Справа № 805/4066/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
Справа № 805/4066/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Чекменьова Г.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2
про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И
В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Київського районного
управління юстиції у м. Донецьку, третя
особа - ОСОБА_1, третя особа 2 - ОСОБА_2 про
звільнення майна з-під арешту
накладеного 20.08.2009 р., 22.11.2010 р. Відділом
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку на чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1.

В позові позивач зазначив, що 25.12.2007 р.
між Закритим акціонерним товариством
комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_2
був укладений кредитний Договір № ET
57-07/P, згідно з яким позивач надав кредит
в розмірі 125000 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором позивач та ОСОБА_1
уклали договір іпотеки № 666 ЕТ від
25.12.2007 р.

Відповідно до умов договору іпотеки,
третя особа передала в заставу
Позивачу чотирикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1.

ВДВС Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 15251485 від 20.08.2009 р. Вказане
обтяження зареєстровано в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та є чинними, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.

ВДВС Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 22830725 від 22.11.2010 р. Вказане
обтяження зареєстровано в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та є чинними, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду. У
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Позивач вважає, що право застави у ПАТ
КБ "Приватбанк" виникло, як зазначено
вище 25.12.2007 р., а постанови про
накладення арештів були винесені у 2009
р. та 2010 р., тобто пізніше ніж було
укладено договір іпотеки; по-друге:
станом на 25.03.2014 р. заборгованість
третьої особи 2 перед позивачем складає
213544 грн., що значно перевищує вартість
предмету застави.

Представник позивача позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, причин неявки суду не
повідомив. Заяв про відкладення
розгляду справи від нього не надходило.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
судового засідання повідомлялися
належним чином.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи
та оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд встановив такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Позивач - Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний банк
"Приватбанк", є юридичною особою, на
підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 30.04.2009 р. змінено
найменування Позивача з Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "ПРИВАТБАНК", .

Відповідач - Відділ державної
виконавчої служби у Київському районі
м. Донецька є суб'єктом владних
повноважень.

Судом встановлено, що 25.12.2007 р. між
Позивачем та Третя особа 2 укладений
кредитний Договір № ET 57-07/P, згідно з
яким позивач надав кредит в розмірі
125000.00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитною угодою було укладено
Договір іпотеки № 666 ЕТ від 25.12.2007.

Відповідно до умов договору застави,
третя особа передала в іпотеку
Позивачу чотирикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1.

Відповідно до інформаційної довідки з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна КХ № 406832 від
25.03.2014 р., 13.10.2009 за № 9144826 реєстратором:
Донецька філія державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, 83001
Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, 74
зареєстровано арешт нерухомого майна
ОСОБА_1, код: НОМЕР_1 на підставі
постанови про відкриття виконавчого
провадження, ВП № 15251485, 20.08.2009 р.,
Відділу державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку.

Також встановлено, що відповідно до
інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна КХ № 406832 від 25.03.2014 р.,
25.11.2010 за № 10532692 реєстратором: Донецька
філія державного підприємства
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України, 83001 Донецька обл., м.
Донецьк, вул. Артема, 74 зареєстровано
арешт нерухомого майна ОСОБА_1, код:
НОМЕР_1 на підставі постанови про
відкриття виконавчого провадження, ВП
№ 22830725, 22.11.2010 р., Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України
передбачено, що частиною четвертою
статті 82 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-XIV в редакції, діючий на час
розгляду справи (надалі Закон № 606).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

За вказівкою ст. 5 Закону № 606 державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону № 606
основним завданням відділу є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Ст. 17 Закону № 606 встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, накази господарських судів.

Ст. 54 Закону № 606 встановлено, що для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Закону № 606
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до ст. 2 КАС України у
справах про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень слід перевіряти, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Законами України, з виконанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття (вчинення
дії), безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Як вбачається із записів в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис про реєстрацію
договору іпотеки зроблений 25.12.2007 р.
приватним нотаріусом ОСОБА_4
Донецького міського нотаріального
округу.

Відділом державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку протиправно
накладено арешт на майно, належне на
праві власності третій особі, а саме
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
оскільки позивач має пріоритет
відносно зареєстрованих прав та вимог
відповідача.

Отже, позовні вимоги позивача про
звільнення майна з-під арешту,
накладеного 20.08.2009 року та 22.11.2010 р. ВДВС
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку на чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати (а.с.2) з
Державного бюджету України в сумі 68,82
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

П О С Т А
Н О В И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2
про звільнення майна з-під арешту -
задовольнити.

Скасувати арешт та заборону на
відчуження належної ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1)
квартири АДРЕСА_1, накладені
постановами Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку ВП № 15251485 від 20.08.2009 р. та ВП №
22830725 від 22.11.2010 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
"ПРИВАТБАНК" () витрати
зі сплати судового збору у розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.