Справа № 523/12194/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2013-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 квітня 2013 р.м.ОдесаСправа № 523/12194/13-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Пепеляшков О.С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: представника виконавчого
комітету Одеської міської ради - Динту
В.А., представника приватного
підприємства "Малі Ленд" - Єргієва Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою виконавчого комітету Одеської
міської ради на постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 31 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом приватного
підприємства "Малі Ленд" до Одеського
міського управління земельних
ресурсів Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання дій протиправними,
визнання протиправними, скасування
акту та рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року приватне підприємство
(далі ПП) "Малі Ленд" звернулося до суду
з адміністративним позовом до
Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради (далі ОМУ земресурсів ОМР),
виконавчого комітету Одеської міської
ради (далі ВК ОМР) про:

- визнання протиправними дії
комісії ОМУ земресурсів ОМР щодо
складання акта від 20 вересня 2012 року
про нарахування ПП "Малі Ленд" розміру
збитків;

- визнання протиправним і
скасування акта від 20 вересня 2012 року
щодо нарахування ПП "Малі Ленд" розміру
відшкодування збитків;

- визнання протиправним і
скасування рішення ВК ОМР №205 від 30
травня 2013 року в частині щодо
затвердження акта від 20 вересня 2012 року
щодо нарахування ПП "Малі Ленд" розміру
відшкодування збитків.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що актом комісії ОМУ
земресурсів ОМР з визначення розміру
та відшкодування збитків власникам та
землекористувачам було встановлено, що
ПП "Малі Ленд" спричинило збитки
територіальній громаді м. Одеси у
розмірі 2 568 943,69 грн. через самовільне
користування земельною ділянкою, однак
на його думку, висновки цього акта про
спричинення збитків та про їх розмір
цілком суперечать чинному
законодавству.

Відповідач - ОМУ земресурсів ОМР позов
не визнав, вказуючи, що позивач
користувався земельною ділянкою,
площею 1,7 га, без достатніх правових
підстав, земельний податок не
сплачував, у зв'язку з чим,
територіальна громада м. Одеси
недоотримала 2 568 943, 69 грн.

Відповідач - ВК ОМР позов не визнав,
посилаючись на його необґрунтованість.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 31 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано протиправними дії комісії
Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради від 20 вересня 2012 року про
нарахування ПП "Малі Ленд" розміру
збитків.

Рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради №205 від 30 травня 2013 року в
частині щодо затвердження акта комісії
Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради від 20 вересня 2012 року щодо
нарахування ПП "Малі Ленд" розміру
відшкодування збитків визнано
протиправним та скасовано.

Решта позовних вимог залишена без
задоволення.

На постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 31 жовтня 2013 року була
подана апеляційна скарга ОМУ
земресурсів ОМР (в особі голови комісії
з припинення)

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року апеляційна скарга ОМУ
земресурсів ОМР (в особі голови комісії
з припинення) залишена без задоволення,
а постанова Суворовського районного
суду м. Одеси від 31 жовтня 2013 року
залишена без змін.

На постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 31 жовтня 2013 року на
дійшла також апеляційна скарга ВК ОМР,
яка є предметом даного апеляційного
провадження.

В апеляційній скарзі ВК ОМР ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ВК ОМР, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

26 березня 2008 року позивачем укладено
договір купівлі-продажу про придбання
об'єкту нерухомості за адресою: м.
Одеса, Миколаївська дорога, 307.

Одеська міська рада рішенням від 09
жовтня 2008 року №3616-V надала згоду
ПП "Малі Ленд" на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, орієнтовною площею 1,7 га за
адресою м. Одеса, Миколаївська дорога,
307.

Управління Держкомзему у місті Одеса
розробило 06 квітня 2009 року умови
відведення земельної ділянки в м.
Одеса, Миколаївська дорога, 307 на
підставі рішення Одеської міської ради
від 09 жовтня 2008 року №3616-V.

Згідно висновку Одеської міської
санітарно-епідеміологічної станції
від 16 квітня 2009 року за №3/238-418 проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ПП "Малі Ленд"
відповідає вимогам діючого
законодавства України за результатами
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи.

Управління архітектури та
містобудування ОМР висновком від 26
жовтня 2011 року за №44пз/01-15/3083 погодило
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду позивачу.

20 вересня 2012 року комісією ОМУ
земресурсів ОМР нараховано ПП "Малі
Ленд" розмір відшкодування збитків (2 568
943, 69 грн.) у вигляді неодержаного
доходу, який міг би одержати власник
земельної ділянки, але не одержав
внаслідок її тимчасового зайняття ПП
"Малі Ленд" та використання без
правовстановлюючих документів.

Позивач був позбавлений права подавати
документи, розрахунки, висловлювати
свої доводи та здійснювати захист
своїх прав в процесі роботи комісії з
визначення збитків.

При складанні співробітниками
управління земельних ресурсів
"Розрахунку розміру збитків" нібито
завданих власнику земельної ділянки
було застосовано 3% відсоток нормативно
грошової оцінки земельної ділянки
орієнтовною площею 1,7 га, якою
користується позивач. Цей відсоток був
затверджений рішенням ОМР №1267-VI від 20
вересня 2011 року "Про затвердження
фіксованих відсотків при визначенні
ставок орендної плати за земельні
ділянки в м. Одесі".

Рішенням ОМР від 30 травня 2013 року за №205
затверджено акт комісії ОМУ
земресурсів ОМР щодо нарахування ПП
"Малі Ленд" розміру відшкодування
збитків.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки позивач
правомірно набув право власності на
об'єкт нерухомості та отримав згоду
Одеської міської ради на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, на який знаходиться
ця нерухомість, то немає підстав
стверджувати про самовільне
використання позивачем земельної
ділянки.

Крім того, суд першої інстанції виходив
з того, що неукладення позивачем
договору оренди та несплата орендної
плати при фактичному використанні
земельної ділянки не є заподіянням
збитків міській раді в розумінні ст. 156
ЗК України та норм "Порядку визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 19 квітня 1993 року
№284, оскільки в даному випадку відсутні
передбачені ст. 156 ЗК України і Порядком
обставини, з якими пов'язано виникнення
збитків. При цьому, суд вважав взагалі
необґрунтованим розрахунок розміру
збитків.

Фактичне користування землею без
укладання договору оренди та без
сплати орендної плати зобов'язувало
відповідні контролюючи органи вжити
відповідних заходів, направлених на
стягнення з позивача плати за
використану земельну ділянку, а також
направлених на припинення порушення
позивачем земельного законодавства,
проте, це не є підставою нарахування
збитків.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновків про протиправність
дій комісії ОМУ земресурсів ОМР щодо
нарахування позивачу розміру збитків
та протиправність рішення ВК ОМР
частині затвердження акта комісії ОМУ
земресурсів ОМР про нарахування
позивачу збитків.

Також, суд першої інстанції виходив з
того, що висновки комісії, викладені в
акті визначення розміру збитків, не
породжують та не змінюють права та
обов'язки позивача, а, тому вимоги про
визнання таких висновків
протиправними та скасування акта не
підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст. 120 ЗК України,
ст.ст. 22, 377 ЦК України, ст. 224 ГК України.

В апеляційній скарзі ВК ОМР вказується,
що станом на 20 вересня 2012 року ПП "Малі
Ленд" не виконало вимоги щодо
оформлення документів на землю,
відповідно, підприємство
користувалось земельною ділянкою
площею 1,7 га без достатніх правових
підстав, у зв'язку з чим, збитки
нараховані і затверджені правомірно.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20
вересня 2012 року комісією ОМУ
земресурсів ОМР нараховано ПП "Малі
Ленд" розмір відшкодування збитків (2 568
943, 69 грн.) у вигляді неодержаного
доходу, який міг би одержати власник
земельної ділянки, але не одержав
внаслідок її тимчасового зайняття ПП
"Малі Ленд" та використання без
правовстановлюючих документів.

Судова колегія вважає, що для вирішення
питання про правомірність цього
розрахунку необхідно встановити: чи
дійсно ПП "Малі Ленд" завдало збитків
Одеській міській раді і якщо так, то в
якому розмірі.

Так, орган місцевого самоврядування не
є суб'єктом господарювання (згідно з ч.1
ст. 8 ГК України), а також, не є юридичною
особою цивільного права, проте є
юридичною особою публічного права.

Разом з тим, судова колегія вважає, що у
даних правовідносинах термін "збитки"
необхідно розглядати у розумінні
цивільного та господарського
законодавства, оскільки спеціального
визначення цього терміну для юридичних
осіб публічного права законодавство не
містить.

Відповідно до ст. 22 ЦК України:

1. Особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 224 ГК України:

1. Учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

2. Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Таким чином, з аналізу наведених норм
законодавства в їх сукупності слідує,
що, у даному випадку, підставами для
відшкодування позивачем не одержаних
Одеською міською радою доходів могли б
бути наступні:

1. порушення позивачем (у тому
числі шляхом неналежного виконання
зобов'язання) прав або законних
інтересів Одеської міської ради, яке
призвело до не одержання останньою
доходів;

2. недодержання позивачем правил
здійснення господарської діяльності,
яке призвело до не одержання доходів
Одеською міською радою.

Досліджуючи наявність таких підстав,
судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 377 ЦК України,
ч.ч.1, 2 ст. 120 ЗК України (в редакціях, які
діяли на час придбання позивачем
нерухомості):

1. До особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

2. Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно з договором купівлі-продажу від
26 березня 2008 року позивач купив у ПП
"Корвет-3" одноповерхові будівлі за
адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога,
307, які мають загальну площу 1 305, 2 кв.м.
(а.с. 14).

Пунктом 11 договору передбачено, що
питання користування та володіння
земельною ділянкою вирішуються
відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120
ЗК України.

Таким чином, з 2008 року позивач, як особа,
яка придбала нерухомість, площею
1 305, 2 кв.м. за адресою м. Одеса,
Миколаївська дорога, 307, правомірно
(тобто, на підставі ст. 377 ЦК України,
ч.ч.1, 2 ст. 120 ЗК України) володіє
частиною земельної ділянки під
нерухомістю (1 305, 2 кв.м.) та частиною
земельної ділянки, яка необхідна для
обслуговування цієї нерухомості.

Законом не визначено конкретно, який
розмір земельної ділянки необхідний
для обслуговування будівлі певної
площі і певного призначення.

Відповідно, є всі підстави вважати, що
позивач правомірно володіє усією
земельною ділянкою, яка має площу 1 700
кв.м.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", самовільне зайняття
земельних ділянок - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Судова колегія вважає, що з 2008 року дії
ПП "Малі Ленд" щодо користування
земельною ділянкою є правомірними
відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 377 ЦК України,
ч.ч.1, 2 ст. 120 ЗК України (незважаючи на
відсутність рішення про передачу цієї
земельної ділянки в оренду ПП "Малі
Ленд").

Таким чином, доводи апелянта, що
позивач користувався земельною
ділянкою площею 1,7 га без достатніх
правових підстав є абсолютно
необґрунтованими.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що у 2008 році позивач звернувся до
Одеської міської ради з метою
реалізації свого права на оформлення
за собою вказаної земельної ділянки.

Рішенням від 09 жовтня 2008 року №3616-V
Одеська міська рада надала згоду
ПП "Малі Ленд" на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, орієнтовною площею 1,7 га.

Цим рішенням не встановлений строк,
протягом якого позивач повинен
розробити проект землеустрою.

Також, нормами земельного
законодавства не визначений строк,
протягом якого розробляється проект
землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач займався виготовленням та
погодженням проекту землеустрою з 2009
року по 2011 рік.

Судова колегія акцентує увагу, що
пунктом 2 рішення Одеської міської ради
від 09 жовтня 2008 року №3616-V контроль за
виконанням цього рішення покладено на
постійну комісію Одеської міської ради
із питань земельних відносин.

Однак, у період, в який позивач займався
виготовленням та погодженням проекту
землеустрою, постійна комісія Одеської
міської ради не з'ясовувала у позивача
причини тривалого виготовлення і
погодження проекту землеустрою і,
відповідно, не перевіряла
обґрунтованість цих причин; не
клопотала перед Одеською міською радою
про вжиття заходів щодо визнання (у
встановленому Законом порядку)
нечинним рішення про надання згоди на
розробку проекту землеустрою або
внесення в нього змін стосовно строків
реалізації цього рішення, у зв'язку з
"пасивністю" позивача.

Таким чином, орган, якому Одеська
міська рада доручила контроль за
реалізацією прийнятого рішення, не
виконав своїх контролюючих обов'язків,
у зв'язку з чим, не встановлені
обставини, які призвели до не
оформлення ПП "Малі Ленд" документів на
земельну ділянку.

Відповідно, не має підстав
стверджувати, що не оформлення
документів на землю було допущено з
вини ПП "Малі Ленд".

Навпаки, є підстави стверджувати, що
претензії, пов'язані з не оформленням
ПП "Малі Ленд" станом на 20 вересня 2012 рік
документів на земельну ділянку, в першу
чергу мали бути пред'явлені комісії
Одеської міської ради з питань
земельних відносин, яка повинна
тримати ці питання на контролі.

Наведені обставини не були враховані
ні під час нарахування позивачу
"збитків", ні під час їх затвердження і,
тому, таке нарахування і затвердження
не можуть вважатися правомірними,
оскільки не відповідають критерію
обґрунтованості, визначеному у ч.3 ст. 2
КАС України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
ПП "Малі Ленд" не допустило:

- порушення (у тому числі шляхом
неналежного виконання зобов'язання)
прав або законних інтересів Одеської
міської ради, яке призвело до не
одержання останньою доходів;

- недодержання правил здійснення
господарської діяльності, яке призвело
до не одержання доходів Одеською
міською радою.

Отже, не має підстав стверджувати про
те, що ПП "Малі Ленд" завдало збитки
Одеській міській раді у вигляді
неодержаних доходів.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Одеської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 11 квітня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: