Справа № К/9991/9028/12-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/9028/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області на постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 25 березня 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області про визнання нечинною відмови
відповідача в призначенні пенсії з
урахуванням заробітної плати за період
з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, зобов'язання
поновити призначену пенсію з
урахуванням заробітної плати за період
з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, та
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити заборгованість по виплаті
пенсії з 15.06.2010 року.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від 25
березня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення у
справі та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій вірно виходили з
наступного.

ОСОБА_2 з 1987 року по 2004 рік працювала в
підрядному спеціалізованому
ремонтно-будівельному управлінні № 6
підрядно спеціалізованого міського
ремонтно-будівельного тресту.

31.12.2004 року вона була звільнена з
підприємства на підставі наказу Пр-101/к
за статтею 38 КЗпП України за власним
бажанням.

19.08.2008 року позивачці була призначена
пенсія по досягненню пенсійного віку.

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції позивачка посилалась на те,
що Управлінням Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеській області було неправомірно не
враховано при перерахунку пенсії
заробітну плату за період з 01.01.1993 року
по 31.12.1997 року.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.
Заробіток за період роботи до 1 липня 2003
року враховується на підставі
документів про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), виданих у
встановленому законодавством порядку,
а за період роботи починаючи з 1 липня
2003 року - за даними персоніфікованого
обліку відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Розмір пенсії позивача після
призначення становив: з 03.05.2008 року -
1734,57 грн., з 01.07.2008 року - 1704,87 грн., з 01.10.2008
року - 1951,68 грн., з 01.04.2009 року - 1959,18 грн.,
з01.07.2009 року - 1965,88 грн., з 01.10.2009 року -
1980,98 грн., з 01.11.2009 року - 1982,98 грн., з 01.01.2010
року - 1985,88 грн.

При призначенні зазначеного розміру
пенсії враховувався розмір заробітку
за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року,
згідно довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії № 77 від 22.07.2007 року,
наданої Підрядним спеціалізованим
ремонтно-будівельним управлінням № 6
міського підрядного спеціалізованого
ремонтно-будівельного тресту.

Однак, в подальшому Управлінням
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області здійснено перерахунок пенсії
позивачці, та призначено пенсію у
мінімальному розмірі, без урахування
заробітної плати.

Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області посилалось на те, що надана
довідка про заробітну плату від 22.07.2007
року № 77 викликає сумніви, оскільки
зазначені в гривнях суми заробітку за
період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року
значно перевищують суми середньої
заробітної плати за цей період, що
зазначені в звітах підприємства до
Пенсійного фонду.

Крім того, Управління Пенсійного фонду
посилалось на той факт, що
індивідуальні відомості про
застраховану особу (ОСОБА_2) за даними,
що містяться в системі
персоніфікованого обліку відсутні, а
місцезнаходження архівних документів
невідоме.

В установленому Законом порідку
зазначена довідка про заробітну плату
від 22.07.2007 року № 77 незаконною не
визнавалася.

Скдами вірно встановлено, що посилання
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області на те, що видана підприємством,
на якому працювала позивачка, довідка
викликає сумніви є необґрунтованим та
не може бути підставою для зменшення
суми призначеної пенсії, оскільки це є
лише припущенням управління
Пенсійного фонду, яке не ґрунтується на
будь-яких доказах, а дані, наведені у
вказаній довідці відповідачем не
спростовані.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про те, що
відповідачем неправомірно було
зменшено ОСОБА_2 розмір призначеної
пенсії, та відповідно про необхідність
поновлення позивачу розміру
призначеної раніше пенсії з
урахуванням заробітної плати за період
з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області залишити без задоволення, а
постанову Комінтернівського
районного суду Одеської області від 25
березня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області про перерахунок пенсії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній