Справа № 450/3840/13-а 2-а/450/40/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.
Справа № 876/1693/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового
засідання: Дутки І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського
районного суду Львівської області від
23.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Лисиничівської сільської ради,
Головного управління Держземагентсва
у Львівській області, Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області, Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської області про зобов'язання
вчинити дії,-

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Лисиничівської сільської
ради, Головного управління
Держземагентсва у Львівській області,
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області,
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської області про
зобов'язання вчинити дії.

Позивач вказував, що 22.11.2011 року він
звернувся до Лисиничівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області із заявою про
надання йому земельної ділянки у
власність в межах норм безоплатної
приватизації, яка була надана йому в
оренду в 1994 році, однак у передачі такої
у власність йому було відмовлено через
те, що вона за ним не обліковується.
Окрім цього, листом №141 від 17.04.2012 року
Лисиничівською сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області було повідомлено про те, що на
основі архівного витягу № 3681/У-2 від
08.05.2008 року про виділення землі в оренду
з позивачем повинен був би бути
укладений і зареєстрований договір
оренди земельної ділянки.

12.09.2012 року він звернувся в головне
управління Держземагентства України у
Львівській області, із заявою про те,
щоб роз'яснити йому чи правомірні дії
ради та порядок оскарження дій
сільської ради. Це звернення було
скероване в Держсільгоспінспекцію в
Львівській області для проведення
перевірки та вжиття відповідних
заходів реагування.
Держсільгоспінспекція в Львівській
області запропонувала йому звернутися
до Пустомитівської РДА у Львівській
області. 27.02.2013 року він звернувся із
заявою до Пустомитівської РДА у
Львівській області про надання йому
дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність. Наголошує на тому, що
вказану заяву було залишено без
розгляду за нез'ясованих причин. З
аналогічною заявою на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки він звернувся до
Головного управління Держземагентства
України у Львівській області, однак у
наданні дозволу йому було відмовлено.

Вважаючи такі дії відповідачів
протиправними, позивач звернувся до
суду.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 23.01.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи доводи апеляційної
скарги, вважає, що така задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
неодноразово звертався до
відповідачів із заявами про передачу
йому у власність земельної ділянки
площею 0,1000 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства на території
Лисиниівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, що знаходиться за залізною
дорогою.

22.11.2011 року позивач звернувся із заявою
до Лисиничівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області про надання дозволу на
складення проекту відводу, а 23.11.2011 року
із заявою про надання йому
викопіювання з планового матеріалу
сільської ради на цю земельну ділянку.
Згідно листа № 402 від 28.11.2011 року
Лисиничівською сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області позивача було повідомлено про
те, що на території сільської ради за
ним не обліковується жодна земельна
ділянка. 07.04.2012 року позивач повторно
звернувся до органу місцевого
самоврядування із заявою, у відповідь
на яку його було повідомлено про те, що
на основі архівного витягу № 3681/У-2 від
08.05.2008 року про виділення земель в
оренду, з ним повинен був би укладений і
зареєстрований договір оренди
земельної ділянки.

На підставі заяви від 12.09.2012 року
Державною інспекцією сільського
господарства в Львівській області
своїм листом № 261/3-21-8 від 26.01.2013 року
позивача було повідомлено про
необхідність звернутися до
Пустомитівської районної державної
адміністрації у Львівській області, як
до розпорядника земель за межами
населених пунктів.

27.02.2013 року позивач звернувся до
Пустомитівської районної державної
адміністрації у Львівській області із
заявою про надання дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність, однак листом № 04/12-624 від
14.03.2013 року заяву було повернуто без
розгляду, оскільки на момент звернення
Пустомитівська районна державна
адміністрація Львівської області вже
не була розпорядником спірних земель.

27.05.2013 року позивач звернувся до
Головного управління Держземагентства
у Львівській області із заявою про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, однак йому було відмовлено.

У відповідності із ст. 118 ч. 2 ЗК України
громадянин, рішення органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Такими технічними матеріалами
можуть бути схеми розташування
земельної ділянки, план-проект
розміщення будівлі, а документами -
державний акт на право постійного
землекористування, довідки про
реєстрацію договору тимчасового або
орендного землекористування, витяги із
земельно-шнурових і погосподарських
книг місцевих рад. Підготовка та
надання технічних матеріалів і
необхідних документів є обов'язком
громадянина. Всупереч цим положенням
позивачем при подачі заяв про передачу
йому у власність земельної ділянки не
було додано відповідних графічних
матеріалів.

Згідно вимог ст. 118 ч. 6 ЗК України
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва у межах норм
безоплатної приватизації, подає
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст. 122 цього
кодексу, який дає дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні.

У разі згоди зазначених органів на
передачу земельної ділянки у власність
громадянам вони дають дозвіл на
розробку проекту її відведення. У
частині сьомій ст. 118 та інших
положеннях Земельного кодексу
зазначено, що в ньому зберігається
відвідний порядок передачі земельних
ділянок у власність, який поширюється і
на безоплатну приватизацію земельних
ділянок громадянами. Підставою відмови
у наданні такого дозволу може бути
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Своїм листом від 31.10.2013 року № 01/16/4-7666
Головне управління Держземагентства у
Львівській області повідомило про те,
що відповідно до інформації наданої
відділом Держземагентства у
Пустомитівському районі Львівської
області, схеми землеустрою і
техніко-економічних обгрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальної
одиниці, проект землеустрою щодо
впорядкування територій не території
цієї сільської ради не розроблявся, а
місце розташування вказаної земельної
ділянки не відповідає вимогам щодо
раціональної організації території.

Таким чином, з наведеного випливає
висновок про те, що описані у позовній
заяві відмови у передачі земельної
ділянки у власність та про відмову у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки були надані позивачу у межах
наданих відповідним державним органам
повноважень та згідно вимог закону.

Згідно з ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач
довів суду належними і допустимими
доказами законність своїх дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №
876)1693) 14 залишити - без задоволення, а
постанову Пустомитівського районного
суду Львівської області від 23.01.2014 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

Н. Савицька

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 23.04.2014 року