Справа № 804/4179/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. справа № 804/4179/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук
С.В.

за участю сторін:

представника позивача
Роговської А.О.

представника відповідача-1

Лісковської О.А.

представника відповідача-2
Семенкіної
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11227" до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська, управління
Пенсійоного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
скасування розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій, -

ВСТАНОВИВ :

26 березня 2014 року засобами поштового
зв'язку до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровське
автотранспортне підприємство 11227" (далі
- ТОВ "ДАТП 11227", позивач) в якому позивач
просить суд:

- скасувати розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій (Список № 2) від 04.02.2014
р. за 2013 р. на суму 4077,15 грн., а всього за
2014 р. на суму 78331,88 грн., складений
управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
(далі - УПФУ в Жовтневому районі,
відповідач-1) ;

- скасувати розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. п. "б" -"з"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013 р., складений
управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області (далі - УПФУ
в Дніпропетровському районі,
відповідач-2) на суму 4077,15 грн. від 03.01.2014
р. №55/02/22 (а.с. 3-4).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 24.02.2014 р. від управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська було
отримано лист, в якому були надіслані
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, складені
УПФУ в Дніпропетровському районі та
УПФУ в Жовтневому районі по робітнику
підприємства ОСОБА_4, який працював
водієм. Враховуючи, що відповідач-1 не
мав повноважень на складання
повідомлень з встановленням суми, яку
необхідно сплатити, та враховуючи, що
позивач вважає, що Закон України "Про
пенсійне забезпечення" не передбачає
обов'язку відшкодування
підприємствами виплачених пільгових
пенсій, позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з даним
адміністративним позовом за захистом
своїх прав та інтересів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 березня
2014 р., за даним позовом відкрито
провадження у адміністративній справі,
та призначено її до розгляду у
відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судовому засіданні 23.04.2014 р.
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 за
довіреністю (а.с. 19) у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала, надала до суду
письмові заперечення проти позову (а.с.
21-22). В запереченнях наголошувала, що
УПФУ в Жовтневому районі не складало
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, а
лише було направлено лист-розрахунок,
який підлягав сплаті, тому, у
задоволенні адміністративного позову
просила відмовити за
необґрунтованістю.

У судовому засіданні представник
відповідача-2 за довіреністю (а.с. 31)
проти задоволення позовних вимог також
заперечувала, надала до суду письмові
заперечення проти позову (а.с. 13-15), в
яких зазначила, що УПФУ в
Дніпропетровському районі при
складанні розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій діяло на підставі, в
межах своїх повноважень, та у спосіб, що
передбачений Конституцією та чинним
законодавством України, у зв'язку із
чим, у задоволенні адміністративного
позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представників
відповідача-1 та відповідача-2,
дослідивши всі матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги
заявленої до управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про скасування
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій (Список №
2) від 04.02.2014 р. за 2013 р. на суму 4077,15 грн., а
всього за 2014 р. на суму 78331,88 грн., суд
вважає вимогу необґрунтованою,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11227" зареєстроване за
адресою: 49041, м. Дніпропетровськ, пр.
Праці, буд. 14, та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі -
Інструкція).

Так, судом встановлено, що на
підприємстві позивача з шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, працював ОСОБА_4,
який у даний час отримує пенсію за
віком на пільгових умовах в управлінні
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області, як
отримувач пенсії за місцем свого
проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 146296, виданої
заступником начальника УПФУ в
Дніпропетровському районі В.М. Салабай
(а.с. 33), ОСОБА_4 станом на 22.04.2014 р.
перебуває на обліку і отримує пенсію за
віком з 05.04.2008 р., як водій міського
транспорту, в сумі 1528,19 грн.

Згідно положень п. 6.10 Інструкції, у разі
призначення пенсій на пільгових умовах
особам, які мають необхідний стаж
роботи не за місцем призначення цієї
пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Враховуючи вищезазначене,
відповідачем-2 формувались та
направлялись на адресу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська розрахунки
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" щодо сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 % фактичних
витрат на виплату і доставку пенсії
ОСОБА_4, призначеної відповідно до
пункту "б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"-
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 2014 року за вихідним №
55/02/22 від 03.01.2014 р. направлений УПФУ в
Дніпропетровському районі, та 15.01.2014 р.
за вхідним № 216/29 був отриманий УПФУ в
Жовтневому районі (а.с. 5).

Судом встановлено, що не
заперечувалось представником позивача
в судовому засіданні, на адресу
позивача управлінням Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська було направлено
лист-розрахунок по підприємству ТОВ
"ДАТП 11227" за 2014 р. (а.с. 6), в якому
зазначено, що залишок на кінець року,
виходячи з перерахунку за 2013 р. по
ОСОБА_4 складає - 74254,73 грн., нараховано
за 2013 р. - 4077,15 грн., що разом до сплати
становить 78331,88 грн.

Разом з листом-розрахунком направлено
розрахунок фактичних витрат, складений
УПФУ в Дніпропетровському районі (а.с.
5), який було отримано позивачем 24.02.2014 р.

Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
містити вимоги про скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень.

Отже, лист-розрахунок, складений
управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а має виключно інформативний
характер щодо загальної суми
заборгованості позивача, в тому числі з
урахуванням сум, які підлягали сплаті
за 2013 рік.

Суд зазначає, що вимога позивача не
підлягає задоволенню через
відсутність порушення прав позивача
діями відповідача-1, які не несуть
будь-яких правових наслідків для ТОВ
"ДАТП 11227", тому позовну вимогу до УПФУ в
Жовтневому районі суд вважає
необґрунтованою, у зв'язку із чим слід
відмовити у її задоволенні.

Встановивши всі обставини справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку і про відмову в задоволенні
позовної вимоги позивача про
скасування розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", складений УПФУ в
Дніпропетровському районі на суму 4077,15
грн., виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "ДАТП 11227" 24
лютого 2014 року отримало розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"-
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 2014 року, складений УПФУ
в Дніпропетровському районі (а.с. 5).

За змістом складеного розрахунку
вбачається, що по особі, якій
призначена пенсія на пільгових умовах -
ОСОБА_4, з 2014 року нараховано фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій в
сумі 4077,15 грн.

Згідно п. 6.4 Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8-а до 1 січня
поточного року, та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Так, згідно з оскаржуваним розрахунком,
відповідач-2 розрахував розмір сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2, що
підлягає відшкодуванню позивачем.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 09
липня 2003 року № 1058-ІV (зі змінами та
доповненнями) встановлено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за Списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди цим особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 1 ст. 2, п. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи сплачують збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 100 % фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Отже, згідно з чинним законодавством
України, на позивача покладено
обов'язок в повному обсязі
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених особам, які працювали на
посадах, що дають право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах,
відповідно до пунктів "б" - "з" ч. 1 ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", за Списком № 1 та Списком
№ 2.

З метою повного та всебічного
з'ясування всіх фактичних обставин у
справі по суті заявлених позовних
вимог, в судовому засіданні 23.04.2014 р.
досліджено оригінал пенсійної справи
ОСОБА_4, копії належних доказів якої
долучені до матеріалів справи (а.с. 34-35).
Матеріали пенсійної справи свідчать
про правильність призначення та
нарахування ОСОБА_4 пенсії за віком
відповідно до нового Закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти тільки на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи, що розрахунок фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", складений по
ОСОБА_4 УПФУ в Дніпропетровському
районі та направлений до ТОВ "ДАТП 11227"
відповідає вимогам Інструкції, таким
чином, відповідач-2, як орган державної
влади, діяв в межах своїх повноважень
та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України, у
зв'язку із чим суд вважає за необхідне
відмовити позивачу і у позовній вимозі
до відповідача-2.

Статтею 7 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
принципами здійснення правосуддя в
адміністративних судах є:

1) верховенство права;

2) законність;

3) рівність усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом;

4) змагальність сторін, диспозитивність
та офіційне з'ясування всіх обставин у
справі;

5) гласність і відкритість
адміністративного процесу;

6) забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішень
адміністративного суду, крім випадків,
установлених цим Кодексом;

7) обов'язковість судових рішень.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, на підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
представниками відповідача-1 та
відповідача-2 в судовому засіданні
достатньо доведено правомірність
своїх дій, вимоги позивача не знайшли
підтвердження та спростовані
матеріалами справи, тому, є всі
підстави для відмови у задоволенні
адміністративного позову Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11227" - у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи, що судове рішення ухвалене
не на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд не
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 23 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 25 квітня 2014 року, про що повідомлено
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровське
автотранспортне підприємство 11227" до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
управління Пенсійоного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області про
скасування розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій -
відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 25
квітня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник