Справа № 377/286/14-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/286/14-а

Провадження №2-а/377/25/14

06 травня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у
складі головуючої - судді Теремецької
Н.Ф., розглянувши у м. Славутичі в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування шкоди,-

УСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом
звернулася ОСОБА_1, в якому просить
визнати дії управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області щодо нарахування і
виплати їй компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеній до категорії 1,
яка стала інвалідом ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з
1986 року по 1991 рік, щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 120
гривень - протиправними, зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області відшкодувати
шкоду - компенсацію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, заподіяну здоров'ю
як особі, постраждалій внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеній
до категорії 1, учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
з 1986 року по 1991 року, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, нарахувати і виплатити їй
щорічну допомогу на оздоровлення за 2013
рік, відповідно до частини 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», від 28.02.1991 року, у базовій
редакції, як інваліду ІІ групи - у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, з урахуванням виплаченого
розміру 120 гривень за 2013 рік.

В обґрунтування вимог позивачка
послалася на те, що відповідач
протиправно в порушення вимог ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відмовив у виплаті їй
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі, який передбачений
вказаною статтею.

Відповідач подав письмові заперечення,
у яких просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову, оскільки
протиправності своїх дій не вбачає,
тому що позивачка отримала щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік у
грудні 2013 року в розмірі 120 гривень
відповідно до вимог чинного
законодавства.

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися, подавши
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, у зв'язку з чим суд
відповідно до ст. 128 КАС України
розглянув справу у порядку письмового
провадження.

Дослідивши подані письмові докази,
суд дійшов до висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_1, позивачка у справі, є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та визнана
громадянкою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 1, що підтверджено копією
посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
13.07.1994 року Київською
облдержадміністрацією, та вкладкою до
нього НОМЕР_2 від 23.06.1998 року.

Крім того, позивачка є інвалідом 2
групи, що підтверджено пенсійним
посвідченням, копія якого долучена до
матеріалів справи.

Відповідно довідки серії 2-18 АБ № 152056,
виданої 28.06.1994 року Головним
територіально-медичним об'єднанням
міської державної адміністрації м.
Києва, позивачка є інвалідом ІІ
групи, захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів особової
справи № 700279, позивачка знаходиться на
обліку в управлінні соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області як одержувач
компенсаційних виплат, передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно довідки УСЗН позивачці було
перераховано 30 грудня 2013 року щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 120
гривень, передбаченому постановою КМУ
від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Вирішуючи публічно-правовий спір
відповідно до встановлених обставин
справи та відповідних їм
правовідносин, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно ч. 2 цієї статті органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції‚
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, Закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Враховуючи, що Кабінетом Міністрів
України у 2013 році таке право
використане не було, а тому положення
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру виплат, передбачених статтею 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статей 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Така правова позиція узгоджується з п.
5, 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
16.03.2012 р. № 4 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»(
зі змінами).

Згідно ч.4 ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», чинність
якої було відновлено в зв'язку з тим, що
положення розділу ІІ «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 27.12.2007 року № 107 V1 були визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року у справі № 10-рп/2008,
щорічна допомога на оздоровлення,
виплачується, зокрема, інвалідам І та
ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Згідно ч. 7 цієї статті розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
мінімальна заробітна плата
встановлена у місячному розмірі: з 1
січня - 1147 гривні, з 1 грудня - 1218 гривні.

За таких обставин, дії відповідача щодо
виплати позивачці допомоги на
оздоровлення не в повному розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік,
слід визнати неправомірними та з
урахуванням положень п.2 ч.2 ст.162 КАС
України зобов'язати відповідача
відновити порушене право позивачки на
належний розмір щорічної допомоги на
оздоровлення.

В іншій частині адміністративний позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно п.п. 1.1. Положення про управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради, управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради є
структурним підрозділом виконавчого
комітету Славутицької міської ради,
підзвітним і підконтрольним міському
голові та відповідному головному
управлінню соціального захисту
населення Київської
облдержадміністрації.

Відповідно до п.п. 1.2. Положення
управління у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, указами Президента України
і постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України, актами Кабінету
Міністрів України, наказами Мінпраці,
розпорядженнями міського голови,
рішеннями Славутицької міської ради
Київської області, а також цим
Положенням та відповідними методиками
процесів систем управління якістю.

Згідно п. 2 п.п. 2.4. Положення одним з
основних завдань Управління є
призначення та виплата соціальної
допомоги, компенсацій та інших виплат,
встановлених законодавством.

Таким чином, компетенцією управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області є
призначення щорічної допомоги на
оздоровлення, яка підлягає виплаті
їх одержувачам, а не відшкодування
шкоди, заподіяної позивачу як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Виходячи з цього, позов в частині
зобов'язання управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області відшкодувати
шкоду-компенсацію за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області щодо нарахування і
виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 120
гривень, як особі, постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесеній до категорії 1, яка стала
інвалідом ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з
1986 року по 1991 рік, протиправними.

Зобов'язати управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області нарахувати і
виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік відповідно до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, виходячи
з установленого ст. 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» розміру мінімальної заробітної
плати на день виплати, з урахуванням
суми виплаченої їй такої допомоги за
2013 рік.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Славутицький міський суд. Апеляційні
скарги можуть бути подані протягом
десяти днів з дня одержання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційних скарг, якщо вони не були
подані.

У разі подання апеляційних скарг
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя
Н. Ф. Теремецька