Справа № 257/2472/14-а
Суддя: Гурідова Н. М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а25713314
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:

Головуючого судді
Гурідової Н.М.,

при секретарі
Сидорової А.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

за участю представника відповідача
Нагорної Н.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду у м. Донецьку адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту
населення, Управління Державної
казначейської служби України у
Київському районі м.Донецька Донецької
області, третя особа Державна
казначейська служба України про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення, Управління
Державної казначейської служби
України у Київському районі м. Донецька
Донецької області, третя особа
Державна казначейська служба України
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що він є
інвалідом війни 2 групи , учасником
бойових дій, знаходиться на обліку
відповідача та користується правами і
пільгами відповідно до законів України
. Позивач вказує, що відповідно до його
статусу та чинного законодавствава,
відповідач повинен був нарахувати т
виплатити йому щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня у зв'язку з Днем
перемоги у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком з розрахунку прожиткового
мінімуму для осіб втративши
працездатність, встановлених на момент
виплати. Позивач вказує, що відповідач
в супереч нормам визначених законом
нарахував та виплатив йму щорічну
разову допомогу до 5 травня за 2012 -2013
рік, значно меншу ніж визначена
законом. Позивач просить визнати дії
відповідача при визначенні розміру
суми щорічної допомог до Дня перемоги
за 2012-2013 рік незаконними, зобов'язати
відповідача виконати перерахунок та
доплату йому щорічної разової допомоги
до 5 травня за 2012 - 2013 роки : з 8
мінімальних пенсій за віком,
встановлених на момент виплати за
законом для осіб втративши
працездатність, стягнути з відповідача
на його користь недоплачену суму
щорічної допомоги до 5 травня 2012 року та
за 2013 рік.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав у повному обсязі та
надав аналогічні пояснення викладеним
в позовній заяві.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позову, просила позов
залишити без розгляду на підставі
пропуску строку для звернення до суду
із адміністративним позовом та надала
пояснення аналогічні викладеним у
письмових запереченнях, пояснивши, що
позивачу були виплачені щорічні разові
допомоги до 5 травня : у 2012 році у
розмірі 1920,00 грн., у 2013 році - у розмірі
2110,00 грн..

Представник третьої особи та
відповідача Управління Державної
казначейської служби України у
Київському районі м. Донецька
Донецької області у судове засідання
не з'явились, були належним чином
повідомлені про день та час розгляду
справи, тому суд з'ясувавши думку
учасників процесу вважає можливим
розглянути справу за відсутністю
Представник третьої особи та
відповідача Управління Державної
казначейської служби України у
Київському районі м. Донецька
Донецької області.

Суд, заслухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає необхідним в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення, Управління
Державної казначейської служби
України у Київському районі м. Донецька
Донецької області, третя особа
Державна казначейська служба України
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом війни 2 групи та перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення. ( а.с. 6)

Крім того, судом встановлено, що
позивач відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни , гарантії
їх соціального захисту» отримав
щорічні разові допомоги до 5 травня у
розмірах : у 2011 році - у розмірі 900 грн., у
2012 році у розмірі 1920,00 грн., у 2013 році - у
розмірі 2110,00 грн.. (а.с.9)

Що стосується вимог позивача в частині
виплати щорічної разові допомоги до 5
травня у 2012 році, суд вважає необхідним
зазначити, що на момент здійснення
виплат у 2012 році були чинні положення,
якими визначені розміри грошової
допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», це постанова
Кабінету Міністрів України № 1381 від
28.12.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» та Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік».

Відповідно до статті 17 наведеного
Закону фінансування витрат, пов'язаних
з введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

Абзацом другим даного пункту
встановлено, що якщо іншим нормативно -
правовим актом бюджетні відносини
визначаються інакше, ніж у цьому
Кодексі, то застосовуються відповідні
норми цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 23
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

За приписами частини 1 статті 4
Бюджетного Кодексу України бюджетне
законодавство складається, зокрема, з
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, прийнятих на
підставі і на виконання цього Кодексу
та інших законів України, передбачених
пунктами 3 та 4 цієї частини статті.

З метою забезпечення виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни,
особам, на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 28.12 2011р. N 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
згідно до якої виплата у 2012 році
разової грошової допомоги позивачу
була здійснена у розмірі 1920 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
здійснивши позивачеві виплату разової
грошової допомоги у 2012 році згідно
вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 28.12.2011 року №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
відповідачем не було вчинено
протиправних дій, а тому відсутні
підстави для задоволення позову в
даній частині.

Що стосується вимог позивача в частині
виплати щорічної разові допомоги до 5
травня у 2013 році, суд вважає необхідним
зазначити, що вказана грошова допомога
в 2013 році була виплачена позивачу до 5
травня 2013 року в розмірі 2110 грн.
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», постановою
Кабінету Міністрів України № 149 від
13.03.2013 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2013 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистський переслідувань».

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України від 06.12.2012 №
5515-VІ «Про Державний бюджет України на
2013 рік» (далі - Закон № 5515-VІ)
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №
3551-ХІІзастосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно з ст. 17-1 Закону № 3551-ХІІ, щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення.

Таким чином судом встановлено, що на
час проведення вказаної допомоги
позивачу до 5 травня 2013 року діяло
кілька законів: Закон № 3551-ХІІ та Закон
№ 5515-VІ, які по різному регулюють
встановлення одноразової щорічної
допомоги до 5 травня.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону № 5515-VІ, якими
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статті 14 Закону № 3551-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідач здійснював вказані виплати
позивачу відповідно до постанови
Кабміну України № 149 від 13.03.2013р., що
відповідало вимогам Закону № 3551-ХІІ,
тому позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", ст..ст. 11,71,159,160,161,162,171-2 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення, Управління
Державної казначейської служби
України у Київському районі м.Донецька
Донецької області, третя особа
Державна казначейська служба України
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову може
бути подано до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Донецька
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя: