Справа № 813/2410/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2410/14
о 12 год. 33 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В., секретар судового
засідання Саковець Б.П., розглянувши в
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1, до Реєстраційної
служби Яворівського районного
управління юстиції Львівської області,
представник - не прибув про скасування
рішення про реєстрацію речового права

ОСОБА_1 звернулася до Львівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом у якому
позивач просила:

- скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Яворівського районного управління
юстиції Львівської області, яким
зареєстровано за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
0,1570 га, призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем зареєстровано за ОСОБА_2
право власності на земельну ділянку
площею 0,1570 га, призначену для
обслуговування житлового будинку №
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Яворівського районного суду м. Львова
від 12.03.2013 року. Проте, як зазначає
позивачка, вказане рішення скасоване
рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 14.11.2013 року у справі №
460/456/13ц.

Позивачка також вказує, що спірним
рішенням державного реєстратора
порушено права та обов'язки позивачки,
а саме, зареєстровано право власності
на частину земельної ділянки - дорогу,
якою здійснюється заїзд до садиби
ОСОБА_1, розташованої на АДРЕСА_1. Також
позивачка зазначає, що спірне рішення
державним реєстратором прийнято
всупереч існуючим судовим рішенням
якими скасовано державні акти на
земельну ділянку, площею 0,1570 га,
призначену для обслуговування
житлового будинку № АДРЕСА_1. Згідно п.
2.6. Порядку прийняття і розгляду
речових прав про внесенні змін до
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, для внесення
записів про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
Державного реєстру прав заявник подає
рішення суду про скасування рішення
державного реєстратора, що набрало
законної сили.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила позов
задоволити повністю з підстав
зазначених у позовній заяві.

Позиція відповідача викладена у
поданому поясненні, у якому відповідач
зазначає, що скасування рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби лише на підставі рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 14.11.2013 року яким скасовано рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_2 про
визнання за нею права власності на
земельну ділянку, площею 0,1570 га
призначеної для обслуговування
житлового будинку № АДРЕСА_1 є
неможливим, оскільки не відповідає
вимогам Порядку прийняття і розгляду
речових прав про внесенні змін до
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Пунктом 2.6.
вказаного порядку передбачено, що
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили
для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, причини
неприбуття не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

03.12.2012 року рішенням Апеляційного суду
Львівської області у цивільній справі
№ 22ц/1390/5386/12 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
15.06.2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково, рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 15.06.2012 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 скасовано і в цій частині
ухвалено нове рішення, яким:

- позов ОСОБА_1 задоволено частково;

- визнано недійсним рішення
Старичівської сільської ради
Яворівського району Львівської
області № 578 від 08.09.2010 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3» в частині
включення до земельної ділянки ОСОБА_3
спільного заїзду з ОСОБА_1;

- скасовано Державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_3 13.10.2010 року;

- визнано частково недійсним Договір
купівлі - продажу житлового будинку та
земельної ділянки серії ВРВ № 345460,
реєстровий № 2960 від 02.11.2010 року в
частині купівлі-продажу земельної
ділянки, що відноситься до спільного
заїзду;

- визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий ОСОБА_4 11.05.2011 року серії ЯЛ №
674094 кадастровий № :03:002:0068;

- зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди
в користуванні земельною ділянкою
належні на праві власності ОСОБА_1
шляхом знесення огорожі, що перекриває
заїзд з АДРЕСА_1 та відновити стан
дороги (заїзду), який існував до
порушення прав ОСОБА_1;

- в решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено;

- в решті рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
15.06.2012 року без змін.

12.03.2013 року Яворівським районним судом
Львівської області прийнято рішення у
цивільній справі № 460/456/13ц 2/460/532/13р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
особистою власністю, згідно якого
позов ОСОБА_2 задоволено, визнано за
ОСОБА_2 право особистої приватної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та земельну ділянку для обслуговування
даного будинку площею 0,1570га.

14.11.2013 року рішенням Апеляційного суду
Львівської області у справі № 460/456/13ц
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено,
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_2 про
визнання за нею права власності на
земельну ділянку, площею 0,1570 га,
призначеної для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 - скасовано і
в цій частині ухвалено нове рішення -
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2
про визнання за нею права власності на
земельну ділянку, площею 0,1570 га.,
призначеної для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, в іншій
частині рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
12.03.2013 року залишено без змін.

04.03.2014 року начальником Реєстраційної
служби Яворівського районного
управління юстиції Львівської області
скеровано позивачці лист № 47/02-10/90 у
якому зазначено про неможливість
скасування рішення державного
реєстратора лише на підставі рішення
Апеляційного суду України від 14.11.2013
року, яким скасовано рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 12.03.2013 року в
частині задоволення позову ОСОБА_2 про
визнання за нею права власності
вищезазначену земельну ділянку з
підстав невідповідності вказаного
вимогам Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» №
1952-IV від 01.07.2004 року із змінами і
доповненнями, Порядком прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
року № 3502/5 із змінами і доповненнями,
Кодексом адміністративного
судочинства.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно п.п. 1 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 цього ж Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

Згідно п. 1.1. Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, цей Порядок визначає
процедуру прийняття і розгляду заяв
щодо внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, перелік
документів, необхідних для внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав, права та обов'язки
суб'єктів, що є учасниками зазначеної
процедури.

Згідно п. 2.6. цього ж Порядку, для
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Судом встановлено, що державним
реєстратором 21.08.2013 року внесено запис
№ 2356096 про реєстрацію права власності
за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею
0,1570 га. призначену для обслуговування
житлового будинку № АДРЕСА_1 на
підставі рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
12.03.2013 року, що підтверджується
Інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна від 24.04.2014
року.

Судом враховуються обґрунтування
позивачкою позовних вимог, оскільки
законодавцем передбачено, що однією із
правових підстав для проведення
державної реєстрації прав на нерухоме
майно є рішення суду, що набрало
законної сили. Позивачкою в
обґрунтування позовних вимог, надано
суду копію рішення Апеляційного суду
Львівської області від 14.11.2013 року, яке
набрало законної сили та яким
скасовано рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
12.03.2013 року в частині визнання права
власності на земельну ділянку площею
0,1570 га. за ОСОБА_2, що було підставою
прийняття державним реєстратором
спірного рішення. Внаслідок чого,
існують правові підстави реєстрації
права власності на вищевказану
земельну ділянку на її ім'я.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного,
суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог позивачки,
оскільки відповідач жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
правомірності прийняття державним
реєстратором спірного рішення та
спростування позовних вимог суду не
надав.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачкою переконують в
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. ст. 49, 70, 71 КАС України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162
КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Яворівського
районного управління юстиції
Львівської області про скасування
рішення про реєстрацію речового права,
підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету
України, у відповідності до вимог ч. 1
ст. 94 КАС України, всі здійснені
стороною, яка не є суб'єктом владних
повноважень, та документально
підтверджені судові витрати, на
користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 269, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Яворівського
районного управління юстиції
Львівської області (номер запису про
право власності 2356096, здійснений 21.08.2013
року), яким зареєстровано за ОСОБА_2
право власності на земельну ділянку
площею 0,1570 га, призначену для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_2) 73,08 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
29.04.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.