Справа № 668/3765/14-а
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/3765/14-а

Пров. №2-а/668/133/14

30.04.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючої судді
Кузьміної О.І.

при секретарі
Катюха Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до тимчасово
виконуючого обов'язки Херсонського
міського голови Миколаєнко В.В.,
виконавчого комітету Херсонської
міської ради та Херсонської міської
ради про визнання незаконним й
скасування розпорядження та
поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що він
працював на посаді начальника
управління естетики та зовнішньої
реклами департаменту містобудування
та землекористування Херсонської
міської ради з 01.02.2011 року та
розпорядженням т.в.о. Херсонського
міського голови Миколаєнко В.В. від
18.03.2014 року за № 201-к був звільнений з
займаної посади з 18.03.2013 року за ст. 41 ч.1
п. 2 КЗпП України. Вважає його
звільнення незаконним, а розпорядження
про звільнення таким, що видане з
порушенням вимог КЗпП України,
оскільки з ним не укладався договір про
повну матеріальну відповідальність та
він не мав безпосереднього відношення
до обслуговування грошових, товарних
та культурних цінностей, окрім того,
розірвання трудового договору було
проведено без письмового попередження
Херсонської міської ради у
передбачений законом термін, депутатом
якої він є, у зв'язку з чим просить
визнати незаконним та скасувати
вказане розпорядження т.в.о.
Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В. та поновити його на
роботі на раніше займаній посаді.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені вимоги
позивача за підставами вказаними у
позові.

Представник відповідачів т.в.о.
Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В., виконавчого комітету
Херсонської міської ради та
Херсонської міської ради в судовому
засіданні позов не визнала,
посилаючись на те, що позивач був
законно звільнений з займаної посади
на підставі ст. 41 ч.1 п. 2 КЗпП України,
оскільки позивач за посадою був
матеріально відповідальною особою та
згідно листа Державної фінансової
інспекції в Херсонській області від
07.03.2014 року за результатами ревізії
виявлено факти порушення фінансового
законодавства з боку позивача, як
начальника управління естетики та
зовнішньої реклами департаменту
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради, що потягли за
собою збитки міського бюджету, крім
того у даному випадку не було потрібним
погоджувати звільнення позивача з
міською радою, в якій позивач є
депутатом.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 71 КАС України,
кожна особа повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Судом встановлено, що згідно
розпорядження від 21.01.2011 року за № 80-к
ОСОБА_1 був призначений Херсонським
міським головою Сальдо В.В. на посаду
начальника управління естетики та
зовнішньої реклами департаменту
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради з 01.02.2011 року
та розпорядженням т.в.о. Херсонського
міського голови Миколаєнко В.В. від
18.03.2014 року позивач був звільнений з
роботи з 18.03.2014 року за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП
України за втратою довір'я до нього з
боку керівника на підставі листа
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області від 07.03.2014 року за
№ 21-06-16-14/1326 про результати ревізії, в
ході якої виявлено факти порушення
фінансового законодавства з боку
позивача, як начальника управління
естетики та зовнішньої реклами
департаменту містобудування та
землекористування Херсонської міської
ради та особи, на яку покладено
обов'язки з безпосереднього
обслуговування матеріальних
цінностей, що потягли за собою збитки
міського бюджету.

Згідно посвідчення №20 позивач ОСОБА_1 є
депутатом Херсонської міської ради УІ
скликання в одномандатному
мажоритарному виборчому округу № 1.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представників позивача,
матеріалами справи та ніким не
спростовуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
законами України.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий
договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю,колективним
договором і угодою сторін.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України
трудовий договір може бути розірвано з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу з окремими
категоріями працівників за певних
умов, у випадках винних дій працівника,
який безпосередньо обслуговує грошові,
товарні або культурні цінності, якщо ці
дії дають підстави для втрати довір'я
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992
року, звільнення з підстав втрати
довір'я ( п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України) суд
може визнати обґрунтованим, якщо
працівник, який безпосередньо
обслуговує грошові або товарні
цінності (зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортуванням,
розподілом і т.п.) вчинив умисно або
необережно такі дії, які дають власнику
або уповноваженому ним органу підстави
для втрати до нього довір'я ( зокрема,
порушення правил проведення операцій з
матеріальними цінностями). При
встановленні у передбаченому законом
порядку факту вчинення працівниками
розкрадання, хабарництва і інших
корисливих правопорушень ці
працівники можуть бути звільнені з
підстав втрати довір'я до них і у тому
випадку, коли зазначені дії не
пов'язані з їх роботою. Підставою для
розірвання трудового договору у
зв'язку з втратою довіри є здійснення
працівником винних дій. Форма вини при
цьому значення не має. Необережна вина
працівника також може бути підставою
для звільнення так, як і вина умисно.
Проте, власник у випадку спору
зобов'язаний довести і факт порушення,
і вину працівника.

Важливим моментом при притягненні
начальника до будь-якого з видів
відповідальності є те, що таке
притягнення можливе в разі, якщо
власником на начальника як посадову
особу покладений належним чином
закріплений ряд обов'язків.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивача ОСОБА_1 звільнено з роботи з
посади начальника управління естетики
та зовнішньої реклами департаменту
містобудування та землекористування
Херсонської міської ради з 18.03.2014 року
за ст. 41 ч.1 п. 2 КЗпП України за втратою
довір'я до нього з боку керівника
згідно розпорядження т.в.о.
Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В. від 18.03.2014 року за № 201-к,
підстави звільнення фактично не
відповідають обставинам його
професійної діяльності, так як з ним не
укладався договір про повну
матеріальну відповідальність та він не
мав безпосереднього відношення до
обслуговування грошових, товарних та
культурних цінностей, окрім того,
розірвання трудового договору було
проведено в порушення ч. 3 ст. 33 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад» без письмового попередження
Херсонської міської ради у
передбачений законом термін, депутатом
якої він є, у зв'язку з чим підстави для
звільнення позивача за п.2 ч.1 ст. 41 КзпП
України є необґрунтованими.

За таких обставин, розпорядження т.в.о.
Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В. від 18.03.2014 року за № 201-к
про звільнення позивача за п. 2 ч.1 ст. 41
КЗпП України є незаконним та підлягає
скасуванню, оскільки, як встановлено в
судовому засіданні, у відповідача т.в.о.
Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В. не було законних
підстав звільняти позивача з роботи з
підстав передбачених ст. 41 ч.1 п.2 КЗПп
України, у зв'язку з чим вимоги позивача
про поновлення його на роботі є
законними та обґрунтованими й
підлягають задоволенню.

Доводи представника відповідачів не
приймаються судом до уваги, як такі, що
не доведені в судовому засіданні й не
ґрунтуються на вимогах діючого
трудового законодавства України.

Крім того, в силу ст. 256 КАС України,
постанова суду в частині поновлення
позивача на роботі підлягає негайному
виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 129 Конституції
України, ст.ст. 42, 51, 52, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 33 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад», ст.ст.
21, 41, 221, 232, 233, 235 КЗпП України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» № 9 від 06.11.1992 року (зі змінами
від 25.05.1998 року), ст.ст. 9, 11, 18, 71, 72, 159-163, 256
КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження тимчасово виконуючого
обов'язки Херсонського міського голови
Миколаєнко В.В. від 18.03.2014 року за № 201-к.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на раніше
займаній посаді начальника управління
естетики та зовнішньої реклами
департаменту містобудування та
землекористування Херсонської міської
ради.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня її проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Суворовський
районний суд м.Херсона.

СуддяКузьміна О. І.