Справа № 2а-1670/10939/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/42951/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадженя касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2012 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві до
міського відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Полтаві про
відшкодування витрат по виплаті пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача. Просив
стягнути суму не відшкодованих витрат
на виплату пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за листопад 2011 року у
розмірі 62988 грн. 28 коп.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15
травня 2012 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з міського
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Полтаві на користь
управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві суму
витрат на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, виплаченої
ОСОБА_4 за листопад 2011 року у розмірі 150
грн. 00 коп. В решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Міським відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Полтаві не прийнято до
заліку витрати на виплату пенсії по
інвалідності ОСОБА_4 та державну
адресну допомогу на загальну суму 784
грн. 00 коп, з яких: 150 грн. 00 коп. основний
розмір пенсії, 634 грн. 00 коп. сума
державної адресної допомоги, а також не
включено до актів звірки та не
відшкодовано державну адресну
допомогу іншим особам за листопад 2011
року в сумі 62 204 грн. 28 коп..

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року (далі - Основи) є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

За змістом пункту 2 статті 7 Прикінцевих
положень Закону України від 22 лютого 2001
року № 2272-Ш "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з
1 квітня 2001 року, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку цьому Фонду
документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі
страхові виплати та соціальні послуги,
або коли таке право встановлено в
судовому порядку. Потерпілі, документи
яких не передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків у рахунок його страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування
і Фондом соціального страхування від
нещасних випадків в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки.

За змістом статей 25, 26 Основ, статті 7
Закону України від 22 лютого 2001 року
№ 2272-ІII «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», статей 2, 24 та пункту 3
розділу XI «Прикінцеві положення»
Закону України від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
статті 27 Закону України від 5 листопада
1991 року №1788-ХII «Про пенсійне
забезпечення» страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Пунктом 5 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня
2003року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16
травня 2003 року за №376/7697 передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на підставі
поданих актів узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України на
підставі вказаної довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду України.

Таким чином, розбіжності при
складанні актів звірок органами
Пенсійного фонду України та
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
можуть бути вирішені лише центральними
органами Пенсійним фондом України та
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.
Невключення районним відділенням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України сум по
акту звірки не позбавляє права
направити неповністю узгоджений акт
звірки та відповідну довідку до
центральних органів, а відповідні
центральні органи визнати ці суми та
провести їх відшкодування, а в разі
незгоди вирішити спір у судовому
порядку між собою.

Отже, висновки судів попередніх
інстанцій про обов'язок відповідача
відшкодувати витрати на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Щодо стягнення адресної допомоги, то
слід зазначити наступне.

Відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не зобов'язаний
здійснювати виплату державної
адресної допомоги, яка встановлена
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян».

Пунктом 4 вказаної Постанови
встановлено, що виплата щомісячної
державної адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Виходячи з вказаного, суди дійшли
обгрунтованого висновку про відмову у
задоволенні частини позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на виплату державної
адресної допомоги.

Доводи касаційної скарги не
ґрунтуються на законі та матеріалах
справи і не спростовують висновки
судів, викладені у судових рішеннях.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві залишити
без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк