Справа № 125/356/14-а
Суддя: Переверзєв С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 125/356/14
ПОСТАНОВА

іменем України

03.04.2014 Барський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого, судді
Переверзєва С.В.

при секретарі Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ
Барського РВ УМВС прапорщика міліції
Тесленка Олександра Миколайовича про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом мотивуючи свої вимоги
тим, що 01.02.2014 року інспектором ДПС ВДАІ
Барського РВ УМВС прапорщиком міліції
Тесленком О.М. було винесено постанову
серії АБ2 №042017, згідно якої його
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та
накладено штраф в розмірі 340 гривень.
Позивач вважає, що вказана постанова
підлягає скасуванню, оскільки
зазначене у ній не відповідає
фактичним обставинам події, під час
складення протоколу та винесення
постанови не були взяті до уваги його
пояснення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, подав до суду заяву в якій
просив справу розглянути без нього,
наполягав на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити із
слідуючих підстав.

01.02.2014 року інспектором ДПС ВДАІ
Барського РВ УМВС прапорщиком міліції
Тесленком О.М. було винесено постанову
серії АБ2 №042017, згідно якої позивача
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та
накладено штраф в розмірі 340 гривень. У
оскаржуваній постанові зазначено, що
позивач 01.02.2014 року о 11 год. 40 хв.,
керуючи автомобілем марки «Мерседес
Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1
вм.Бар по вул.Пролетарській не виконав
вимогу дорожнього знаку «Проїзд без
зупинки заборонено».

Однак, відповідно до п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» є неприпустимим
спрощений підхід до розгляду справ
про адміністративні правопорушення
на транспорті та ігнорування прав
осіб, яких притягають до
відповідальності. При розгляді справ
зазначеної категорії необхідно
з'ясовувати всі обставини, перелічені у
статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом
відібрання пояснень правопорушника.
Зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283 і 284
КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів. В
порушення зазначених вимог в протоколі
про адміністративне правопорушення
взагалі не вказано свідків, які бачили
дане правопорушення, не наведено
доказів якіб підтверджувало порушення
ОСОБА_1 ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні; чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують або обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
матеріальну шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на

розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Однак, в порушення зазначених
вимог відповідач спрощено підійшов до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення не з'ясувавши всіх
обставин, перелічених у статтях 247 і 280
КпАП. Справа про адміністративне
правопорушення була розглянута без
підготовки до розгляду та без
вирішення питань, які наведені в ст.278
КУАП.

Зважаючи на те, що відповідно до
ст.251 КУАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
суд враховує як доказ показання
позивача про дотримання ним ПДР
України під час керування автомобілем.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Суб'єкт владних повноважень
повинен надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.
Відповідачем суду не надано доказів на
спростування тих обставин, які
викладені в позовній заяві.

Статтею 7 КпАП України
встановлено, що провадження в справах
про адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.33 КпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до вимог ст.9 КпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

За таких обставин, суд вважає
встановленим факт дотримання
позивачем Правил дорожнього руху при
керуванні автомобілем та визнає не
доведеним факт протиправної винної
поведінки ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №042017 від 01.02.2014 року такою, що не
відповідає вимогам адміністративного
законодавства.

Крім того, при винесені
оскаржуваної постанови відповідач
керувався вимогами ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258
КУпАП, які згідно рішення
Конституційного суду України № 23-рп/2010
від 22.12.2010 року визнані
неконституційними та є нечинними, що
також є самостійною підставою для
скасування рішення у справі, адже
рішення винесене на підставі нечинних
норм законодавства не може бути
законним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.7, 9, 33, 122, 251, 258, 268, 278, 280
КпАП України, ст.ст.9,11,71,94, 122,159,160,162,163
КАС України, п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»,
Правилами дорожнього руху України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №042017 від
01.02.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КпАП України та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 340 гривень скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: