

З урахуванням викладеного сума
недоплаченої відповідачем позивачу
допомоги по догляду за дитиною, сином
ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного
віку складає 6194 грн. із розрахунку:

Жовтень, листопад 2013 року - 1684 грн. = (972
грн. х 2 міс. - 260 грн.); грудень 2013 року,
січень, лютий, березень, квітень 2014 року
- 4510 грн. = (1032 грн. х 5 міс. - 650 грн.). Усього
не доплачено на загальну суму 6194 грн.

При цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ст.
3 Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" № 4901
(надалі - Закон України № 4901), виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а вразі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішення суду.

За нормами Закону України № 4901 держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган. У
зв'язку з цим, належним і достатнім
способом захисту порушених прав
позивача є саме стягнення з
відповідача сум спірної допомоги по
догляду за дитиною.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Дзержинської міської ради по
нарахуванню ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років за період з жовтня 2013 року по
квітень 2014 року.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Дзержинської міської ради за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
до досягнення ним трирічного віку за
період з жовтня 2013 року по квітень 2014
року в сумі 6194 (шість тисяч сто
дев'яносто чотири)грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати
на сплату судового збору в розмірі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду набирає законної сили
після спливу строку передбаченого для
її апеляційного оскарження. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не було скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Дзержинський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: