Справа № 826/5262/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
25 квітня 2014 року м.
Київ № 826/5262/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрівська Н.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
за позовомгромадянина ОСОБА_1до
Державної міграційної служби України
міста Києвапро скасування постанови
від 29.03.2013 року №193-13 та зобов'язання
вчинити певні дії, -
18 квітня 2014 року громадянин ОСОБА_1
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної міграційної
служби України міста Києва, в якому
- скасувати постанову Державної
міграційної служби України міста Києва
від 29.03.2013 року №193-13;
- ухвалити нову постанову, якою визнати
неправомірним скасування рішення
Державного комітету України у справах
національностей та релігій №834-08 від
- зобов'язати Державний комітет України
у справах національностей та релігій
прийняти рішення про надання статусу
біженця громадянину Ірану ОСОБА_1 у
відповідності з процедурою,
передбаченою чинним законодавством.
Вимога до особи, яка звернулась до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів, порушення
яких спричинено конкретними рішеннями
(діями, бездіяльністю) суб'єкта владних
повноважень обумовлена необхідністю
здійснення судом під час розгляду
справи по суті перевірки оскаржуваних
рішень (дій, бездіяльності) на предмет
їх відповідності критеріям, визначеним
у ч.3 ст.2 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.
Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в позовній заяві
зазначається зміст позовних вимог
згідно зі статтею 105 цього Кодексу і
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, а в разі
подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів. Зміст
даної норми передбачає зазначення
позивачем норм законодавства, які
порушені особою, до якої пред'явлено
вимоги - органом владних повноважень
при прийнятті кожного окремого
оскаржуваного рішення, вчинення дій
(бездіяльності) та подання доказів
наявності порушеного права.
Крім того, слід враховувати
передбачений ст.11 КАС України принцип,
за яким розгляд і вирішення справи в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними до суду своїх
доказів і в доведенні перед судом
їхньої переконливості, тобто, позивач
повинен на підтвердження підстав
позову подати докази, які
підтверджують кожну обставину як
складову предмету та змісту
Як вбачається з позовної заяви,
громадянином ОСОБА_1 оскаржується
постанова Державної міграційної
служби України міста Києва від 29.03.2013
року №193-13. При цьому, суд звертає увагу
позивача на те, що йому необхідно
навести обґрунтування у чому полягає
протиправність вказаного рішення.
Оскільки посилання позивача на
неправомірність судового рішення, по
суті є апеляційною скаргою. А саме, в
пункті 2 прохальної частини позовної
заяви позивач просить «ухвалити нову
постанову, якою визнати неправомірним
скасування рішення Державного
комітету України у справах
національностей та релігій №834-08 від
28.11.2008 року», зважаючи на мотивувальну
частину позову в цілому, можна
визначити в якості оскарження судового
рішення від 05.08.2010 року у справі
№2а-12770/09/2670 в апеляційному порядку.

Також, в якості відповідача у спірних
правовідносинах визначено лише
Державну міграційну службу України
міста Києва. В той час, коли в пунктах 2, 3
прохальної частини позовної заяви
позивач просить «ухвалити нову
постанову, якою визнати неправомірним
скасування рішення Державного
комітету України у справах
національностей та релігій №834-08 від
28.11.2008 року; зобов'язати Державний
комітет України у справах
національностей та релігій прийняти
рішення про надання статусу біженця
громадянину ОБГ ОСОБА_1 у відповідності
з процедурою, передбаченою чинним
законодавством». Але зі змісту
позовної заяви неможливо встановити в
чому саме полягає неправомірність
рішення, дій або бездіяльності саме
Державного комітету України у справах
національностей та релігій, не
наведено норм законодавства, які
порушені такою особою. Наведена
обставина позбавляє можливості
вирішити питання щодо персонального
складу відповідачів у даній справі,
змістовність позовних вимог до кожного
з них і наявність доказів на
підтвердження вимог до кожного з
відповідачів, а також дотримання
позивачем вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
при обранні способу захисту порушеного
права з огляду на предметну,
територіальну і інстанційну
підсудність спору і дотримання строку
звернення до суду з такими вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Письмовими доказами є документи, які за
змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106
Кодексу адміністративного судочинства
України подаються в оригіналах або
належним чином засвідчених копіях.
Водночас, згідно із визначенням,
наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Проте, позивачем не надано змістовних
обґрунтувань порушення саме Державною
міграційною службою України міста
Києва його прав, а також помилково
зазначено оскаржуване рішення:
«постанова Державної міграційної
служби України міста Києва від 29.03.2013
року №193-13», натомість, у повідомленні
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві зазначається «рішення Державної
міграційної служби України міста Києва
від 29.03.2013 року №193-13».

З огляду на зазначене, суд вважає за
необхідне зобов'язати позивача
доповнити зміст позовної заяви
юридичними фактами на яких він ґрунтує
свої вимоги до відповідача (до кожного
з відповідачів) із зазначенням
правової підстави позову, тобто
вказати законодавчі акти норми яких
порушено відповідачем (відповідачами),
сформувати позовні вимоги до
відповідача (або декількох
відповідачів), вказати які саме
рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень - відповідача
(відповідачів) у справі порушують
охоронювані законом права та інтереси
позивача у публічно-правових
відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява підлягає залишенню без руху із
встановленням позивачу строку для
усунення недоліків шляхом направлення
до суду позовної заяви, оформленої з
урахуванням вищезазначених вимог.

Керуючись ст.ст.105, 106, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву громадянина ОСОБА_1
залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк
з дня набрання даною ухвалою законної
сили у відповідності із вимогами
статті 254 КАС України.

3. Попередити позивача про те, що у
випадку неусунення недоліків позовної
заяви позовна заява буде повернута
йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС
України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, що звернулась із позовною
заявою.

Ухвала набирає законної сили та може
бути оскаржена у порядку,
встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
Н.А. Добрівська