Справа № 1515/4932/12
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р. Справа № 1515/4932/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
БАРВЕНКО В.К.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області, ОСОБА_2 на постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 15 лютого 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
певні дії, виплати суму недотриманої
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області, в якому просила зобов'язати
відповідача відповідно до п.5
Прикінцевих положень Закону україни
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року, врахувати стаж роботи
з 01.12.1971 року по 28.09.1992 року в
Білібінському районному вузлі зв'язку
смт. Білібіно Магаданської області,
Російської Федерації, на різноманітних
посадах, один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за півтора роки роботи при
обчисленні стажу, який дає право на
отримання пенсії по старості та по
інвалідності, та середній заробіток
при нарахуванні пенсії; зобов'язати
перерахувати пенсію з урахуванням
пільг, передбачених для працівників,
які працювали в районах Крайньої
Півночі та стажу роботи з 01.12.1971 року по
28.09.1992 року в Білібінському районному
вузлі зв'язку смт. Білібіно
Магаданської області, Російської
Федерації, на різноманітних посадах, та
виплатити недотримані суми пенсії,
внаслідок неправильного перерахунку з
01.06.2012 року по час винесення рішення
суду; зобов'язати усунути порушення та
призначити в подальшому пенсію
відповідно до положень чинного
законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач у жовтні 2012 року звернулась до
відповідача зі скаргою та проханням
перерахувати розмір її пенсії з
урахуванням страхового стажу під час
роботи на Крайній Півночі, однак їй
було відмовлено у зв'язку із тим, що
відсутні відомості про укладення між
нею та організацією, в якій вона
працювала на Крайній Півночі -
Білібінському районному вузлі зв'язку
смт. Білібіно Магаданської області,
Російської Федерації, письмових
трудових договорів.

Крім того, їй було
роз'яснено, що на підставі поданих нею
документів враховано стаж в
півторакратному розмірі з 01.07.1989 року
по 31.12.1990 року, тому як цей період
підтверджується трудовим договором,
інший період не врахований за
відсутності правових підстав.

На думку позивача, відмова відповідача
є безпідставною, оскільки з 01.12.1971 року
по 28.09.1992 року вона працювала на
різноманітних посадах у Білібінському
районному вузлі зв'язку смт. Білібіно
Магаданської області, яка прирівняна
до районів Крайньої Півночі.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від 15
лютого 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволено частково;
зобов'язано відповідача здійснити
обчислення пільгового страхового
стажу роботи позивача, за період роботи
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі за період з 24.11.1982 по
30.06.1989 року з розрахунку один рік за
один рік і шість місяців, з 01 червня 2012
року по 15 лютого 2013 року. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області, подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

ОСОБА_2, також не погодившись із
зазначеним рішенням, подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою задовольнити
повністю позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області не підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що позивачка є
пенсіонеркою за віком та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області з 2004 року та отримує
пенсію за віком.

Позивачка згідно записів трудової
книжки, у період з 01.12.1971 року по 25.08.1971
року, з 17.05.1976 року по 23.03.1977 року, з 23.03.1977
року по 24.04.1982 року, з 21.06.1982 року по
23.11.1982 року, працювала на території
Білібінського району Магаданської
області Російської Федерації, а згідно
довідки Білібінського районного
вузлу електрозв'язку № 100/00-17 від 27.02.2004
року позивач працювала в цьому
підприємстві з 24.11.1982 року по 28.09.1992
року.

Зі змісту довідки Білібінського
районного вузлу електрозв'язку № 100/00-17
від 27.02.2004 року вбачається, що районний
коефіцієнт до заробітної плати
встановлений Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», і становить
індекс 2.

На підставі цього, позивачка, при
призначенні їй пенсії, подала
відповідні документи до Управління
Пенсійного фонду в Комінтернівському
районі Одеської області щодо
зарахування періодів роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі з застосуванням пільгового
обчислення (один рік за півтора роки).

Однак, відповідачем при обчисленні
пенсії не було враховано вказані
періоди.

Не погодившись, позивачка подала
скаргу на ім'я начальника управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області і просила перерахувати розмір
її пенсії з урахуванням страхового
стажу у періоди роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Листом №67/М/11 від 16.10.2012 року
відповідачем було відмовлено
позивачці у перерахуванні розміру
пенсії, на підставі відсутності
відомостей про укладання трудових
договорів.

Судом встановлено, що територія м.
Білібіно, Білібінського району,
Чукотського автономного округу, на
якій працювала позивачка, відноситься
до районів Крайньої Півночі відповідно
до Указу Президії Верховної Ради СРСР
від 26 червня 1967 року та Постанови Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
№ 1029, а особи, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі мають право на пільгове
обчислення страхового стажу.

Відповідно до положення п.5 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.07.2006 року
період роботи до 1 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року, а саме: згідно вимог Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, а саме відповідно до вимог п. 5
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», з інших місцевостей
країни на умовах укладання ними
трудових угод про працю в цих районах
на п'ять років, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки,
зараховується один рік роботи у
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при розрахунку стажу,
який надає право на отримання пенсії за
віком по інвалідності.

Положеннями наведених норм пільги
надаються також тим особам, які прибули
до районів Крайньої півночі і в
місцевості, прирівняні до районів
Крайньої Півночі, з власної ініціативи
та уклавши строковий договір про працю
в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» було скорочено
тривалість трудового договору, який
надає право на отримання пільг,
передбачених ст.5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», а саме: зарахування
одного року роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців роботи при обчисленні
стажу, що дає право на отримання пенсії
за віком та по інвалідності, виключно
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
з інших місцевостей країни за умови
укладення ними трудового договору про
роботу в цих районах строком на три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до вимог вищезазначених
норм закону, а також Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року, пільгове
обчислення стажу роботи з 01.03.1960 року по
31.12.1990 року проводиться на підставі
документів, які підтверджують право на
пільги, які були встановлені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
чи в місцевостях, прирівняних до цих
районів. До інших документів
відносяться документи, видані
безпосередньо підприємством чи
архівною установою, де зазначено, що
працівник мав право на пільги,
передбачені відповідними Постановами
чи Указами.

Виходячи зі змісту норм матеріального
права, суд дійшов до висновку, що
необхідною умовою для обчислення
пільгового стажу роботи, крім трудової
книжки або письмового трудового
договору, або довідки, є підтвердження
користування пільгами, передбаченими
Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», або постановою Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року N 148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі».

Так, п. 5 Указу Президії Верховної Ради
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачаються
пільги, які надаються працівникам,
переведеним, направленим або
запрошеним на роботу в райони Крайньої
Півночі та в місцевості, прирівняні до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей країни, за умови укладення
ними трудових договорів про працю у цих
районах на строк п'ять років.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 (далі -
Порядок), передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, трудовою книжкою позивача
підтверджується його стаж роботи в
умовах Крайньої Півночі, проте не
вказується на користування позивачкою
в період своєї роботи в місцевості,
прирівняної до районів Крайньої
Півночі, пільгами, передбаченими
вищезазначеними актами.

За таких обставин, відповідач,
відмовляючи позивачу у пільговому
обчисленні страхового стажу не
приймаючи до уваги записи у трудовій
книжці позивачки, діяли на підставі та
в межах повноважень, та відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки у трудовій
книжці позивачки відсутня одна з умов,
необхідна для здійснення вказаного
обчислення користування пільгами,
передбаченими нормативно-правовими
актами, що регулюють порядок надання
пільг особам, які працювали у районах
Крайньої Півночі, або в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем було правомірно
відмовлено позивачу у зачислення
пільгового страхового стажу роботи за
періоди роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі з 01.12.1971 року
по 25.08.1971 року, з 17.05.1976 року по 23.03.1977
року, з 23.03.1977 року по 24.04.1982 року, з 21.06.1982
року по 23.11.1982 року з розрахунку один
рік за один рік і шість місяців (К -1,5).

Разом із тим, законодавцем передбачено,
що для зарахування періодів роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі з застосуванням
пільгового обчислення надається такий
перелік документів, як трудова книжка
або письмовий трудовий договір або
довідка.

Довідкою Білібінського районного
вузлу електрозв'язку Магаданської
області № 100/00-17 від 27.02.2004 року
підтверджується факт роботи позивачки
в цьому підприємстві з 24.11.1982 року по
28.09.1992 року, та поширення на неї
відповідних пільг згідно з Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», оскільки
коефіцієнт до заробітної плати
працівників Білібінського районного
вузлу електрозв'язку встановлений цим
Указом становив індекс 2, тому
відповідачем помилково не враховано
періоду роботи позивача в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, зокрема в Білібінському
районі Магаданської області
Російської Федерації, з 24.11.1982 по 30.06.1989
року.

Суд погоджується з доводами
відповідача про неможливість
задоволення вимог позивачки щодо
перерахунку пенсії на пільгових умовах
після 31.12.1990 року, оскільки ці доводи
повністю відповідають положенням п.5
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
26.07.2006 року, згідно до якого період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується

до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 1 січня 1991 року.

Апеляційний суд не погоджується із
висновком суду першої інстанції, щодо
необґрунтованості вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснювати
певні дії на користь позивача у
майбутньому та зазначає наступне.

Законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі
щомісячних пенсійних виплат в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
особа в разі досягнення нею
передбаченого Законом України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування». З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В даному
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
задоволенню підлягають вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
здійснити обчислення пільгового
страхового стажу роботи позивача, за
період роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі за період з
24.11.1982 по 30.06.1989 року з розрахунку один
рік за один рік і шість місяців з 01
червня 2012 року.

Отже, за таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, до
того ж, висновки суду не відповідають
обставинам справи та ґрунтуються на
невірному тлумаченні норм діючого у
цій сфері законодавства.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд - ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Комінтернівського
районного суду Одеської області від 15
лютого 2013 року скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити частково
адміністративний позов.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області здійснити
пільгове обчислення трудового стажу
ОСОБА_2 за період з 24 листопада 1982 по 30
червня 1989 року з розрахунку один рік за
один рік і шість місяців з 01 червня 2012
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області здійснити
перерахунок і виплату пенсії на
користь ОСОБА_2 з врахуванням
пільгового стажу з 01 червня 2012 року.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко
О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.