Справа № 2а-1870/7271/12
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/18910/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Вербицької О.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Руденко А.М.

та представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Протас І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Сумиреспект"

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013

у справі № 2а-1870/7271/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумиреспект"

до Сумської митниці

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012,
яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013,
відмовлено в задоволенні позову про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень від
13.07.2012 №49 та №50.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

В судове засідання з'явився
представник відповідача. Представник
позивача в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем невиїзної
документальної перевірки позивача з
питань з'ясування правильності
класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД,
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів за товари,
складений акт від 15.06.2012
№н/0012/2/805000006/, у висновках якого
зафіксовано, що внаслідок подання
позивачем до митного оформлення
документів, які містять неправдиві
відомості щодо характеристик товарів,
які є визначальними при встановленні
кодів за УКТЗЕД, фактурної та митної
вартості даних товарів, які надійшли на
адресу товариства та митне оформлення
яких здійснено за ВМД, в результаті
чого відбулося заниження суми
податкового зобов'язання по сплаті
ввізного мита на суму 474713,08 грн. Також,
встановлено порушення п.190.1 ст.190 ПК
України, що спричинило заниження
податкового зобов'язання по сплаті ПДВ
на суму 1180502,14 грн.

На підставі акта перевірки,
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення форми "Р" від
13.07.2012:

- №50, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за ВМД №№ 805000009/2011/010167
від 17.082011; 805000009/2011/009811 від 10.08.2011;
805000009/2011/009342 від 01.08.2011; 805000009/2011/009002 від
25.07.2011; 805000009/2011/008458 від 13.07.2011;
805000009/2011/008390 від 12.07.2011; 805000009/2011/008389 від
12.07.2011; 805000009/2011/008387 від 12.07.2011;
805000009/2011/008385 від 12.07.2011; 805000009/2011/008229 від
07.07.2011; 805000009/2011/008226 від 07.07.2011;
805000009/2011/008190 від 06.07.2011 в сумі 1 475 627,68
грн., в т.ч. за основним платежем - 1 180 502,14
грн., за штрафними санкціями - 295 125,54
грн.;

- №49, яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем ввізне мито за
ВМД №№ 805000009/2011/010167 від 17.08.2011;
805000009/2011/009811 від 10.08.2011; 805000009/2011/009342 від
01.08.2011; 805000009/2011/009002 від 25.07.2011;
805000009/2011/008458 від 13.07.2011; 805000009/2011/008390 від
12.07.2011; 805000009/2011/008389 від 12.07.2011;
805000009/2011/008387 від 12.07.2011; 805000009/2011/008385 від
12.07.2011; 805000009/2011/008229 від 07.07.2011;
805000009/2011/008226 від 07.07.2011; 805000009/2011/008190 від
06.07.2011 в сумі 593 391,35 грн., із них за
основним платежем - 474 713,08 грн., за
штрафними санкціями - 118 678,27 грн.

Також, судами встановлено, що на
офіційний запит Державної митної
служби України до Міністерства митної
справи та торгівлі Республіки
Туреччина отримано копії документів,
подаваних при експортному оформленні
товарів, які поставлялись на адресу ТОВ
«Сумиреспект» (т. 2 а.с. 168-238, т. 3 а.с. 8-9). З
отриманих документів встановлено
розбіжність в найменуванні, вартості
та коді УКТЗЕД товарів між документами,
поданими при експортному оформленні
товарів відправником та документами,
поданими позивачем до Сумської митниці
при митному оформленні товарів в
Україні. Документи від повноважних
органів Турецької республіки отримано
на офіційний запит в установленому
нормативними актами з митної справи
порядку, а тому не довіряти їм у суду
підстав немає. Відповідно до актів
проведення митного огляду товарів при
митному оформленні зразки товарів не
відбирались (т.3, а.с. 3-7).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що на момент митного
оформлення відповідач не мав
можливості встановити невідповідність
ввезених товарів заявленим в
документах, поданих відповідачем до
митного оформлення, а тому податкові
повідомлення-рішення винесено
відповідачем в межах його повноважень
та за наявності до того встановлених
законом підстав.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає такі висновки судів
попередніх інстанцій передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Матеріали справи свідчать, що в ході
господарської діяльності позивачем
був укладений контракт №1728 MR
купівлі-продажу тканини з (NZ) Limited на
загальну суму 3000000,00 доларів США.

Під час митного оформлення позивачем
були надані інвойси, рахунки-фактури,
вантажно-митні декларації, декларації
митної вартості, договори міжнародного
перевезення вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході перевірки на запит Держмитслужби
України митними органами Республіки
Туреччина надано документи, що
подавалися відправником товарів при
митному оформленні експорту для
позивача. В ході дослідження отриманих
документів було встановлено, що коди
товарів, зазначені в них відрізняються
від кодів, задекларованих позивач в
документах, поданих до Сумської
митниці при проведенні митного
оформлення. Так, позивачем
задекларовано отримання тканини зі
ставкою ввізного мита 0%. За документами
ж наданими повноважними органами
іноземної держави на адресу позивача
направлялись інші товари, при митному
оформленні яких він мав сплачувати
мито за ставкою 12%.

Позивач стверджує, що турецькі фірми не
були постачальниками товару, а лише
відправниками, оскільки позивачем з
ними не здійснювалося ніяких
розрахунків.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі, щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Так, суди попередніх інстанцій,
вирішуючи спір по даній справі,
обмежились наявністю документів,
отриманих від Міністерства митної
справи та торгівлі Республіки
Туреччина на запит Державної митної
служби України, та не встановили
реальності здійснення експортних
операцій, наявності реєстрації
контрагента - нерезидента на момент
укладання контракту та його виконання,
та в залежності від цього
правомірність застосування позивачем
нульової ставки до таких операцій.

Колегія суддів вважає, що судам
попередніх інстанцій за необхідності
слід поставити питання про проведення
експертного дослідження на предмет
відповідності найменування вартості
та коду УКТ ЗЕД за ВМД, поданих
позивачем до митного оформлення та
документів, що отримані від країни
експортера, товаровідправником -
Республіка Туреччина.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до
уваги вищезазначене та прийняти
законне і обґрунтоване рішення
відповідно до норм матеріального,
процесуального права, надати належну
правову оцінку обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сумиреспект" задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль