Справа № 2а/1412/995/12
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/33195/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 08 жовтня 2012 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Миколаївській області про
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Миколаївській області про
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення шкоди.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва 08 жовтня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, посилаючись
на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2
проходив службу в Міністерстві
надзвичайних ситуацій України на
посаді водія-машиніста компресора
аварійно-рятувальної частини
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління.
Наказом від 17 жовтня 2011 року №86,
відповідно до пункту 99 (за станом
здоров'я) Положення про проходження
служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
позивач звільнений зі служби в запас.

У зв'язку із захворюванням, яке
пов'язано з проходженням служби, 29
грудня 2011 року ОСОБА_2 було встановлено
третю групу інвалідності.

19 березня 2011 року комісією
Міністерства надзвичайних ситуацій
України з питань призначення
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту було розглянуто заяву ОСОБА_2
про виплату одноразової грошової
допомоги у розмірі 36 місячного
грошового забезпечення та прийнято
рішення про виплату йому 23220 грн.

Частиною другою статті 56 Закону
України «Про правові засади цивільного
захисту» передбачено, що у разі
інвалідності, що настала в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, пов'язаного
з виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок та умови виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності осіб
рядового і начальницького складу
органів та підрозділів цивільного
захисту врегульовано постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2007 року № 908.

Відповідно до пункту 3 вищевказаного
Порядку (в редакції від 11 липня 2007 року),
розмір одноразової грошової допомоги
визначається відповідно до грошового
забезпечення (посадового окладу,
окладу за спеціальне звання,
відсоткової надбавки за вислугу років
та щомісячної 100-відсоткової надбавки,
передбачених Указами Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926 та від
29 січня 1999 року № 98 і постановою
Кабінету Міністрів України від 8 липня
1999 року № 1223) за останньою посадою, яку
займала особа рядового або
начальницького складу на день втрати
працездатності, а особа, звільнена із
служби, - на день звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 липня 2008 року № 644, в абзац перший
пункту 3 вказаного Порядку внесені
зміни, відповідно до яких розмір
одноразової грошової допомоги
визначається відповідно до грошового
забезпечення (посадового окладу,
передбаченого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року № 1294) за останньою посадою, яку
займала особа рядового або
начальницького складу на день втрати
працездатності, а особа, звільнена із
служби, - на день звільнення.

Тобто, по випадках, які сталися до 01
січня 2008 року, розмір одноразової
грошової допомоги визначається згідно
з грошовим забезпеченням, що
складається з посадового окладу,
окладу за спеціальне звання,
відсоткової надбавки за вислугу років
та 100 відсоткової надбавки, а по
випадках, які сталися з 01 січня 2008 року,
розмір одноразової грошової допомоги
визначається згідно з грошовим
забезпеченням, який складається з
посадового окладу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку про відмову у
задоволенні позову, оскільки рішення
відповідача про виплату ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги у
розмірі 23220 грн. є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 08
жовтня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Миколаївській області про
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко