Справа № 826/13331/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Санжара О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державної виконавчої служби України
про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної виконавчої служби України
про скасування постанови від 24.07.2013р.ВП
№ 37819209 про стягнення виконавчого збору
в розмірі 1799318,99 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні, залишивши при цьому
оскаржувану постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
провадженні головного державного
виконавця ВПВР ДВС України у рамках
виконавчого провадження №37819209
знаходиться виконавчий лист № 2-1151/11
від 27.02.2013 року, виданий
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Київської регіональної
дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитними
договорами на загальну суму 17 993 189
гривень 91 коп.

Постановою державного виконавця від
30.04.2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання зазначеного
виконавчого листа № 2-1151/11 від 27.02.2013
року.

24.07.2013 року державним виконавцем у ВП
№37819209 винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору, якою прийнято рішення на
підставі ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнути з
ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 1 799
318,99 грн.

Позивач, посилаючись на те, що
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 37819209 не отримував,
звернувся до суду з позовом про
скасування постанови від 24.07.2013р.ВП №
37819209 про стягнення виконавчого збору в
розмірі 1799318,99 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позову, при
цьому виходив з того, що доводи
позивача спростовуються наявними у
справі доказами, в той же час ними
підтверджується, що відповідачем
виконано обов'язок, передбачений
положеннями Закону України «Про
виконавче провадження» та направлено
на адресу позивача постанову про
відкриття виконавчого провадження
разом із супровідним листом, що
свідчить про відсутність порушення
прав позивача у виконавчому
провадженні в частині не надсилання
постанови про відкриття виконавчого
провадження та про наявність обов'язку
у позивача сплати виконавчого збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що не отримував
постанови про відкриття виконавчого
провадження, тому не міг знати про
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення суду та про початок його
примусового виконання.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, а також зважаючи на
пояснення представників сторін,
наданих в ході судового засідання,
колегія суддів зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються положеннями Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 6 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

В силу положень ст.. 28 даного Закону у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою
державного виконавця з боржника
стягується виконавчий збір у розмірі
10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна
боржника, що підлягає передачі
стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 5 ст. 25 Закону передбачено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Так, позивач зазначає, що не отримував
постанови про відкриття виконавчого
провадження, тому не міг знати про
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення суду та про початок його
примусового виконання. Вказаним
обґрунтовує протиправність прийняття
постанови про стягнення виконавчого
збору.

Разом з тим, факт направлення постанови
про відкриття виконавчого провадження
із супровідним листом від 13.05.2013 року №
13-0-35-1432/5-9 на адресу позивача: АДРЕСА_1
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Вказану кореспонденцію
отримана особою за прізвищем ОСОБА_4
16.05.2013р., про що зроблено особистий
підпис.

На звернення позивача до Центру
поштового зв'язку №1 у м. Біла Церква
Київської обласної дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта», його
листом від 23.09.2013 року № 154 повідомлено,
що рекомендований лист № 520
вручений 16.05.2013 року члену родини
позивача - ОСОБА_6

Таким чином, враховуючи, що в силу
положень ст.. 31 Закону на відповідача
покладено обов'язок надіслати
постанову про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, при цьому
боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі, в той же час матеріалами
справи підтверджується, що
відповідачем виконано зазначений
обов'язок, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
відсутність порушення прав позивача у
виконавчому провадженні в частині не
надсилання постанови про відкриття
виконавчого провадження та про
наявність обов'язку у позивача сплати
виконавчого збору.

Доводи апелянта про наявність
розбіжностей у рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення № 520 та листі
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» від 23.09.2013 року № 154
не спростовують того, що відповідачем
дотримано вимоги Закону України «Про
виконавче провадження» щодо порядку
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження, тому колегією
суддів відхиляються.

Стосовно вимоги апелянта про
проведення почеркознавчої експертизи,
то з матеріалів справи вбачається, що
судом було розглянуто вказане
клопотання позивача і в задоволенні
даного клопотання було відмовлено.

Також, колегія суддів критично оцінює
посилання апелянта на те, що ним було
подано заяву про добровільне
відрахування із його заробітної плати
коштів на погашення боргу, надано
довідку про місце роботи і розмір
заробітної плати, а також копію
паспорта, що свідчить при вчинення
позивачем дій для добровільного
виконання рішення суду, без початку
його примусового виконання, оскільки
вказані документи надіслано на адресу
відповідача поштою 17.08.2013 року, в той
час як копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 30.04.2013 року
отримано 16.05.2013 року, копію постанови
про стягнення виконавчого збору від
24.07.2013 року отримано відповідно 09.08.2013
року.

Таким чином, оцінивши докази, які є у
справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби
України про скасування постанови -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 жовтня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 29
квітня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.