Справа № 804/1129/14
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
20 лютого 2014 р. Справа № 804/1129/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
«Інтермікро Дельта, ІНК» до
Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов приватного
акціонерного товариства «Інтермікро
Дельта, ІНК» до Дніпропетровської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправними та
В адміністративному позові приватне
акціонерне товариство «Інтермікро
Дельта, ІНК» (далі про тексту - позивач,
ПАТ «Інтермікро Дельта, ІНК») просить
визнати протиправними та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі по тексту - відповідач,
Дніпропетровська митниця) про
коригування заявленої митної вартості
№110070000/2013/300185/1 від 04.09.2013 року та
рішення про коригування заявленої
митної вартості №110070000/2013/300189/1 від
05.09.2013 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що рішеннями
відповідача №110070000/2013/300185/1 від 04.09.2013
року та №110070000/2013/300189/1 від 05.09.2013 року
безпідставно відмовлено позивачу у
митному оформленні товару за заявленою
декларантом митною вартістю та
скориговано митну вартість до рівня
митної вартості ідентичного та
подібного товару у зв'язку з
неподанням декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів.

Висновки відповідача про те, що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості, містять розбіжності
та не містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, а саме -
банківський платіжний документ №24 від
20.08.2013 у графі «Призначення платежу»
посилається на рахунок від 16.08.2013 №15 та
сума переказу складає 5438988 рос. руб.,
проте у наданому рахунку від 16.08.2013 №15
загальна сума до сплати складає 5763214
рос. руб є помилковими, оскільки, ані
графа 18 "Додаткова інформація/подані
документи" оскаржуваного рішення, ані
декларації, вартість товару за якими
була скоригована цим рішенням, не
містять інформації про банківський
платіжний документ №24 від 20.08.2013 року.
Цей документ митниці не пред'являвся
під час декларування товарів.

Згідно п.1.1. Контракту з ВАТ «СИБУР
Холдинг» №СХ.10446 від 15.11.2011 року,
відповідно до умов, викладених у
контракті та у додатках до даного
контракту продавець зобов'язується
передавати у власність покупця, а
покупець зобов'язується приймати та
оплачувати згідно погодженим умовам
продукцію. Умови розрахунків між
сторонами врегульовані в розділі 5
контракту. Умовами пункту 5.3 контракту
передбачено, що «у випадку надходження
грошових коштів у неповному обсязі,
продавець має право відвантажити товар
на суму сплачених грошових коштів».
Отже, оплата позивачем рахунку №15 від
16.08.2013 року не у повному обсязі є
узгодженими умовами сторін контракту,
не суперечить вимогам законодавства
щодо визначення митної вартості за
основним методом, та не може
«унеможливлювати ідентифікацію
ввезеної партії товару» як про те
зазначає відповідач у спірному
рішенні.

Позивач вважає, що обґрунтування
рішення №110070000/2013/300189/1 від 05.09.2013 року
також є неправомірним, оскільки до
перевірки були надані всі необхідні
документи, що зазначенні в графі 18
оскаржуваного рішення. Наданні
документи на транспортно-експедиційне
обслуговування. Товар не є небезпечним
та не потребує страхування. Якісні
характеристики та вартісні показники
відображені у повному обсязі, у
поданих до митниці документах, що дає
підстави для визначення митної
вартості визначеної декларантом.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги ,
просив позов задовольнити.

Відповідач свої заперечення виклав
письмово, проти позову заперечує,
вважаючи, що при прийнятті
оскаржуваних рішень діяв на підставі, у
спосіб та у межах повноважень
встановленими Конституцією та
законами України, а також зазначає, що
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті відповідно
до норм чинного законодавства, тому що
позивачем не надані документи,
запитувані митницею, які у розумінні
вимог Митного кодексу України є
належними, тому на думку відповідача,
було правомірно застосовано другий та
третій методи визначення митної
вартості.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення проти
позову та просив відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши доводи позовної заяви та
заперечень проти позову, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Інтермікро
Дельта, ІНК» за контрактом №СХ10446 від
15.11.2011 року, укладеного з відкритим
акціонерним товариством «СИБУР
Холдинг» (Росія) на митну територію
України 28 серпня 2013 року та 04 вересня 2013
року ввезено товар - каучук синтетичний
бутадієн-стірольної марки СКС-30 АРКМ-15,
торгівельної марки «SIBUR», Росія.

29.08.2013 та 04.09.2013 позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для здійснення митного оформлення
товару - «каучук синтетичний
бутадієн-стірольної марки СКС-30 АРКМ-15,
торгівельної марки «SIBUR», Росія» шляхом
електронного декларування (митна
декларація від 29.08.2013 №110070000/2013/314677 та
митна декларація від 04.09.2013
№110070000/2013/315020).

Митна вартість товару була заявлена
позивачем у митній декларації за ціною
договору (основний метод) відповідно до
ст. 58 Митного кодексу України (далі -
МКУ, кодекс).

До митного оформлення за вищевказаними
митними деклараціями позивачем були
подані наступні документи: картка
обліку суб'єкта від 02.11.2012 № 110/2012/0000658;
митна декларації від 29.08.2013
№110070000/2013/314677 та митна декларація від
04.09.2013 №110070000/2013/315020, контракт СХ 10446 від
15.11.2011 року, доповнення та зміни до
зовнішньоекономічного контракту: №16
від 09.08.2013, №1 від 15.11.2011, №2 від 21.03.2012, №3
від 26.06.2012, № 4 від 11.09.2012, №7 від 15.08.2013;
міжнародна автомобільна накладна №182435
від 27.08.2013; платіжний документ, що
підтверджує вартість товару №24 від
20.08.2013; калькуляція транспортних витрат
№490 від 28.08.2013, прейскурант виробника
товару №01/07-08 від 07.08.2013;
рахунок-фактура №1 від 27.08.2013;
рахунок-фактура №15 від 16.08.2013;
пакувальні листи №80161503 та №801161505 від
27.08.2013; договори про перевезення №17 від
26.07.2012, №2923-02 від 23.08.2013 та №DT1132 від
23.08.2013; довідка про проведення
декларування валютних цінностей …(про
відсутність заборгованості) від 23.07.2013;
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2730 від 27.08.2013; інформація про
позитивні результати здійснення фіто
санітарного контролю товару №2730 від
27.08.2013; інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №2730 від 27.08.2013;
резервна позиція №915 від 26.07.2013; лист №1
від 28.08.2013; сертифікат якості 1595 від
30.07.2013; сертифікат якості 1655 від 10.08.2013,
копія митної декларації країни
відправлення №10104080/270813/0007375 від 27.08.2013;
митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№110070000.2013.314677 від 29.08.2013.

Рішенням №110070000/2013/300185/1 від 04.09.2013 року
митним органом відмовлено у митному
оформленні товару за заявленою
декларантом митною вартістю, оскільки
в результаті контролю встановлено, що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості, містять розбіжності
та не містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, а саме -
банківський платіжний документ №24 від
20.08.2013 у графі «Призначення платежу»
посилається на рахунок від 16.08.2013 №15 та
сума переказу складає 5438988,00 рос. руб,
проте: у наданому рахунку від 16.08.2013 №15
загальна сума до сплати складає 5763214,00
рос. руб. Наведені відомості
унеможливлюють ідентифікацію ввезеної
партії товару та містять розбіжності
відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ. Відповідно
до вимог третьої частини ст. 53 Митного
кодексу України, під час консультацій
декларанта зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи. Додаткові
документи декларант надати відмовився.
Митну вартість товару, що
імпортується, скориговано до рівня
митної вартості ідентичного товару із
застосуванням методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних товарів на підставі cт.59 МКУ.
Визначена митна вартість товару
грунтується на раніше визнаній митній
вартості, заявленій за МД від 14.05.2013
№110070000/2013/308209 та становить 1,9228 USD/кг.

Рішенням відповідача №110070000/12013/300189/1
від 05.09.2013 також відмовлено позивачу у
митному оформленні товару за заявленою
декларантом митною вартістю у зв'язку з
неподанням документу, якій підтверджує
відомості про заявлену митну вартість
товару або числове значення складової
митої вартості згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у ч.2 ст.53
Митного кодексу України. Додаткові
документи декларант надати відмовився.
Митну вартість товару, що
імпортується, скориговано до рівня
митної вартості ідентичного товару із
застосуванням методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних товарів на підставі cт.59 МКУ.
Визначена митна вартість товару
грунтується на раніше визнаній митній
вартості, заявленій за МД від 27.08.2013
№100270000/2013/227978 та становить 158,5051 RUB/кг».

Вирішуючи спір по суті суд зазначає
наступне.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України має право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) письмово запитувати від декларанта
або уповноваженої ним особи
встановлені ст.53 МКУ додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному ст.
ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МКУ.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Обсяги митного контролю, передбачені
главою 49 розділу XI МКУ, визначаються за
результатами аналізу ризиків
відповідно до положень глави 52 розділу
XI МКУ.

Якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Митного кодексу України.

В результаті такого контролю
відповідачем було встановлено, що
розбіжності в документах
унеможливлюють ідентифікацію ввезеної
партії товару та містять розбіжності
відповідно до п.3 ст.53 МК України
зокрема, документи які підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості, містять
розбіжності та не містять всіх даних на
підставі яких проводиться розрахунок
митної вартості, а саме: платіжне
доручення від 20.08.2013 №24 у графі
«Призначення платежу» посилається на
рахунок від 16.08.2013 № 15 та сума переказу
складає 5438988 рос. руб., проте у наданому
рахунку від 16.08.2013 №15 загальна сума до
сплати складає 5763214 рос. руб.

Представником відповідача надано суду
пояснення, що посилання в рішенні про
коригування митної вартості товарів
від 04.09.2013 №110070000/2013/300185/1 на банківський
платіжний документ від 20.08.2013 №24
неправомірно, тому що згідно п.3.5
контракту СХ 10446 від 15.1ё1.2011 року
передбачає умову, що у випадку
часткової оплати покупцем, продавець
здійснює поставку товару тільки у
межах оплаченої суми.

Відповідно ч.ч. 2,3 ст. 53 Митного кодексу
України, під час проведення
консультацій 04.09.2013 та 05.09.2013 митним
органом направлено електронні
повідомлення, якими було зобов'язано
декларанта протягом 10 календарних днів
надати (за наявності) такі додаткові
документи:

1) транспортні документи, а також
документи що містять відомості про
вартість перевезення, навантаження та
суму експедиційних послуг згідно
договорів на транспортування
оцінюваних товарів;

2)страхові документи;

3) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями або інформація біржових
організацій про вартість сировини.

Позивачем запитані документи митниці
не надані.

Згідно з ч.1 ст. 55 МКУ рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою ст.54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Відповідно до пункту 2 ч.6 ст. 54 МКУ
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

У відповідності до ст. 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу. Під час таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу
для її визначення може братися або
ціна, за якою ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному із продавцем
покупцю відповідно до статті 62 цього
Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 59 МКУ, у разі якщо
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 МКУ, за основу для
її визначення береться вартість
операції з ідентичними товарами, що
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів), у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями ст. ст. 58
і 59 МКУ, за митну вартість береться
прийнята митним органом вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Як було зазначено, у документах,
поданих позивачем виявлено
розбіжності, з огляду на які
застосування першого методу
визначення митної вартості не могло
бути здійснено, а саме: платіжне
доручення від 20.08.2013 №24 у графі
«Призначення платежу» посилається на
рахунок від 16.08.2013 №15 та сума переказу
складає 5438988 рос.руб., проте у наданому
рахунку від 16.08.2013 №24 загальна сума до
сплати складає 5763214 рос.руб.

Відповідно до п.1.1 контракту №СХ10446 від
15.11.2011 року, укладеного між позивачем та
ВАТ «СИБУР Холдинг», продавець
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець зобов'язується
приймати та оплачувати згідно
погодженим умовам продукцію.

Суд критично ставиться до посиланнь
позивача на умови розрахунків між
сторонами, які врегульовані умовами
п.5.3 контракту, згідно якого у випадку
надходження грошових коштів у
неповному обсязі, продавець має право
відвантажити товар на суму сплачених
грошових коштів, оскільки твердження
позивача про здійснення відвантаження
у меншій кількості, ніж було
встановлено, документально не
підтверджено, а тому не можуть
обґрунтувати розбіжності в платіжних
документах.

Отже, відповідач правомірно, з
урахуванням наявної в митного органу
інформації щодо раніше визнаної митної
вартості за методом 1 за МД №
110070000/2013/308209 від 15.05.2013, з урахуванням
фізичних характеристик цього товару,
відправника і країни виробництва,
прийняті рішення про коригування
митної вартості товару за третім
методом стосовно МД №110070000/2013/314677 та за
митною декларацією від 04.09.2013
№110070000/2013/315020 митну вартість
скориговано за другим методом
визначення митної вартості (на основі
МД №/2013/27725 від 03.09.2013 та МД від
27.08.2-13 №100270000/2013/227978).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
при прийнятті рішень про коригування
митної вартості №110070000/2013/300185/1 від
04.09.2013 року та №110070000/2013/300189/1 від 05.09.2013
року відповідач діяв на підставі, у
спосіб та в межах повноважень
передбачених Конституцією та законами
України у зв'язку з чим підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову приватного акціонерного
товариства «Інтермікро Дельта, ІНК» до
Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішень відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку
встановленому ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складено
25 лютого 2014 року

Суддя
О.В. Врона