Справа № 713/717/14-а
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/717/14-а
Провадження №2-а/713/24/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області у складі головуючого судді
Пилип'юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вижниця адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Чорногузівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області, третя особа -
ОСОБА_2, про визнання дій
неправомірними та скасування рішення
сільської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання дій неправомірними та
скасування рішення сільської ради.

В позові вказувала, що згідно договору
купівлі-продажу від 06.02.2001 року їй на
праві власності належить 1/2 частина
житлового будинку з реальним
визначенням користування відповідними
приміщеннями та з відповідною частиною
господарських будівель і споруд, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Також вона стала
фактично власником половини земельної
ділянки, передбаченої для
обслуговування вказаного будинку.

На протязі 2013 року неодноразово
подавала до Чорногузівської сільської
ради заяви про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою на земельну ділянку
площею 0,10 га в АДРЕСА_1, однак
відповідач всупереч діючому
законодавству її заяви залишав без
задоволення.

17.12.2013 року постановою Вижницького
районного суду зобов'язано відповідача
винести на розгляд чергової сесії та
повторно розглянути питання щодо
надання їй у власність земельної
ділянки площею 0,10 га для
обслуговування належної їй 1/2 частини
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка знаходиться в
АДРЕСА_1. На виконання вказаної
постанови суду Чорногузівська
сільська рада рішенням №430-31/14 від
07.02.2014 року XXXI сесії VІ скликання
вирішила надати їй дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою по відновленню та
встановленню межових знаків на
земельну ділянку в натурі (на
місцевості).

Також 07.02.2014 року Чорногузівська
сільська рада рішенням №429-31/14 XXXI сесії
скликання надала дозвіл ОСОБА_2 на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди орієнтованою площею 0,0010 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, із
земель запасу сільської ради (землі
житлової та громадської забудови) по
АДРЕСА_2 терміном на 49 років.

Вважає, що рішення Чорногузівської
сільської ради №429-31/14 від 07.02.2014 року
винесено з порушенням норм діючого
законодавства, а дії відповідача є
незаконними та порушують її право на
користування земельною ділянкою
площею 0,10 га, оскільки земельна ділянка
надана ОСОБА_2 площею 0,0010 га в оренду
фактично вилучена з площі земельної
ділянки, якою користується вона.

Стверджувала, що земельна ділянка
площею 0,0010 га, яка надана ОСОБА_2 в
оренду із земель запасу сільської ради
(землі житлової та громадської
забудови) не перебувала та не може
перебувати в запасі сільської ради,
оскільки вона нею користуюся та
відповідно до якої відповідачем
винесено рішення по відновленню та
встановленню межових знаків на
земельну ділянку в натурі (на
місцевості). Крім того земельні
ділянки, які перебувають у її
користуванні та ОСОБА_2 є суміжними, а
тому ділянка, яка надана в оренду
останньому не може перебувати в запасі
сільської ради. Тобто відповідач
фактично вилучив з її земельної
ділянки площу розміром 0,0010 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
ОСОБА_2 не прийнявши рішення.

Посилалася на те, що 12.09.2013 року
Вижницьким районним судом ухвалено
рішення, яким встановлено, що ОСОБА_2
належить на праві власності земельна
ділянка площею 0,2254 га з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ №765363 від 24.07.2006 року, виданого
на підставі рішення 22 сесії 4 скликання
від 24.11.2005 року №3-22/05 Чорногузівської
сільської ради Вижницького району.
Встановлено також факт, що
господарські споруди, що визначені в
технічному паспорті під літ. «Б», «В»
виходять за межі наданої останньому
земельної ділянки у приватну власність
та знаходяться на земельній ділянці,
яка перебуває у її користуванні.

Зазначила, що передана в оренду
земельна ділянка площею 0,0010 га не
перебуває у державній або комунальній
власності, нотаріально посвідченої
письмової згоди на вилучення вказаної
площі землі вона не давала, а тому її
надання ОСОБА_2 не відповідає ст.ст.123, 124
ЗК України, а отже є незаконним.

Просила визнати дії Чорногузівської
сільської ради щодо прийняття рішення
№429-31/14 від 07.02.2014 року, про надання
земельної ділянки площею 0,0010 га ОСОБА_2
- неправомірними, а рішення
Чорногузівської сільської ради №429-31/14
від 07.02.2014 року - скасувати. Стягнути з
Чорногузівської сільської ради на її
користь понесені нею судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, будучи належно повідомленою
про місце, день та годину слухання
справи, в адресованій суду заяві
просила розглянути справу у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача -
Чорногузівської сільської ради в
судове засідання не з'явилася, будучи
належно повідомленим про місце, день та
годину слухання справи, в адресованому
суду відзиві на позов просила справу
розглядати за відсутності
представника, позов не визнала, про що
подала заперечення. В запереченні
підтвердили, що згідно договору
купівлі-продажу від 06.02.2001 року ОСОБА_1 є
власником 1/2 ідеальної частини
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною належних до нього
надвірних будівель та споруд. Згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №765363 від
24.07.2006 року ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,2254 га,
кадастровий №, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована в АДРЕСА_1 Зазначили, що в
розумінні ст.ст.12, 116, 118, 125, 126, п.12
Перехідних положень ЗК України ОСОБА_1
не є ні законним власником, ані
законним користувачем земельної
ділянки по АДРЕСА_1 На даний час вказана
земельна ділянка перебуває у
комунальній власності, власником, якої
є Чорногузівська сільська рада.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 не виникло
та не зареєстровано у встановленому
порядку право власності чи право
користування на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, то відповідно не підлягає
захисту те право, яке у неї не виникло.
Крім того ОСОБА_1 набула право на
будинковолодіння у 2001 році, а літня
кухня та гараж у господарстві ОСОБА_2
існували ще до придбання ОСОБА_1
частини будинковолодіння.

Рішенням №430-31/14 31 сесії 6 скликання від
07.02.2014 року Чорногузівської сільської
ради надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
по відновленню та встановленні межових
знаків в натурі орієнтованою площею 0,18
га у спільну часткову власність, на
якій розміщений житловий будинок,
господарські будівлі і споруди, який
належить по 1/2 частині згідно
договору-купівлі продажу від 13.05.2000
року, реєстровий номер 133 по АДРЕСА_1
ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від
06.02.2001 року реєстровий номер 013012 по
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 До цього часу заяв про
надання у спільну часткову власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 не
надходило.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, будучи завчасно належно
повідомленим про місце, день та годину
слухання справи, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, про
причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши надані суду
докази в межах заявлених вимог, дійшов
до висновку, що позов необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України справу
адміністративної юрисдикції
визначено, як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлено
інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Земельним кодексом України та іншими
нормативно-правовими актами Держава
делегувала органам місцевого
самоврядування та органам виконавчої
влади розпорядження землями
відповідних територіальних громад,
землями комунальної чи державної
власності, та делегувала їм вирішення у
встановленому законом порядку інших
питань в галузі земельних відносин.

Отже, в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України
та з урахуванням позиції
Конституційного Суду України,
викладеного у рішенні від 01.04.2010 року
N10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим,
оскільки виник за участю суб'єкта
владних повноважень - органу
виконавчої влади, що реалізовував у
спірних правовідносинах надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції, а тому ця справа
має розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам, як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

У відповідності до ст.6 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод
від 04 листопада 1950 року, ратифікованої
Верховною Радою України 17 липня 1997
року, кожен при розгляді питання про
його цивільні права та обов'язки має
право на відкритий та справедливий
судовий розгляд незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом. Складовою частиною
справедливого судочинства, зокрема, є
доступ до процедури зо всіма
атрибутами контролю, тобто право на
судовий контроль органів державної
влади.

Частина друга й третя статті 55
Конституції України визначають, що
права і свободи громадянина
захищаються судом, кожному
гарантується право на оскарження до
суду рішень, дій або бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових та
службових осіб, кожному гарантується
право на землю.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЗУ «Про місцеве
самоврядування», спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних
осіб, що виникають в результаті рішень,
дій чи бездіяльності органів або
посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому
порядку.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 06.02.2001 року,
посвідченого директором Буковинської
універсальної біржі ОСОБА_4 та
зареєстрованого в книзі реєстрації
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна за №013012 позивач ОСОБА_1 є
власником 1/2 ідеальної частини
житлового будинку АДРЕСА_1 Вижницького
району Чернівецької області з
відповідною частиною належних до нього
надвірних будівель та споруд.

Площа земельної ділянки, на якій
розташований житловий будинок з
належними до нього надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
становить 0,1980 га.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 0,2254 га, кадастровий №010020164,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована в АДРЕСА_1 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯБ №765363 від
24.07.2006 року, виданого на підставі
рішення 22 сесії 4 скликання від 24.11.2005
року №3-22/05 Чорногузівської сільської
ради Вижницького району.

Земельна ділянка площею 0,1980 га, на якій
розташований житловий будинок АДРЕСА_1
є суміжною із земельною ділянкою
площею 0,2254 га, на якій розташований
житловий будинок АДРЕСА_2 і яка
належить ОСОБА_5

Вказані обставини встановлені
постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 29.01.2013 року по
адміністративній справі №713/86/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Чорногузівської
сільської ради Вижницького району, про
визнання неправомірним та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень,
зобов'язання вчинити певні дії та
ухвалою Колегії судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.03.2014 року по цивільній
справі №713/766/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про приведення меж земельної
ділянки у відповідність до державного
акту про право власності на земельну
ділянку та усунення перешкод у її
користуванні, які набрали законної
сили, а тому відповідно до ч.1 ст.72 КАС
України не потребують доказуванню.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17.12.2013 року по
адміністративній справі №713/2867/13-а
позов ОСОБА_1 до Чорногузівської
сільської ради, про неправомірні дії
суб'єкта владних повноважень,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певну дію - задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано рішення 24
сесії VI скликання Чорногузівської
сільської ради Вижницького району від
20 червня 2013 року за №363-24/13 про відмову в
наданні ОСОБА_1 у приватну власність
земельну ділянку площею 0,10 га для
обслуговування належної їй 1/2 частини
житлового будинку та відповідної
частини господарських будівель і
споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1
Зобов'язано Чорногузівську сільську
раду Чернівецької області винести на
розгляд чергової сесії та повторно
розглянути питання щодо надання у
власність ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 0,10 га для обслуговування
належної їй 1/2 частини житлового
будинку та відповідної частини
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 Вказана
постанова набрала законної сили, а тому
встановлені нею обставини в силу
положень ч.1 ст.72 КАС України не
потребують доказуванню.

Вказаною постановою також встановлено,
що будинок АДРЕСА_1 належить власникам
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності, квартира ОСОБА_1
фактично реально виділена в житловому
будинку та влаштований окремий вхід,
вона є учасником спільної часткової
власності, а тому позивач має
передбачене законом право на
оформлення у власність земельної
ділянки, яка перебуває під належною їй
частиною будинку.

Частиною 1 ст.377 ЦК України передбачено,
що до особи, яка набула право власності
на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди (ч.4 ст.120 ЗК
України).

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року №7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» судам роз'яснено, що
вирішуючи спори про право власності на
земельну ділянку, суди мають виходити з
того, що при переході права власності
на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями
чинної до цієї дати статті 30 ЗК України
до набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 року в
таких випадках право власності на
земельну ділянку або її частини могло
переходити відповідно до ст.120 ЗК
України 2001 року на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України (яка
діяла до 01.01.2002 року) при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст.67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

У частині 2 вказаної статті зазначено,
що при переході права власності
громадян на жилий будинок і
господарські будівлі та споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Враховуючи викладені вимоги закону суд
вважає, що після укладення 06.02.2001 року
договору купівлі-продажу 1/2 ідеальної
частини житлового будинку АДРЕСА_1
Вижницького району Чернівецької
області з відповідною частиною
належних до нього надвірних будівель
та споруд до ОСОБА_1, та відповідно до
власника іншої 1/2 частини вказаного
будинку ОСОБА_3 перейшла у спільне
користування земельна ділянка площею
0,1980 га, на якій розташований вказаний
житловий будинок з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами.

З копії рішення №430-31/14 від 07.02.2014 року
ХХХІ сесії VІ скликання
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою по відновленню та
встановленню межових знаків на
земельну ділянку в натурі «на
місцевості» гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3.»
вбачається, що сільська рада вирішила:

1. Дати дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
по відновленню межових знаків в натурі
на земельну ділянку орієнтовною площею
0,18 га у спільну часткову власність, на
якій розміщений житловий будинок,
господарські будівлі і споруди, який
належить по ? частині згідно договору
купівлі-продажу від 13.05.2000 року,
реєстровий №133 по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та
договору купівлі-продажу від 06.02.2001
року, реєстровий №013012 по АДРЕСА_1
ОСОБА_1.

2. Гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подати на сесію
сільської ради технічну документацію
із землеустрою по відновленню та
встановленню межових знаків в натурі
на земельну ділянку орієнтованою
площею 0,18 га у спільну часткову
власність, на якій розміщеним житловий
будинок, господарські будівлі і
споруди, який належить по 1/2 частині
згідно договору купівлі-продажу від
13.05.2000 року, реєстровий №133 по АДРЕСА_1
(колишня АДРЕСА_1) гр. ОСОБА_3, та згідно
договору купівлі-продажу від 06.02.2001
року, реєстровий №013012 по АДРЕСА_1
(колишня АДРЕСА_1) гр. ОСОБА_1 3. Контроль
за виконанням цього рішення покласти
на сільського голову ОСОБА_6

Вказане рішення підписано секретарем
сільської ради ОСОБА_7.

З копії рішення №429-31/14 від 07.02.2014 року
ХХХІ сесії VІ скликання
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відновлення земельної ділянки на
умовах оренди ОСОБА_2» вбачається, що
сільська рада розглянувши заяву ОСОБА_2
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди
орієнтованою площею 0,0010 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, із
земель запасу сільської ради (землі
житлової та громадської забудови) по
АДРЕСА_2 терміном на 49 років, рішення
апеляційного суду в Чернівецькій
області від 21.11.2013 року., керуючись
ст.ст.12, 93, 116, 124, 125, 126, 186 ЗК України та
ст.ст.25, 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішила:

1. Дати дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди
орієнтованою площею 0,0010 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, із
земель запасу сільської ради (землі
житлової та громадської забудови) по
АДРЕСА_2, терміном на 49 років.

2. Гр. ОСОБА_2 розроблений проект
відведення земельної ділянки подати
для розгляду та затвердження в
установленому порядку до 10.02.2015 року.

3. Попередити гр. ОСОБА_2, що у
відповідності ст.125 ЗК України
приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж в
натурі, забороняється.

4. Контроль за виконанням цього рішення
покласти на сільського голову ОСОБА_6

Вказане рішення підписано секретарем
сільської ради ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст.14 Конституції
України земля є основним національним
багатством, і перебуває під особливою
охороною держави.

Право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Питання регулювання земельних
відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в
Україні», вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.122 ч.1 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 59 ЗУ «Про землеустрій» визначає,
що облік приватних інтересів при
проведенні землеустрою на місцевому
рівні, полягає у забезпеченні фізичним
та юридичним особам рівних можливостей
придбання у власність або
користування, в тому числі на умовах
оренди, земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про оренду
землі» оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Згідно ч.1 ст.2 ЗУ «Про оренду землі»
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

У ст.3 ЗУ «Про оренду землі» зазначено,
що об'єктами оренди є земельні ділянки,
що перебувають у власності громадян,
юридичних осіб, комунальній або
державній власності.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про оренду
землі» орендодавцями земельних
ділянок, що перебувають у комунальній
власності, є сільські, селищні, міські
ради в межах повноважень, визначених
законом.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЗК України у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності; земельні ділянки,
на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування.

Статтею 124 ЗК України передбачено
порядок передачі земельних ділянок в
оренду.

У частині 1 вказаної статті зазначено,
що передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Крім того відповідно до п.3 ч.4 ст.42 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільський, селищний, міський голова
підписує рішення ради та її
виконавчого комітету.

Як встановлено судом оскаржуване
рішення сільської ради №429-31/14 від
07.02.2014 року підписане секретарем
сільської ради ОСОБА_7, а не виконуючим
обов'язки голови сільської ради.

З копії наказу №48-р від 25.12.2013 року «Про
покладення обов'язків сільського
голови» вбачається, що сільський
голова ОСОБА_6 у зв'язку з його хворобою
на період його лікування обов'язки
сільського голови поклав на секретаря
сільської ради ОСОБА_7 Вказаний наказ
належно не завірений.

Відповідно до ст.71 ч.1, ч.2 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як встановлено судом, земельна ділянка
площею 0,0010 га, на яку рішенням
сільської ради №429-31/14 від 07.02.2014 року
ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди,
відноситься до земельної ділянки
площею 0,1980 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 Вижницького району.

Відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами, що перебуває у
комунальній власності Чорногузівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області (землі запасу
сільської ради - житлової та
громадської забудови), а отже і не
доведено правомірності свого рішення.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку, що відповідачем при
прийнятті оскаржуваного рішення були
порушені вимоги ст.124 ЗК України, а саме
порядку передачі земельної ділянки в
оренду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
спірне рішення Чорногузівської
сільської ради №429-31/14 від 07.02.2014 року
прийняте: не у спосіб, що передбачений
Земельним кодексом України; не
обґрунтовано; не безсторонньо; не
добросовісно; не розсудливо; без
дотримання принципу рівності перед
законом, а тому вимога позивача про
визнання неправомірним та скасування
вказаного рішення сільської ради є
обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України також
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача понесені ним витрати
по сплаті судового збору у сумі 73,08 грн.

На підставі ст.ст.14, 19, 55 Конституції
України, ст.ст.26, 42 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст.1-4 ЗУ
«Про оренду землі», ст.ст.122, 83, 124 ЗК
України, ст.59 ЗУ «Про землеустрій»,
керуючись ст.ст.2-4, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 69-71, 86, 94,
158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Чорногузівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області щодо прийняття рішення №429-31/14
від 07.02.2014 року про надання земельної
ділянки площею 0,0010 га ОСОБА_2.

Рішення Чорногузівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області №429-31/14 від 07.02.2014 року про
надання земельної ділянки площею 0,0010
га ОСОБА_2 - скасувати.

Стягнути з Чорногузівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1 73,08 грн. судового
збору.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького адміністративного
апеляційного суду через Вижницький
районний суд Чернівецької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня її проголошення, а
стороною, яка була відсутня в судовому
засіданні, протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
І. В. Пилип'юк