Справа № 2а-6551/12/2070
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/9711/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Заїки
М.М.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
в м. Харкові на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 19
липня 2012 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року у справі за позовом ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
в м. Харкові до Комінтернівського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ТОВ "С.К.С.М." про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити дії,

встановила:

У червні 2012 року ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.
Харкові звернулось до суду з позовом до
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, третя
особа: ТОВ "С.К.С.М." про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 27.05.2011 ВП№27473015, в
частині накладення арешту на майно, що
знаходиться в іпотеці у АТ
«Укрексімбанк», згідно Іпотечного
договору №6806Z290 від 17.11.2006 та
зобов'язання зняти арешт, накладений на
зазначене майно, що знаходиться в
іпотеці у АТ «Укрексімбанк», згідно
Іпотечного договору №68062290 від 17.11.2006,
вилучити з акту опису й арешту майна
зазначене майно, що знаходиться в
іпотеці у АТ «Укрексімбанк», згідно
Іпотечного договору №68062290 від 17.11.2006,
вилучити запис про накладення арешту
на зазначене майно, що знаходиться в
іпотеці у АТ «Укрексімбанк», згідно
Іпотечного договору №68062290 від 17.11.2006.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2012
року в задоволенні позовних вимог ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
в м. Харкові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року скасовано постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2012
року в частині відмови задоволенні
позову щодо скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВПН
№ 2743015 від 27.05.2011 в частині накладення
арешту на майно боржника. Прийнято в
цій частині нову постанову, якою
позовні вимоги щодо скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження в частині накладення
арешту задоволено.

ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України" в особі філії АТ
"Укрексімбанк" подало касаційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 19
липня 2012 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року скасувати та прийняти нове
рішення про повне задоволення
позовних вимог.

Перевіривши наведені доводи в
касаційних скаргах, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що між ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» та
ТОВ «С.К.С.М.» було укладено Генеральну
угоду від 17.11.2006 №6806N4 із додатковими
угодами до неї, з загальним лімітом
заборгованості 22.683.000,00 грн. строком
користування кредитними коштами до
15.11.2009 У рамках Генеральної угоди між
тими ж сторонами було укладено:
Кредитний договір №68108К50 від 28.07.2008 із
додатковими угодами до нього, за
умовами якого позивачем було відкрито
ТОВ «С.К.С.М.» кредитну лінію у розмірі
9.795.500,00 грн., із кінцевим терміном
погашення кредиту 27.07.2009; Кредитний
договір №6806X92 від 17.11.2006 із додатковими
угодами до нього, за умовами якого
позивачем було відкрито ТОВ «С.К.С.М.»
кредитну лінію у розмірі 7.000.000,00 грн., із
кінцевим терміном погашення кредиту
25.10.2009; Кредитний договір №68108К42 від
25.06.2008 із додатковими угодами до нього,
за умовами якого позивачем було
відкрито ТОВ «С.К.С.М.» кредитну лінію у
розмірі 915.000,00 євро, із кінцевим
терміном погашення кредиту 24.06.2009.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань позичальника між
позивачем та ТОВ «С.К.С.М.» було
укладено Іпотечний договір від 17.11.2006
№68062290, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрований у реєстрі за №1953, та
договір від 02.10.2008 №68062290-1 про внесення
змін до Іпотечного договору від 17.11.2006
№6802290, також посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрований у реєстрі за №2520.

Згідно з пункту 1.3 Договору іпотеки,
іпотекодавець -ТОВ «С.К.С.М.», з метою
забезпечення належного виконання
кредитних зобов'язань що випливають з
Генеральної угоди, передав у іпотеку, а
іпотекодержатель (позивач) прийняв в
іпотеку в порядку і на умовах,
визначених у Договорі іпотеки, майно що
належить іпотекодавцю на праві
власності, перелік якого міститься у
названому договорі.

Відповідно до пункту 1.5 Договору
застави, на період його дії предмет
застави залишається у володінні та
користуванні ТОВ «С.К.С.М.» з
відповідним накладанням заборони
відчуження на предмет іпотеки, що
підтверджується Витягами про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 17.11.2006, реєстраційний №4077621; від
17.11.2006 р., реєстраційний №4077647; від
02.10.2008, реєстраційний №8013113; від 20.11.2006 р.
реєстраційний №1074084; від 02.10.2008
реєстраційний №21115564; від 17.11.2006 р.
реєстраційний №10057516; від 02.10.2008
реєстраційний №21111108; від 02.10.2008
реєстраційний №21111251; від 17.11.2006
реєстраційний №10057419; від 17.11.2006 №10057445.

27 жовтня 2011 року державним виконавцем
Комінтернівського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції - Нелюбом
С.А., було прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження
ВП№27473015, якою накладено арешт на все
майно боржника -ТОВ «С.К.С.М». До складу
арештованого у процесі виконавчого
провадження майна увійшло, у тому
числі, рухоме та нерухоме майно, яке є
предметом іпотеки за Договором
іпотеки, укладеним між ТОВ «С.К.С.М.» та
позивачем.

Державним виконавцем
Комінтернівського відділу державної
виконавчої служби ХМУЮ на підставі
заяви стягувача - ТОВ «Стройекоспорт»
про примусове виконання наказу
Господарського суду Харківської
області № 45/398-09 від 10.03.2010 була прийнята
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 27473015 від 27.05.2011 про
стягнення з ТОВ «С.К.С.М» на користь ТОВ
«Стройекоспорт» 56115,50 грн. боргу, 561,15
грн. державного мита та 236,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Пунктами 4,5
зазначеної постанови накладено арешт
на все майно, що належить боржнику та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
лише в межах суми боргу.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
визначено, що іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно з частиною 6 статті 3 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до статті 7
вищевказаного Закону за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження ВП №27473015 від
27.05.2011 прийнята правомірно та
обґрунтовано.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення
про задоволення позовних вимог в
частині щодо скасування постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження ВП №2743015 від
27.05.2011, в частині накладення арешту на
майно боржника, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків, що данні дії державного
виконавця відповідно до положень
частини 8 статті 54 Закону України «Про
іпотеку» здійсненні з порушенням прав
позивача.

Водночас, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанцій не
можна вважати таким, що прийнято на
підставі повно та всебічно досліджених
встановлених фактичних обставин
справи, оскільки судом апеляційної
інстанції не були розглянуті всі
позовні вимоги ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.
Харкові, а саме: частина вимог щодо
вилучення з акту опису й арешту майна,
що знаходиться в іпотеці у АТ
«Укрексімбанк» та вилучення запису
про накладення арешту на зазначене
майно, що знаходиться в іпотеці у АТ
«Укрексімбанк» згідно Іпотечного
договору №68062290 від 17.11.2006 з Єдиного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна.

Суд апеляційної інстанції не надав
правової оцінки обставинам у справі та
не перевірив обґрунтованість вимог
позивача в цій частині позовних вимог
та дав передчасну юридичну оцінку
встановленим фактичним обставинам
справи, а тому ухвалене ним судове
рішення не можна вважати законним та
обґрунтованим.

Відповідно до пункту 2 статті 227 КАС
України, підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
рішення у справі підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду. Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів зазначає, що суди
повинні були витребувати у сторін
докази, які підтверджують або
спростовують правомірність їхніх
доводів і заперечень. Якщо сторони у
справі таких доказів не надали або
надані докази були недостатніми, суд,
керуючись частинами 4, 5 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, зобов'язаний був із власної
ініціативи витребувати докази, які
підтверджують або спростовують ці
обставини.

Суд апеляційної інстанції названих
вимог Кодексу адміністративного
судочинства України не виконав, у
зв'язку з чим порушив норми
процесуального закону. Також судом в
порушення норм процесуального права не
було з'ясовано та враховано всіх
обставин справи, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції під час прийняття рішень по
суті спору у даній справі було порушено
норми процесуального права, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, про
передчасність висновків суду
апеляційної інстанції.

Вказані порушення норм матеріального
та процесуального права не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції з
урахуванням положень статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства щодо
відсутності можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судових рішеннях, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, що відповідно до
вимог статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень і направлення справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.
Харкові задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2012 року у справі за позовом ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
в м. Харкові до Комінтернівського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа: ТОВ "С.К.С.М." про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити дії - скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф. Загородній

М.М. Заїка