Справа № 805/1878/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Загацька Т.В.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року справа №805/1878/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання
Єгоровій К.М.

за участю представника відповідача 1
Балдинюк М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
11 березня 2014 року по адміністративній
справі № 805/1878/14 за позовом
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій області
(відповідач 1), Державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління Держаної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Донецькій області Гусєва О.О.
(відповідач 2) про визнання дій
незаконними, скасування постанови від
16.12.2013 року, зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Донецькій
області, Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області Гусєва О.О. про
визнання дій щодо винесення постанови
від 16.12.2013 року № ВП 20852687 незаконними,
скасування постанови від 16.12.2013 року ВП
№ 20852687, зобов'язання вчинити дії,
спрямовані на виконання рішення суду
щодо стягнення боргу з державного
підприємства "Селидіввугілля".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 25.12.2013 року на його адресу
надійшла постанова від 16.12.2013 року ВП
№20852687 про повернення виконавчого
документа, а саме: виконавчий лист по
справі №2а-1205, виданий Донецьким
окружним адміністративним судом 23
квітня 2010 року про стягнення з
державного підприємства
"Селидіввугілля" на користь державного
бюджету 9038305,57 грн. При поверненні
виконавчого документа стягувачу не
було враховано, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з п.9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника.

Також позивач вказує на те, що механізм
виконання судових рішень про стягнення
коштів, прийнятих в момент дії Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" не змінився та не коригувався
чинним законодавством, отже виконавчий
лист підлягає виконанню.

На підставі вищезазначеного позивач
просив суд визнати дії щодо винесення
постанови від 16.12.2013 року № ВП 20852687
незаконними, скасувати постанову від
16.12.2013 року ВП № 20852687, зобов'язати
вчинити дії, спрямовані на виконання
рішення суду щодо стягнення боргу з
державного підприємства
"Селидіввугілля".

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року по адміністративній справі №
805/1878/14 у задоволенні позову відмовлено
(а.с.23-25).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі
(а.с.28-29).

Представник позивача та
держвиконавець в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Представник відповідача 1 заперечував
проти задоволення апеляційної скарги у
повному обсязі.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 23 квітня 2010 року
Донецьким окружним адміністративним
судом видано виконавчий лист по справі
№2а - 1205/10/0570 про стягнення з державного
підприємства "Селидіввугілля"
заборгованості зі збору за забруднення
навколишнього природного середовища у
загальному розмірі 9038305,57 грн. У
вищезазначеному виконавчому листі
вказано строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання - до 26.02.2013 року.

10.08.2010 року старшим держвиконавцем ППВР
ВДВС ГУ юстиції у Донецькій області
відкрите виконавче провадження ВП
№20852687 по виконанню вищенаведеного
виконавчого документу, та з огляду на
матеріали виконавчого провадження,
були розпочаті певні виконавчі дії.

16.12.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області Гусєвим О.О. винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві ВП №20852687 з
примусового виконання виконавчого
листа по справі №2а-1205, виданого 23.04.2010
року Донецьким окружним
адміністративним судом про стягнення з
державного підприємства
"Селидіввугілля" на користь державного
бюджету 9038305,57 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови
виконавчий документ повернуто
стягувачу на підставі п.9 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999
(із змінами та доповненнями) (далі -
Закон №606) та Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999
року (далі-Інструкція).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №606, п. 2.1.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій від 15.12.1999 року № 74/5 державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому законом та
передбачені цією Інструкцією права і
обов'язки в точній відповідності до
закону, не допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
громадян і юридичних осіб, роз'яснювати
особам, які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
проведення виконавчих дій, їх права та
обов'язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 47 Закону № 606
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося бо
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Так, повертаючи виконавчий документ
стягувану, держвиконавець виходив з
положень п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України, та спеціального механізму
виконання судових рішень по стягненню
коштів у рахунок погашення
податкового, боргу передбачений Главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в України в національній
валюті, затвердженої постановою
Правлінням НБУ від 21.01.2004 року №22, тобто
з огляду на окремий порядок
примусового виконання судових рішень
про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
обґрунтував своє рішення тим, що
Красноармійською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області отримано виконавчий лист по
справі №2а-1205/10/0570 про стягнення з ДП
«Селидіввугілля» заборгованості у
розмірі 9038305,57 грн. 23 квітня 2010 року, а з
метою примусового виконання вказаного
виконавчого листа позивач звернувся до
відповідача у грудні 2013 року.

Дані обставини не відповідають
дійсності, оскільки 04.08.2010 виконавчий
лист по справі №2а-1205/10/0570 передано до
Головного управління юстиції
(супровідний лист № 15118/10/10 від 27.07.2010), а
10.08.2010 року було відкрите виконавче
провадження ВП №20852687.

Тобто, на момент звернення позивача до
відповідача 1 з метою примусового
виконання вищевказаного виконавчого
листа Податковий кодекс України ще не
діяв, а Закон України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181
був чинним.

Колегія суддів зазначає, що посилання
на приписи п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України та інформаційний лист
Вищого адміністративного суду України
від 24.10.2013 р. N 1484/12/13-13 є
необґрунтованими, оскільки на момент
прийняття рішення судом у справі
№2а-1205/10/0570 вищенаведена норма
Податкового кодексу України не
існувала.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів, прийнятих в момент
дії Закону №2181 не змінився та не
корегувався чинним законодавством,
отже виконавчий лист підлягає
виконанню, шляхом залучення до цієї
процедури органів державної
виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції з огляду на не
відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, які суд
вважав встановленими, що вплинуло на
результат прийнятого рішення,
припустився порушень вимог
матеріального права. Зазначене має
наслідком скасування постанови суду.

Вирішуючи питання щодо об'єму
задоволення вимог, колегія суддів з
огляду на положення ст.82 Закону №606, ч.3
ст.181 КАС України, приходить до висновку
про часткове їх задоволення. В даному
випадку правові наслідки для позивача
створюють не заявлені до оскарження
дії держвиконавця (як самостійний
предмет судового оскарження), а спірна
постанова від 16.12.2013 року про
повернення виконавчого документу, яка
прийнята безпідставно та є такою, що
підлягає скасуванню. Вимоги позивача
щодо зобов'язання держвиконавця Гусєва
О.О. вчинити дії спрямовані на
виконання рішення суду по стягненню
боргу з ДП «Селидіввугілля» є
безпідставними та абстрактними
вимогами. До того ж, питання щодо
відновлення виконавчого провадження
врегульовано ст.51 Закону №606 та
додаткового зобов'язання в судовому
порядку відновити провадження законом
не передбачено.

Крім того, належним відповідачем в
межах спірних правовідносин (ч.3 ст.181
КАС України) є саме відповідний
державний виконавчий орган - Відділ
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області, а тому заявлені
вимоги до держвиконавця особисто є
безпідставними вимогами.

Таким чином, судова колегія з
урахуванням ст.202 КАС України, вважає,
що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової
про часткове задоволення вимог. Доводи
апеляційної скарги спростовують
правильність прийнятого судом першої
інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року по адміністративній справі №
805/1878/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа стягувану від 16 грудня 2013
року по виконавчому провадженню ВП
№20852687.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 28
квітня 2014 року. У повному обсязі
складена 30 квітня 2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар