Справа № 819/408/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/408/14-a

23 квітня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Баранюка А.З.

при секретарі судового засідання Дудар
М.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Кивелюк Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про визнання
дій протиправними та скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій від 30 вересня 2013 року № 030568.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що 19.02.2014 позивач
через відділення поштового зв'язку
отримав постанову про відкриття
виконавчого провадження від 05.02.2014 ВП №
41867729 з якої йому стало відомо, що до
нього, постановою Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області від 30.09.2013 № 030568, застосовано
фінансову санкцію у виді штрафу. 20.02.2014
року він звернувся в Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області де йому пояснили, що 01.08.2013 року
ОСОБА_4 перевозив вантаж автомобілем MAN
L 2000. При цьому у нього була відсутня
індивідуальна контрольної книжки
водія, а тому до позивача застосовано
фінансову санкцію в сумі 1700 грн. за
допущення порушення законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена
абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та надали
копію постанови про застосування
фінансових санкцій від 30.09.2013 № 030568.

Представник позивача пояснив, що цей
автомобіль позивач передав ОСОБА_4,
який є суб'єктом підприємницької
діяльності та здійснює діяльність з
перевезення автомобільним
транспортом. При цьому позивач не
здійснює перевезень вантажів, не є
суб'єктом підприємницької діяльності,
а отже не може нести відповідальність
відповідно до вимог Закону України
«Про автомобільний транспорт».

З огляду на наведене представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечила та пояснила, що при
здійсненні рейдової перевірки за
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
01.08.2013 р. державними інспекторами
територіального управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області проведена перевірка
автомобіля MAN L 200 д.н.з. НОМЕР_1 в ході
якої виявлено порушення законодавства
про автомобільний транспорт, а саме
відсутність у водія ОСОБА_4
індивідуальної контрольної книжки чим
порушено ст.48 ЗУ «Про автомобільний
транспорт», у зв'язку із чим до позивача
було застосовано фінансову санкцію -
штраф у сумі 1700 грн.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позовних вимог
заперечила та просила суд у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши докази по справі, з'ясувавши
всі обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (далі - Закон
№ 2344-III) Реалізація державної політики
у сфері автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, здійснює, зокрема,
державний нагляд і контроль за
дотриманням автомобільними
перевізниками вимог законодавства,
норм та стандартів на автомобільному
транспорті.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року №1567 (далі - Порядок №1567) органами
державного контролю на автомобільному
транспорті (далі - органи державного
контролю) є Укртрансінспекція, її
територіальні органи - управління в
Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські,
районні управління.

За змістом п.4 Порядку №1567 державний
контроль на автомобільному транспорті
(далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.14 Порядку №1567 рейдова
перевірка транспортних засобів
проводиться в будь-який час на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах
руху, автовокзалах, автостанціях,
автобусних зупинках, місцях посадки та
висадки пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Згідно із п.15 Порядку №1567, під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
водієм вимог Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР); додержання водієм
режиму праці та відпочинку.

Судом встановлено, що згідно із
завданням № 002089 від 31.07.2013 p., по
проведенню рейдової перевірки за
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
01.08.2013 р. о 9 год. 40 хв., державними
інспекторами територіального
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області проведена
перевірка належного позивачу
автомобіля MAN L 200 д.н.з. НОМЕР_1, та
виявлено відсутність у водія ОСОБА_4
індивідуальної контрольної книжки чим
порушено вимоги ст. 48 Закону № 2344-III, про
що складено Акт від 01 серпня 2013 року №
019159.

За допущені порушення законодавства
постановою начальника управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування фінансових
санкцій від 30 вересня 2013 року № 030568
позивача притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 1700 грн.

Частиною 1 ст. 48 Закону № 2344-III
передбачено, що автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті для водія
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Згідно із п.6.3 Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 № 340 до
набрання чинності пунктом 6.1 цього
розділу водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III
передбачено, що за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону
до автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарський штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Суд не бере до уваги посилання
представника позивача про те, що
відповідно до ст. 29 Закону № 2344-III
автомобільними перевізниками можуть
бути лише суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах, оскільки зазначена стаття
стосується виключно засад діяльності
автомобільного перевізника та
автомобільного самозайнятого
перевізника, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, а не вантажних перевезень.

Поняття автомобільного перевізника
визначене ст. 1 Закону № 2344-III, згідно
якої автомобільний перевізник - це
фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами.

Твердження представника позивача про
те, що автомобіль був фактично
переданий чи відчужений водію ОСОБА_4 і
останній використовував його в своїх
особистих цілях, суд не приймає до
уваги, як не підтверджене належними
доказами, наприклад, договором оренди,
купівлі-продажу чи інше. А будь-які
домовленості між позивачем та ОСОБА_4
про передачу в користування чи продаж
автомобіля, які вчинені не у
встановлений законом спосіб, є
нікчемними.

Суд також не бере до уваги твердження
представника позивача про відсутність
факту правопорушення, оскільки вантаж
перевозився для власних потреб. У ст. 48
Закону № 2344-III відсутні норми, які
дозволяють здійснювати перевезення
вантажів без вказаних документів,
зокрема, без індивідуальної
контрольної книжки водія, при умові, що
цей вантаж перевозиться для власних
потреб.

Посилання представника позивача на те,
що відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців водій ОСОБА_4
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та
здійснює вид діяльності 60.21 "Діяльність
автомобільного та іншого міського
регулярного транспорту" та на те, що
товарно-транспортні накладні
оформлені неналежним чином також не
спростовують факт вчинення
правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що зазначені
обставини не спростовують факту
вчинення позивачем порушення
законодавства на автомобільному
транспорті та правомірності
застосування до нього фінансової
санкції.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено, а судом
не встановлено протиправність
прийняття оскаржуваної постанови, суд
вважає, що відповідачем правомірно
застосовано фінансову санкцію в
розмірі 1700,00 грн., а тому постанова про
застосування фінансових санкцій від 30
вересня 2013 року № 030568 є правомірною.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області про визнання
дій неправомірними та скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій від 30 вересня 2013 року № 030568 -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд у порядок і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови підписано 28
квітня 2014 року.

Суддя
Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя
Баранюк А.З.