Справа № 821/2002/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2002/13-а

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
прокуратури Херсонської області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, у справі за позовом Херсонського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері до
Каланчацької районної ради
Херсонської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року відмовлено в задоволенні позову
прокурора, а саме про: визнання
протиправною бездіяльності
Каланчацької районної ради щодо не
вжиття заходів по організації роботи
по винесенню в натуру та влаштуванню
прибережних захисних смуг Чорного
моря, водних об'єктів; зобов'язання
Каланчацької районної ради вжити
заходів до організації роботи по
винесенню в натуру та влаштуванню
прибережних захисних смуг Чорного
моря, водних об'єктів; зобов'язання
Каланчацької районної ради укласти
договір на розробку проекту по
винесенню в натуру та влаштуванню
прибережних захисних смуг Чорного
моря, водних об'єктів з організацією,
яка має право на проведення такого роду
робіт.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням прокурором подано апеляційну
скаргу з якої вбачається про порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що
висновок суду першої інстанції не
відповідає встановленим обставинам у
справі, так як на Каланчацьку районну
раду покладено обов'язок щодо
регулювання водних відносин, однак
остання усунулась від виконання
покладених обов'язків, так як жодних
заходів щодо створення та винесення в
натуру водоохоронних зон і прибережних
захисних смуг в адміністративних
територіальних межах району не
здійснено, проект землеустрою
прибережної захисної смуги Чорного
моря та р. Каланчак не замовлявся, кошти
на її створення з районного бюджету не
виділялися.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
загальна площа водоохоронних зон на
території Каланчацького району
складає 0,322 тис.га.

В ході перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
прокуратурою встановлено, що
Каланчацькою районною радою жодні
заходи щодо створення та винесення в
натуру водоохоронних зон і прибережних
захисних смуг в адміністративних
територіальних межах району не
вживалися, проект землеустрою
прибережної захисної смуги Чорного
моря та р. Каланчак не замовлявся, кошти
на її створення з районного бюджету не
виділялися, при тому, що на
спеціальному рахунку Каланчацької
районної ради знаходяться 24754 грн.
коштів, що надійшли в порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва та
можуть бути використані на розроблення
проектів землеустрою по встановленню
прибережних захисних смуг. Всього, по
Каланчацькому району на розрахункових
рахунках сільських рад перебуває 91176
грн. коштів, що надійшли в порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Зазначені обставини вказують на той
факт, що посадові особи Каланчацької
районної ради самоусунулися від
виконання покладених на них обов'язків.

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції, з яким
погоджується судова колегія, зроблено
висновок щодо відсутності
бездіяльності в діях відповідача, так
як останнім вчинено передбачені
законодавством обов'язки по дотриманню
вимог природоохоронного
законодавства, а укладення договору на
розробку проекту по винесенню в натуру
та влаштуванню прибережних захисних
смуг не відноситься до повноважень
останнього.

Так, статею 43 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що до повноважень районної ради
відноситься затвердження районних
програм, проекти яких надає на розгляд
районна державна адміністрація, та
заслуховування звітів про їх
виконання.

Статтею 44 вказаного Закону передбачено
делегування районною радою
райдержадміністраціям повноважень
щодо розробки та планування
соціально-економічних, містобудівних,
природоохоронних та інших програм.

Також, статтями 60 ЗК України та 88 ВК
України передбачено, що з метою охорони
водних об'єктів в межах водоохоронних
зон виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги, які
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

У відповідності до ст. 9 ВК України
передбачено, що до відання районних рад
у галузі регулювання водних відносин
на їх території належить: координація
роботи сільських, селищних, міських
(міст районного підпорядкування) рад
під час проведення ними
міжтериторіальних водогосподарських і
водоохоронних заходів та подання їм
відповідної методичної допомоги;
організація роботи по винесенню в
натуру та влаштуванню прибережних
захисних смуг вздовж річок, морів та
навколо водойм; вирішення інших питань
у галузі регулювання водних відносин у
межах своєї компетенції.

Судовою колегією встановлено, що
предметом спору у справі є
бездіяльність районної ради по
дотриманню вимог природоохоронного
законодавства.

В даному випадку колегія виходить з
того, що зібраними у справі доказами
підтверджується належність виконання
покладних обов'язків, в межах своєї
компетенції, так як 05 квітня 2013 року
районною радою направлено лист
районній державній адміністрації з
пропозицією внести зміни до програми
стабілізації екологічного стану
навколишнього середовища та
підвищення рівня
соціально-економічного розвитку
Каланчацького району "Екологія-2015" та
надати пропозиції по використанню
коштів. За попередніми розрахунками
для розробки проектів землеустрою щодо
встановлення прибережної захисної
смуги вздовж моря за межами населених
пунктів на території Каланчацького
району необхідно 637,2 тис. грн.

Також, районна рада направила листи в
сільські ради щодо можливості розробки
проектів землеустрою на що
Олексіївська, Привільська сільські
ради надали відповідь, що кошти на
розробку в бюджеті рад не закладались,
а Хорлівська сільська рада відповіді
не надала. Вчинялись інші дії
направлені на виконання покладених
обов'язків.

Посилання апелянта щодо наявності
коштів на спеціальному рахунку є
помилковим, так як у відповідності до
ст.209 ЗК України, районною радою
розроблено і затверджено рішенням XVI
сесії районної ради п'ятого скликання
№ 131 від 13.06.2007р. порядок використання
коштів, що надходять від відшкодування
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва при
вилучені (викупі)
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників і зараховується
до спеціального фонду районного
бюджету.

Пунктом 5 і 6 вищезазначеного положення
визначено головного розпорядника
коштів та зазначено, що кошти, які
надходять до спеціального фонду
районного бюджету, мають цільове
призначення і використовуються на
охорону земель відповідно до
розроблених програм та проектів
землеустрою, розробка і виконання яких
відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 44 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", відноситься до повноважень
районної державної адміністрації.

Відносно вимог зобов'язати Каланчацьку
районну раду укласти договір на
розробку проекту по винесенню в натуру
та влаштуванню прибережних захисних
смуг Чорного моря, водних об'єктів з
організацією, яка має право на
проведення такого роду робіт колегія
вважає, що відповідно до ст. 116
Бюджетного кодексу України районна
рада не може взяти будь-які
зобов'язання без відповідних бюджетних
асигнувань або з перевищенням
повноважень в разі укладання договору,
що фактично визнано прокурором.

Посилання апелянта на порушення судом
процесуальних вимог, а саме
необхідність залучення до справи
районної державної адміністрації -
органу який наділено повноваженнями на
укладання такої угоди, є безпідставним,
так як прокурор наділений владними
повноваженнями та здійснює заходи щодо
виявлення порушення та внесення
відповідних заходів реагування, однак
останній в ході перевірки не встановив
належним чином повноваження кожного із
суб'єктів владних повноважень, а
формально визначив порушення районної
ради. Також, предметом спору є
бездіяльність конкретного суб'єкта
владних повноважень за результатом
оцінки дій якого наслідком є
зобов'язання вчинити певні дії, а не
оцінка дій районної ради, а
зобов'язання вчинення іншого суб'єкта,
в межах позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАСУ, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури
Херсонської області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

О.В.
Яковлєв

Судді:

А.В.
Бойко

Т.М. Танасогло