Справа № 820/5448/14
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 квітня 2014 р.
№ 820/5448/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання -
Мараєвій О.В.,

за участі:

представника позивача - Санжаревського
Є.М.,

представника позивача - Тюменцева В.Ю.,

представника відповідача - Горбонос
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" до Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" (далі - ПАТ "ХТЗ
ім. С.Орджонікідзе") звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд скасувати податкові
повідомлення - рішення Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № 21, № 22 від 27.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
оскаржуваними податковими
повідомленнями - рішеннями та
висновками акту перевірки податкового
органу від 11.12.2013 року №12/2013/20-40/05750295, на
підставі яких прийняті оскаржувані
рішення. Позивач зазначив, що єдиною
підставою для нарахування податкових
зобов'язань за оскаржуваними рішеннями
стало те, що кондиціонери «Август», що
були поставлені на митну територію
України за митними деклараціями, не є
товарами походження Російської
Федерації і на них не розповсюджується
режим вільної торгівлі у відповідності
з Угодою про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20.11.2009 р.,
ратифікованою Законом України № 3592-VІ
від 06.07.2011 р. Позивач вважає, що наявні у
нього сертифікати про походження
товару - кондиціонерів «Август», які
були надані при митному оформленні
ввезення на територію України, визнані
та прийняті митним органом, є
достатніми документами для визначення
країни походження, а саме Російської
Федерації. Отже, відповідач вважає, що
на зазначений товар розповсюджується
режим вільної торгівлі, а тому
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
вважає його необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню. При цьому
посилався на те, що актом перевірки
позивача встановлено факт заниження
ним податкового зобов'язання внаслідок
не підтвердження країни походження
товарів для цілей застосування режиму
найбільшого сприяння, відповідно до
якого до товару при ввезенні не
застосовується мито. Відповідач
вважає, що ввезений позивачем на митну
територію України товар - кондиціонери
«Август», не є товаром походження
Російської Федерації, оскільки на
покупця (позивача у справі) покладено
обов'язки з заправки кондиціонерів
холодоагентом, а отже такий товар не
пройшов достатньої переробки в
Російській Федерації. Таким чином,
податковий орган вважає, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення є правомірними та не
підлягають скасуванню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було проведено невиїзну
документальну перевірку факту митного
оформлення товару «кондиціонери для
сільськогосподарських тракторів,
призначені для кондиціонування
повітря в кабінах
сільськогосподарських тракторів:
кондиціонер «Август». Виробник ТОВ
«Завод кондиціонерів «Август» країна
виробництва-RU, торговельна марка
«Август» ввезеного за митними
деклараціями в зоні діяльності
Харківської митниці Міндоходів ПАТ
"ХТЗ ім. С.Орджонікідзе", за наслідками
якої складений акт від 11.12.2013 року
№12/2013/20-40/05750295 (а.с. 7-13).

За наслідками проведеної перевірки ПАТ
"ХТЗ ім. С.Орджонікідзе" встановлено
порушення законодавства України з
питань державної митної справи в
частині застосування режиму вільної
торгівлі у відповідності з
міжурядовими угодами України з
країнами СНД до товару «кондиціонери
«Август», в результаті чого позивачем
занижено податкові зобов'язання на
суму - 562249,50 грн., в тому числі по
ввізному миту - 468541,25 грн., по ПДВ - 93708,25
грн.

Не погодившись з зазначеними
висновками акту перевірки позивач
надав свої заперечення від 17.12.2013р. №
85-429 до Головного управління Міндоходів
у Харківській області (а.с. 14-17). За
наслідками розгляду заперечень
відповідачем листом № 4735/10/20-40-22-10-10 від
24.12.2013 р. залишено без змін висновки
акту перевірки (а.с. 18-23).

На підставі вищевказаних висновків
акту перевірки, 27.12.2013 року
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення №21, яким ПАТ "ХТЗ
ім. С.Орджонікідзе" збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 117135,32
грн., у тому числі за основним платежем -
93708,25 грн., за штрафними санкціями - 23427,07
грн., та №22, яким ПАТ "ХТЗ ім.
С.Орджонікідзе" збільшено суму
податкового зобов'язання за платежем
мито на товари, що ввозяться на
територію України, на загальну суму
585676,57 грн., у тому числі за основним
платежем - 468541,25 грн., за штрафними
санкціями - 117135,32 грн. (а.с. 24-27).

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивач
оскаржив їх до Міністерства доходів і
зборів України, подавши скаргу №85-3 від
09.01.2014 року (а.с. 28-31), рішенням якого від
04.03.2014 року №4045/6/99-99-10-01-06-15 оскаржувані
податкові повідомлення - рішення
залишено без змін, а скаргу позивача -
без задоволення (а.с. 32-36).

Як вбачається з акту перевірки від
11.12.2013 року №12/2013/20-40/05750295, підставою для
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішення стали встановлені
в ході перевірки обставини
неможливості застосування режиму
вільної торгівлі у відповідності з
міжурядовими угодами України з
країнами СНД до товару - кондиціонерів
«Август», ввезеного позивачем на митну
територію України, оскільки не
підтверджено країну походження
Російської Федерації.

Судом встановлено, на підставі
договору поставки №08/09 від 08.09.2011 року
(а.с. 37-40) зі специфікаціями №№1-8, копії
яких приєднані до матеріалів справи,
ПАТ "ХТЗ ім. С.Орджонікідзе" було
придбано у ТОВ «Завод кондиціонерів
«Август» (Російська Федерація, м.
Тольятті) товар - кондиціонери «Август»
відповідно до декларацій митних
органів країни експортера (Російська
Федерація): від 21.08.2013р. №10412110/210813/0008540;
від 26.06.2013р. №10412110/260613/0006535; від 27.03.2013р.
№10412110/270313/0003316; від 18.12.2012р.
№10412110/181212/0012890; від 08.11.2012р.
№10412110/081112/0011280; від 15.10.2012р.
№10412110/151012/0010422; від 24.09.2012р. №
10412110/240912/0009703: від 12.02.2013р.
№10412110/121213/0001482; від 26.09.2013р.
№10412110/260913/0010169; від 24.10.2011р.
№10412110/241011/0011456; від 20.09.2012р.
№10412110/200912/0009584; від 22.08.2012р.
№10412110/220812/0008681 пакувальний лист від
20.08.2012р.; пакувальний лист від 20.08.2012р.,
копії яких приєднані до матеріалів
справи.

Вищезазначений товар ПАТ "ХТЗ ім.
С.Орджонікідзе" було ввезено на митну
територію України за митними
деклараціями: від 28.08.2013р. №807100000/2013/041531;
від 02.07.2013р. №807100000/2013/031288; від 02.04.2013р.
№807100000/2013/014000; від 27.12.2012р. №807100000/2012/458484;
від 13.11.2012р. №807100000/2012/449889; від 23.10.2012р.
№807100000/2012/445854; від 15.10.2012р. №807100000/2012/444242
від 18.02.2013р. №807100000/2013/006227; від 02.10.2013р.
№807100000/20132013/048639; від 03.11.2011р.
№807070006/2011/438468; від 02.10.2012р. №807100000/2012/441886;
від 03.09.2012р. №807100000/2012/436988, копії яких
приєднані до матеріалів справи.

Під час проведення митного оформлення
за вказаними митними деклараціями
позивачем було застосовано режим
вільної торгівлі у відповідності з
міжурядовими угодами України з
країнами СНД до товару «кондиціонери
«Август» та заявлено до митного
оформлення цей товар з наданням
преференцій зі сплати ввізного мита.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 7
Митного кодексу України встановлені
порядок і умови переміщення товарів
через митний кордон України, їх митний
контроль та митне оформлення,
застосування механізмів тарифного і
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
справляння митних платежів, ведення
митної статистики, обмін митною
інформацією, ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності органів
доходів і зборів та інші заходи,
спрямовані на реалізацію державної
політики у сфері державної митної
справи, становлять державну митну
справу.

Одними із форм здійснення митного
контролю посадовими особами органів
доходів і зборів, як це передбачено
пунктами 1, 7 частини 1 статті 336 Митного
кодексу України, є перевірка
документів та відомостей, які
відповідно до статті 335 цього Кодексу
надаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, та
проведення документальних перевірок
дотримання вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, у тому числі своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
352 Митного кодексу України посадовими
особами органів доходів і зборів під
час проведення перевірок можуть бути
використані отримані від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджені
відомості щодо вартісних, кількісних
або якісних характеристик, країни
походження, складу та інших
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів, їх ввезення
(пересилання) на митну територію
України або на територію вільної
митної зони чи вивезення (пересилання)
за межі митної території України або
території вільної митної зони, які
відрізняються від задекларованих під
час митного оформлення.

Положеннями ст.355 Митного кодексу
України врегульовано перелік
документів та відомостей, необхідних
для митного контролю.

Так, під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України декларант, уповноважена ним
особа або перевізник залежно від виду
транспорту, яким здійснюється
перевезення товарів, надають митному
органу (органу доходів і зборів) в
паперовій або електронній формі такі
документи та відомості:

1) при перевезенні автомобільним
транспортом:

а) документи на транспортний засіб,
зокрема ті, що містять відомості про
його державну реєстрацію (національну
належність);

б) транспортні (перевізні) документи
(міжнародні товаротранспортні
накладні);

в) визначений актами Всесвітнього
поштового союзу документ, що
супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності);

г) комерційні документи (за наявності)
на товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів;

ґ) відомості про кількість вантажних
місць та вид упаковки;

д) найменування товарів;

е) вага брутто товарів (у кілограмах)
або об'єм товарів (у метрах кубічних),
крім великогабаритних вантажів.

Незалежно від виду транспорту, яким
здійснюється переміщення товарів, під
час прибуття товарів у пункт пропуску
через державний кордон України
надаються документи (відомості) або їх
реквізити, у тому числі засобами
інформаційних технологій (або у
вигляді електронного документа), які
підтверджують дотримання заборон
та/або обмежень згідно із законами
України щодо пропуску товарів через
митний кордон України, крім тих, що
необхідні виключно для поміщення
товарів у митний режим.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Митного кодексу
України, країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

Згідно ч. 7 ст. 36 Митного кодексу
України, повністю вироблені або
піддані достатній переробці товари
преференційного походження
визначаються на основі законів
України, а також міжнародних договорів
України, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України.

Порядок та умови застосування
преференційного режиму в рамках
міжнародних угод про вільну торгівлю
визначено положеннями Правил
визначення країни походження товарів,
затверджених Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності незалежних Держав від
20.11.2009р. (далі - Правила).

У відповідності до положень зазначених
Правил, «Країною походження товарів» є
країна, в якій товар був повністю
вироблений або підданий достатній
обробці/переробці.

Пунктом 5.1 Правил передбачено, що товар
користується режимом вільної торгівлі,
якщо він відповідає критеріям
походження, встановленим цими
Правилами, а також: вивозиться на
підставі договору (контракту) між
резидентом однієї з держав учасниць
Угоди й резидентом іншої
держави-учасниці Угоди з митної
території однієї держави - учасниці та
ввозиться на митну територію іншої
держави-учасниці Угоди; вивозиться
(ввозиться) фізичною особою резидентом
держави-учасниці Угоди з митної
території однієї держави - учасниці
Угоди на митну територію іншої
держави-учасниці Угоди; не залишає
території держав - учасниць Угоди.

Відповідно до п.6.1 Правил для
підтвердження країни походження
товару в конкретній державі - учасниці
Угоди для цілей надання режиму вільної
торгівлі необхідне надання митним
органам країни ввезення оригіналу
сертифіката форми СТ-1 чи декларації
про походження товару.

Пунктом 6.3 Правил, передбачено, що під
час вивезення товарів з держав -
учасниці Угоди сертифікат про
походження товару форми СТ-1 видається
органом (організацією), уповноваженим
державою вивезення відповідно до її
національного законодавства.

Таким чином, визначення країни
походження товару, зокрема, відповідно
до критерію достатньої
обробки/переробки товару, вказаного у
п.2.4 Правил, здійснюється органом
(організацією), уповноваженим державою
вивезення відповідно до її
національного законодавства. За умови
виконання такого критерію видається
Сертифікат про проходження товару
форми СТ-1 з зазначенням критерію
походження у графі 9 сертифікату, який
однозначно свідчить про країну
походження товару.

Стаття 43 Митного кодексу України
містить вичерпний перелік документів,
що підтверджують країну походження
товару.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Митного
кодексу України документами, що
підтверджують крану походження товару,
є сертифікат про походження товару,
засвідчена декларація про походження
товару, декларація про походження
товару, сертифікат про регіональне
найменування товару.

Сертифікат про походження товару у
відповідності до ч.3 ст. 43 Митного
кодексу України - це документ, який
однозначно свідчить про країну
походження товару і виданий
компетентним органом даної країни або
країни вивезення, якщо у країні
вивезення сертифікат видається на
підставі сертифіката, виданого
компетентним органом у країні
походження товару.

Надання будь-яких інших документів для
підтвердження країни походження
товару, крім тих, що передбачені п.6.1
Правил та ст. 43 Митного кодексу України,
в тому числі й документів, які
підтверджують виконання критерію
достатньої обробки/переробки, чинним
законодавством не передбачено.

За таких обставин, для надання товару
режиму вільної торгівлі, єдиним
документом, що свідчить про країну
походження товару є Сертифікат про
походження товару, виданий
уповноваженим органом держави
вивезення відповідно до її
національного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 43 Митного
кодексу України у разі якщо в
документах про походження товару є
розбіжності у відомостях про країну
походження товару або органом доходів
і зборів встановлено інші відомості
про країну походження товару, ніж ті, що
зазначені у документах, декларант або
уповноважена ним особа має право
надати органу доходів і зборів для
підтвердження відомостей про заявлену
країну походження товару додаткові
відомості.

Додатковими відомостями про країну
походження товару є відомості, що
містяться в товарних накладних,
пакувальних листах, відвантажувальних
специфікаціях, сертифікатах
(відповідності, якості, фітосанітарних,
ветеринарних тощо), митній декларації
країни експорту, паспортах, технічній
документації, висновках-експертизах
відповідних органів, інших матеріалах,
що можуть бути використані для
підтвердження країни походження
товару.

Судом встановлено, що на виконання
вищезазначених норм позивачем поданий
повний пакет документів та відомостей,
необхідних для митного контролю, в тому
числі, й документи, що підтверджують
країну походження товару -
кондиціонерів «Август», а саме
оригінали Сертифікатів про походження
товару форми СТ-1 від 20.08.2013р. №RUUA ;
від 26.06.2013р. № RUUA ; від 28.03.2013р. № RUUA
; від 17.12.2012р. № RUUA ; від
07.11.2012р. № RUUA ; від 16.10.2012р. № RUUA
; від 24.09.2012р. № RUUA ; від
11.02.2013р. № RUUA ; від 23.09.2013р. № RUUA
; від 26.10.2011р. № RUUA ; від
20.09.2012р. № RUUA ; від 21.08.2012р. № RUUA
, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

Зазначені Сертифікати про походження
товару за формою СТ-1 оформлені
відповідно до Правил визначення країни
походження товарів та містять повну
та достовірну інформацію щодо
задекларованого товару, будь-які
розбіжності в документах про країну
походження товару відсутні.

У графі 13 вказаних Сертифікатів
зазначена країна походження товару -
«Російська Федерація», що також
відповідає митним деклараціям,
приєднаним до матеріалів справи.
Водночас, Російська Федерація є
учасницею Угоди про створення зони
вільної торгівлі від 15.04.1994р.

Доказів наявності порушень при
оформленні сертифікатів походження
контрагентом позивача, а також доказів
для не визнання дійсними даних
сертифікатів відповідачем до суду не
надано.

Факт вироблення товару на території
Російської Федерації, з російської
сировини та матеріалів - доведений та
не спростований відповідачем жодним
документом.

Крім того, згідно листа - роз'яснення
№1922 від 31.10.2013р. Торгово-промислової
палати м. Тольятті остання роз'яснила,
що відвантажена продукція ТОВ «Завод
кондиціонерів «Август» за контрактом
№08/09 від 08.09.2011р. повністю відповідає
Правилам визначення країни походження
товару в СНД (Угода від 20.11.2009р.) та
містить усі технологічні операції,
передбачені цією угодою.

Також, листом контрагента позивача -
ТОВ «Завод кондиціонерів «Август» від
12.10.2012 № 731 підтверджено, що зборку
блоків комплектів кондиціонерів
«Август» здійснює ТОВ «Завод
кондиціонерів «Август» на власному
підприємстві.

Акт експертизи для оформлення
сертифіката походження №077-04-02162 від
23.06.2011 року, виданий ТПП м. Тольятті,
також свідчить про факт виробництва
товару на території країни-учасниці
Угоди - Російської Федерації.

Із врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що надані
позивачем сертифікати відповідають
діючому законодавству, містять повну
та достовірну інформацію про країну
походження товару та однозначно
вказують про походження товару з
Російської Федерації, є дійсними для
оформлення товару в режимі вільної
торгівлі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами
правомірність висновків акту
перевірки від 11.12.2013 року №12/2013/20-40/05750295,
правильність та законність прийнятих
податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необґрунтованість та безпідставність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень № 21, № 22 від 27.12.2013
року, у зв'язку з чим вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
факти порушень вимог законодавства
позивачем не знайшли свого
підтвердження матеріалами судової
справи, що дає суду підстави для
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення -
рішення Головного управління
Міндоходів у Харківській області № 21,
№ 22 від 27.12.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
через УДКСУ у Червонозаводському
районі м. Харкова (код 37999628, адреса: 61001,
м. Харків, вул. Плеханівська, буд.29) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" (61007, м. Харків,
пр-т Московський, 275, )
судові витрати у розмірі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
05.05.2014 року.

Суддя
Піскун В.О.