Справа № 2а-224/1/1270
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1765/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Степашка О.І.Суддів:
Карася О.В. Кошіля В.В. Моторного О.А.
Федорова А.О.,перевіривши заяву
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
03.02.2014 у справі № 2а-224/11/1270 (№К/9991/52372/11 -
номер справи у Вищому
адміністративному суді України) за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Стахановський
вагонобудівний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську

та Головного управління Державного
казначейства України в Луганській
області про визнання протиправною
бездіяльності, стягнення суми податку
на додану вартість, що підлягає
відшкодуванню за декларацією з податку
на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів звернулась до Верховного
Суду України із заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 03.02.2014 у названій справі.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про
судоустрій і статус суддів»), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом ст. 2392 та ст. 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
03.02.2014 заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме - положень
п.1.8 ст.1, пп.7.7.1, пп.7.7.2, пп.7.7.10 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію рішення Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010 №К-15851/07 в якому, на його думку,
згадані норми права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту рішення Вищого
адміністративного суду України,
наведеного заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, які у ньому
розглядалися, відмінний від того, який
є у даній справі.

Приписи ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданого як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права рішення Вищого
адміністративного суду України,
неоднакове застосування судами норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

Також, в обґрунтування своїх вимог
заявник додає копію рішення Вищого
адміністративного суду України від
09.08.2011 №К/9991/4856/11 в якому, на його думку,
згадані норми права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та приєднаних до неї
додатків, рішенням Вищого
адміністративного суду України від
09.08.2011 справа була направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції, з
огляду на наявність факту неповноти
встановлення обставин справи, а відтак,
вона не містить висновків щодо
правомірності застосування норм
матеріального права. Вказане не дає
можливості дійти висновку щодо
неоднаковості застосування судом
касаційної інстанції однієї й тієї
самої норми права.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Спеціалізованій державній
податковій інспекції з обслуговування
великих платників податків у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів в допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 03.02.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий(підпис) Степашко
О.І.Судді(підпис) Карась О.В. (підпис)
Кошіль В.В. (підпис) Моторний О.А.
(підпис) Федоров А.О.