Справа № 826/3656/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2014 року № 826/3656/14
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул. Великій
Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі міста
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Публічне акціонерне
товариство "Інститут транспорту нафти"
про стягнення заборгованості,
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 незаконно отримані
суми переплати пенсій в розмірі 39 263,41
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Цивільний
кодекс України, закони України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та зазначає, що ОСОБА_1
перебував на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва як такий,
що отримав пенсію за вислугу років
"робітники геоекспедицій", проте під
час проведеної перевірки встановлено
подання недостовірних даних при
призначенні пенсії, а тому в результаті
зловживань з боку ОСОБА_1 виникла
переплата пенсії у розмірі 39 263,41 грн.
Відповідач заперечив по суті заявлених
позовних вимог з огляду на
правомірність призначення йому пенсії
за вислугу років "робітники
Представник третьої особи надав
пояснення по суті заявлених позовних
вимог та вказав на те, що ОСОБА_1 під час
відряджень для здійснення
інженерно-геологічних робіт в польових
умовах отримував кошти (витрати) на
відрядження у відповідності до
інструкції та постанови Кабінету
Міністрів України "Про норми
відшкодування витрат на відрядження в
межах України та за кордоном" та
зазначив, що ОСОБА_1 не виплачувалося
польове забезпечення або надбавки під
час перебування його у відрядженнях.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
18 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про призначення йому пільгової
До заяви ОСОБА_1 додано: подання,
трудову книжку, довідку про заробіток,
довідку про трудовий стаж (пільговий),
копії паспорту, коду, диплому та
З 18 серпня 2010 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
призначена ОСОБА_1 пенсія за вислугу
років "робітники геоекспедиції".
8 грудня 2011 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва проведена перевірка
документів, на підставі яких складена
довідка № 9 від 11 серпня 2010 року для
призначення пільгової пенсії за
вислугу років ОСОБА_1
За результатами проведеної перевірки
Управлінням Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва складено
акт, яким встановлено, що ОСОБА_1,
працюючи в інституті у відділі
інженерних вишукувань з 1 листопада 1982
року по 18 квітня 2008 року на посадах
інженера, головного інженера
експедиції - назва посади згідно
штатного розкладу, менеджера,
начальника експедиції - назва посади
згідно штатного розкладу станом на 15
лютого 2006 року № 15, табельний № 356,
посадовий оклад 750 грн. В періоди
вказані в довідці № 9 від 11 серпня 2010
року ОСОБА_1 знаходився у відрядженнях
з метою організації та проведення
інженерно-геологічних вишукувань.
Посвідчення про відрядження мають силу
наказу. В посвідченнях вказується
термін відрядження. За результатами
відряджень складаються звіти про
використання коштів наданих на
відрядження. Копії додаються
вибірково. В розрахункових листах під
кодом витрати 11 - відрядна оплата,
значаться суми нараховані за період
перебування у відрядженні.
На підставі складеного акту
Управлінням Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва прийнято
розпорядження від 8 грудня 2011 року про
закриття особового рахунку НОМЕР_1 в
зв'язку з безпідставним призначенням
пенсії з 18 серпня 2010 року.
Відповідно до статті 51 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення" (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон № 1788-ХІІ) пенсії за вислугу
років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.
Статтею 52 Закону № 1788-ХІІ встановлено,
що право на пенсію за вислугу років
мають працівники експедицій, партій,
загонів, дільниць і бригад,
безпосередньо зайняті на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
У відповідності до пункту "б" частини
першої статті 55 Закону № 1788-ХІІ право
на пенсію за вислугу років мають
працівники експедицій, партій, загонів,
дільниць і бригад, безпосередньо
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
роботах: чоловіки - після досягнення 55
років і при загальному стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначеній роботі;
При цьому період роботи безпосередньо
в польових умовах протягом півроку або
більше півроку зараховується за рік
роботи, менше півроку - за фактичною
тривалістю, а на сезонних роботах -
відповідно до статті 61 цього Закону.
Як вбачається з довідки Публічного
акціонерного товариства "Інститут
транспорту нафти" від 11 серпня 2010 року
№ 9, ОСОБА_1 працював у відділі
інженерних вишукувань інституту
"Південдіпронафтопровід" на посаді
інженера з 1 листопада 1982 року (наказ №
279-к від 29 жовтня 1982 року). З 7 вересня 1988
року переведений на посаду головного
інженера експедиції того ж відділу
(наказ № 192-к від 7 вересня 1988 року). З 12
травня 1994 року інститут
"Південдіпронафтопровід"
перейменований у Відкрите акціонерне
товариство "Інститут транспорту нафти"
(наказ № 107 від 29 липня 1994 року). З 1
червня 2000 року переведений на посаду
менеджера відділу інженерних
вишукувань за контрактом (наказ № 86-к
від 1 червня 2000 року). З 13 травня 2002 року
переведений на посаду начальника
експедиції цього відділу (наказ № 79-к
від 17 травня 2002 року). З 18 квітня 2008 року
звільнено з роботи за власним бажанням
на підставі статті 38 Кодексу законів
про працю України (наказ № 50-к від 18
квітня 2008 року). З 12 травня 2010 року
Відкрите акціонерне товариство
"Інститут транспорту нафти"
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство "Інститут транспорту нафти"
(наказ № 93-к від 12 травня 2010 року).
В довідці зазначено, що стаж ОСОБА_1 на
польових інженерно-геологічних
роботах складає 14 років 1 місяць 8 днів
та вказано про те, що розрахунки
зроблені на підставі книги реєстрації
відряджень по інституту за період з 1982
Згідно подання ВАТ "Укрнафтахімпроект"
про призначення пенсії від 27 липня 2010
року № 8, загальний стаж ОСОБА_1 за
трудовою книжкою складає 36 років 63
Як встановлено під час розгляду справи,
спірні правовідносини виникли
відносно того, що Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва під час
проведення перевірки прийшло до
висновку про безпідставність видачі
ОСОБА_1 довідки від 11 серпня 2010 року № 9,
в зв'язку з відсутністю в інституті
документів, які б підтверджували
виконання геологорозвідувальних,
пошукових, топографо-геодезичних,
геофізичних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних робіт у
польових умовах та одержання польового
забезпечення, оскільки в періоди,
вказані в довідці ОСОБА_1 перебував у
відрядженнях і отримував кошти на
відрядження, що не дає права на
призначення даного виду пенсії.
Як вбачається з копій посвідчень на
відрядження, завдань-звітів (для осіб,
що від'їжджають у відрядження),
заявок-розрахунків за 2007-2008 роки,
ОСОБА_1 був відряджений з метою
організації та проведення
інженерно-геодезичних вишукувань.
При цьому, представник третьої особи
зазначив, що Публічне акціонерне
товариство "Інститут транспорту нафти"
не має можливості надати документи на
підтвердження відрядження ОСОБА_1 для
проведення інженерно-геодезичних
вишукувань за період з 1982 року по 2008
рік, оскільки вказані документи
знищені. На підтвердження свої позиції
представником третьої особи надано
коп. акту № 1 від 7 червня 1999 року про
вилучення для знищення документів та
справ, які не підлягають зберіганню за
1977-1995 роки та акту № 1 від 23 жовтня 2010
року про вилучення для знищення
документів, не внесених до
Національного архівного фонду.
Згідно пункту 16 Переліку типових
документів, що утворюються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів, затверджених наказом
Головного архівного управління при
Кабінеті Міністрів України від 20 липня
1998 року № 41 (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин)
строк зберігання наказів, розпоряджень
міністерств, інших центральних та
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій про
стягнення, відрядження працівників; з
адміністративно-господарських питань
З урахуванням наведеного суд приймає
до уваги позицію третьої особи щодо
неможливості надання документів на
підтвердження здійснення ОСОБА_1
польових інженерно-геодезичних
вишукувань в період з 1982 року по 2007 рік.
Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Проте, суд не має можливості надати
оцінку здійсненим ОСОБА_1
інженерно-геодезичних вишукувань в
період з 1982 року по 2007 рік в зв'язку із
знищенням відповідних матеріалів.
При цьому, суд зазначає, що відповідно
до пунктів 37, 38 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1, орган, що
призначає пенсію, розглядає питання
про призначення пенсії, відстрочку
часу її призначення, перерахунок та
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою (додаток 4).
Заяви про переведення з одного виду
пенсії на інший, про перерахунок пенсії
й поновлення виплати раніше
призначеної пенсії приймаються
органом, що призначає пенсію, при
наявності в особи всіх необхідних
Заяви осіб про призначення,
перерахунок, поновлення, переведення з
одного виду пенсії на інший
реєструються в журналі реєстрації
рішень органу, що призначає пенсію.
Особі або посадовій особі органом, що
призначає пенсію, видається розписка
із зазначенням дати приймання заяви, а
також переліку одержаних і відсутніх
документів, які необхідно подати в
трьохмісячний термін з дня прийняття
заяви. Копія розписки зберігається в
пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що
а) перевіряє правильність оформлення
заяви, відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж;
б) здійснює попередню правову
експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів;
в) перевіряє правильність копій
відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження;
г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6),
копія якої зберігається у пенсійній
справі.
Орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.
З урахуванням наведеного суд зазначає,
що Управління Пенсійного фонду України
в Солом'янському районі міста Києва
було наділене правом звернутися до
Публічного акціонерного товариства
"Інститут транспорту нафти" в
трьохмісячний термін з дня подання
заяви ОСОБА_1 з метою підтвердження
даних, які містяться в довідці
Публічного акціонерного товариства
"Інститут транспорту нафти" від 11
серпня 2010 року № 9. Проте, своїм правом
позивач не скористався.
Разом з тим, відповідно до пункту 1
частини першої статті 49 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон № 1058-ІV) виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється, якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості.

Частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV
встановлено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З урахуванням наведеного суд зазначає
про відсутність підстав для стягнення
з відповідача отриманої ним пенсії в
розмірі 39 263,41 грн., оскільки під час
розгляду даної адміністративної
справи судом не встановлено, що ОСОБА_1
виплачені вказані кошти внаслідок
зловживань з його боку та не
встановлено, що в довідці Публічного
акціонерного товариства "Інститут
транспорту нафти" від 11 серпня 2010 року
№ 9 містяться недостовірні дані щодо
виконання ОСОБА_1 польових
інженерно-геологічних робіт.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі міста Києва до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева