Справа № 2012/2а-2098/11
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р.Справа № 2012/2а-2098/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
на постанову Жовтневого районного суду
м. Харкова від 04.05.2011р. по справі №
2012/2а-2098/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова (далі - відповідач), в
якому просив суд:

- визнати протиправною відмову
Відповідача - Управління Пенсійного
фонду України у Жовтневому районі м.
Харкова у встановленні (призначенні) та
виплати йому основної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як
особі, котра постраждала наслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно
вимог ст.50,54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ і ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.03р. №1058-ІУ з 05.04.2011
р. тобто з моменту звернення до
Відповідача з вимогою про встановлення
(призначення) вищевказаної пенсії;

- зобов'язати Відповідача призначити
(встановити) йому, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії (3 групи інвалідності),
основну та додаткову пенсію, у розмірах
що передбачені ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 50% від мінімальної пенсії за
віком і відповідно до ч. ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.03р. №1058-ІУ з 05.04.2011 р., тобто з моменту
звернення до відповідача з вимогою про
встановлення (призначення)
вищевказаної пенсії.;

- зобов'язати Відповідача виплачувати
йому, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
(3 групи інвалідності), основну та
додаткову пенсію, у розмірах що
передбачені ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 50% від мінімальної пенсії за
віком і відповідно до ч. 1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.03р. №1058-ІУ з 05.04.2011 р., тобто з моменту
звернення до Відповідача і довічно.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 04.05.2011р. зазначений позов
задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи з
порушенням вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності відповідно до ст. 50,
ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» основної пенсії з
розрахунку не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, не нижче 50 %
від мінімальної пенсії за віком,
розраховуючи в розмірі мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим внаслідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії, захворювання якого
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, та згідно з висновком
МСЕК є інвалідом 3 групи (а.с.6, 9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах,
встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: державної пенсії; додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 06.06.1996 р. в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у редакції Закону України
від 06.06.1996 р. особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідами 3 групи
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю призначається у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсії
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом про Державний
бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно частиною третьою статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 05.10.2006 р. N
231-У встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
дійшла висновку, що при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не Постанови Кабінету
Міністрів України № 530 «Деякі питання
соціального захисту населення окремих
категорій громадян» від 28.05.2008 року та
№ 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян», які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позивач має право на призначення та
виплату йому пенсії в розмірі, не
нижчому 6 мінімальних пенсій за віком,
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги
щодо правомірності нарахування та
виплати позивачу державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірах встановлених
Постановами Кабінету Міністрів
України.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 04.05.2011р. по справі №
2012/2а-2098/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.Судді
Мінаєва О.М. Старостін В.В.