Справа № 464/12404/13-а 2-а/464/360/13
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Справа № 876/1065/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Левицької Н.Г., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду в
Галицькому районі м. Львова на
постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду в Галицькому районі м.
Львова про визнання неправомірними дій
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

06 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду в
Галицькому районі м. Львова (далі - УПФ
України в Галицькому районі м. Львова)
та зобов'язати відповідача провести
перерахунок і виплату раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до ч. 3
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» з 01 січня 2012 року на
підставі наданих довідок апеляційного
суду Львівської області про суддівську
винагороду, з урахуванням проведених
виплат.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року у справі
№ 464/12404/13-а, прийнятому у порядку
скороченого провадження, позов було
задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ
України в Галицькому районі м. Львова
просить вказану постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права. Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що законодавчими
нормами не передбачено проведення
перерахунків довічного грошового
утримання суддям у відставці, крім
суддів Конституційного Суду України.

Крім того, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.01.2008 року № 3-1 порядок подання
документів і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду не
передбачає можливості проведення
перерахунку щомісячного грошового
утримання суддям у відставці, в тому
числі, у разі зміни грошового утримання
працюючим суддям за відповідною
посадою.

Додатково апелянт звертає увагу на
приписи ст. 99 КАС України та зазначає
про безпідставність задоволення
позовних вимог з 01 січня 2012 року.

З урахуванням вимог ч. 8 ст. 1832 та п. 3 ч. 1
ст. 197 КАС України апеляційний розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що аналіз положень Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» дає
підстави для висновку, що в усіх
випадках розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому законодавець не
обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» повинні бути
застосовані до даних правовідносин, до
права позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у процентному відношенні до
грошового утримання суддів
апеляційного суду, працюючих на
відповідних посадах, тобто на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у випадку зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів апеляційного суду.

Суд дійшов висновку, що після прийняття
Конституційним судом України рішення
№ 3-1/2013 від 03.06.2013 року виплата суддям у
відставці пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) повинна
здійснюватись із здійсненням
індексації, із застосуванням положень
ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI,
яка кореспондується зі ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», проведенням інших
перерахунків, передбачених законом.

Крім того, на думку суду першої
інстанції, строк звернення до суду
позивачем пропущений з поважних
причин, оскільки про порушення свого
права на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання позивач
дізнався з часу публікації рішення
Конституційного Суду № 3-рп/2013 від
03.06.2013 року, яким було дано відповідне
роз'яснення даних правовідносин.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянтів,
викладеним у апеляційних скаргах,
апеляційний суд виходить із таких
міркувань.

Судом встановлено, що суддя
апеляційного суду Львівської області
ОСОБА_1 перебуває у відставці з
листопада 2011 року. На обліку в УПФ
України в Галицькому районі м. Львова
позивач перебуває з 01 грудня 2012 року.

Позивач звернувся до УПФ України в
Галицькому районі м. Львова із заявою
про перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання на підставі
довідок апеляційного суду Львівської
області про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
(а.с. 8-13).

Листом від 01 жовтня 2013 року № Л-49
відповідач повідомив ОСОБА_1 про
відмову у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, оскільки статтею 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) такий
передбачено тільки для суддів
Конституційного Суду України.

Згідно з частиною першою статті 138
Закону № 2453-VІ (у редакції чинній до
03.06.2013 року), судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання.

В силу приписів частини першої статті 37
і статті 37-1 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону № 2453-VІ (із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 08.07.2011
року № 3668-VI) щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону №
2453-VІ передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
і розмір пенсії колишнього державного
службовця, залежать від суми грошового
утримання діючого судді (заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
державного службовця), з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
передбачений на рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011 №
384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2
(у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №
5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
№ 3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Разом з тим, Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частину 3 і 5 статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
викладено в новій редакції, згідно з
якою щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина 3 статті 138
Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина 5 статті 138
Закону).

Таким чином, у період до 03.06.2013 року
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі не більше
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність обмеження
довічного грошового утримання, яке
підлягає виплаті позивачу у
встановленому цією нормою
максимальному розмірі за період з
01.01.2012 року по 02.06.2013 року.

Слід зазначити, що положення частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України від 08 липня 2011 року №
3668-VI визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Оскільки з 03 червня 2013 року правове
регулювання спірних правовідносин
здійснювалося відповідно до частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
до змін внесених Законом України від 08
липня 2011 року № 3668-VI, то апеляційний
суд приходить до переконання, що з
цього часу довічне грошове утримання
позивача, як судді у відставці, повинно
виплачуватись у розмірі 90% грошового
утримання працюючого судді та не
обмежується граничним розміром.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_1 судом
першої інстанції безпідставно не
враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС
України).

Як слідує з матеріалів справи позивач з
даним позовом звернувся 06 грудня 2013
року (а.с. 34).

З урахуванням наведеного та фактичної
дати звернення позивача за захистом
своїх порушених прав, виходячи із
передбаченого законом строку
звернення до адміністративного суду,
апеляційний суд приходить до
переконання, що адміністративний позов
ОСОБА_1 за період з 01 січня 2012 року до 05
червня 2013 року слід залишити без
розгляду.

Поважних причин, які б позбавляли
можливості своєчасно звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав
позивачем не наведено і судом не
встановлено.

При цьому апеляційний суд не
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що строк звернення
ОСОБА_1 до суду почав свій перебіг з
часу публікації рішення
Конституційного Суду № 3-рп/2013 від
03.06.2013 року, адже про порушення своїх
прав він дізнався з моменту відмови
відповідача в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду в Галицькому районі м.
Львова задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року у справі
№ 464/12404/13-а скасувати та прийняти нову,
якою позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду в
Галицькому районі м. Львова щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90
% заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду в Галицькому районі м. Львова
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді відповідно до
довідки апеляційного суду Львівської
області від 28 серпня 2013 року № 100,
починаючи з 06 червня 2013 року з
урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01
січня 2012 року до 05 червня 2013 року
залишити без розгляду.

В силу вимог ч.10 ст. 1832 КАС України
постанова є остаточною і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Н.Г.Левицька

Л.П.Іщук