Справа № 813/7382/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.
Справа № 876/2420/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового
засідання: Дутки І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014 року
у справі за позовом ТзОВ «ТМ-Сервіс» до
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області про
скасування рішення,-

встановила:

У вересні 2013 року ТзОВ «ТМ-Сервіс»
звернулося з позовом до Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Державного казначейства України у
Львівській області про скасування
рішення.

Позивач вказував, що 29.08.2013 року ТзОВ
«ТМ-Сервіс» для митного оформлення
товарів подано митну декларацію
№209120000/2013/832088 .

30.08.2013 року Львівською митницею було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №209000003/2013/900080/2,
у якому було зазначено, що мита
вартість імпортних товарів не може
бути визнана за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, у зв'язку із
неподанням декларантом або
уповноваженою особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МК
України.

За результатами перевірки митної
декларації , у зв'язку із прийнятим
рішенням про коригування митної
вартості товарів №209000003/2013/900080/2 від
30.08.2013 року було винесено картку
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №209120000/2013/00413.

Вважаючи рішення відповідача про
коригування митної вартості товарів
№209000003/2013/900080/2 від 30.08.2013 року та картку
відмови №209120000/2013/00413 незаконними та
винесеними безпідставно, позивач
звернувся до суду та просив їх
скасувати.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014 року
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано прийняті
Львівською митницею рішення про
коригування митної вартості товарів
№209000003/2013/900080/2 від 30.08.2013 року та картку
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №209120000/2013/00413.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи доводи апеляційної
скарги, вважає, що така задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2013 року
ТзОВ «ТМ-Сервіс» для митного контролю
та митного оформлення товарів, що
імпортуються на митну територію
України згідно контракту № 12ЕХТМS-01 від
15.06.2012 року було подано митну
декларацію № 209120000/2013/832088 на вантаж:
гвинти самонарізні з чорних металів
(нелегована сталь), з головками, з
хрестоподібним шліцом «під потай»,
фосфатовані, в асортименті, згідно
електронного інвойсу, з заявленою
митною вартістю 57908,84 доларів США.

30.08.2013 року Львівською митницею було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №209000003/2013/900080/2,
у якому було зазначено, що мита
вартість імпортних товарів не може
бути визнана за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, у зв'язку із
неподанням декларантом або
уповноваженою особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МК
України.

Крім того, винесено картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №209120000/2013/00413.

За твердженням митного органу митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визнана за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, застосовано
метод 2б (ст. 60 МКУ), коригування митної
вартості ґрунтується на раніше
визначених митними органами

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 51 Митного кодексу України
визначено, що митна вартість товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Відповідно до ст. 53 митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з положеннями ст. 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Як вбачається із рішення Львівської
митниці Державної митної служби
України про коригування митної
вартості товарів № 209000003/2013/900080/2 від
30.08.2013 року, відповідачем при виконанні
п.4.1 ст.54 МК України встановлено, що ряд
поданих позивачем документів не
містять всіх даних відповідно до
обраного методу визначення митної
вартості: підпис відправника в
сертифікаті про походження товарів
відрізняється від підпису відправника
у фактурі, контракті, специфікації,
пакувальному листі, специфікація на
товар виписана після виставлення
інвойсу та відправлення товару,
платіжний документ не можна
ідентифікувати з даним товаром.

Митний кодекс не наділяє
повноваженнями відповідача перевіряти
ідентичність підписів. Крім того,
відповідачем не досліджувалось, які
особи підписували документи
відправника, чи наділені вони
повноваженнями на підписання
документів.

Обставини виписування специфікації не
можуть впливати на числове значення
митної вартості. Перелік товару
міститься у додатку №6/1 від 05.08.2013 року
до контракту № 12ЕХТМS-01 від 15.06.2012 року.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); та
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України за основу визначення митної
вартості товару як основного методу,
позивачем була взята ціна контракту.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що з наданих
позивачем документів митний орган мав
можливість встановити митну вартість
товару на підставі першого методу
визначення митної вартості і за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються в Україну, оскільки в цих
документах була чітко зазначена ціна
купівлі-продажу і саме ця ціна була
сплачена згідно платіжних доручень.

У відповідача були в наявності всі
документи для визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. Оцінивши
подані декларантом документи в
сукупності митний орган мав можливість
встановити як умови поставки, так і
дійсну вартість товару, що поставлявся.

Згідно з ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач
не довів суду належними і допустимими
доказами факти, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.01.2014 року
у справі №813/7382/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

Н. Савицька

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 23.04.2014 року