Справа № 815/1709/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1709/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого по справі судді
Бжассо Н.В.

за участю секретаря
Музика І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ГРІН-ПОРТ» до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними дій та скасування
податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ГРІН-ПОРТ», за результатом якого
позивач просить скасувати наказ
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № 838 від 30.09.2013 року; визнати
протиправними дії державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області ДПС
щодо проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ГРІН-ПОРТ», внаслідок якої складено
Акт про результати позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«ГРІН-ПОРТ» від 28.10.2013 року №
2301/15-53-22-6/30747669; визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області № від 15.11.2013
року та № від 15.11.2013 року,
обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
наступними доводами.

Як зазначає позивач, ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів проведено позапланову
виїзну документальну перевірку ТОВ
«ГРІН-ПОРТ» щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Аквалон
М», про що складено акт перевірки про
встановлення порушень товариством
вимог податкового законодавства.

Позивач зазначає, що перевірка
товариства була проведена протиправно,
оскільки підстави для її проведення у
відповідача були відсутніми.

На підставі висновків акту
перевірки, залишених без змін, за
результатом розгляду заперечень
позивача, податковим органом були
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення - рішення.

Не погоджуючись з висновками
податкового органу, позивачем була
розпочата процедура адміністративного
оскарження.

Рішенням головного управління
Міндоходів в Одеській області №
1755/10/15-32-10-02-07 від 19122013 року, оскаржувані
податкові повідомлення - рішення були
залишені без змін, а первинна скарга
товариства без задоволення.

Рішенням Міністерства доходів і
зборів України № 4023/6/99-99-10-01-15 від 03.03.2014
року, оскаржувані податкові
повідомлення - рішення залишені без
змін, а повторна скарга товариства без
задоволення.

Позивач зазначає, що висновки
податкового органу не відповідають
фактичним обставинам, та ґрунтуються
на акті про неможливість проведення
зустрічної звірки підприємства -
контрагента, який не може вважатися
належним доказом порушення позивачем
податкового законодавства. Крім того,
за доводами позивача висновки
податкової спростовуються первинною
документацією, яка у повному обсязі
була надана в дослідження ДПІ у
Приморському районі м. Одеси та
повністю підтверджує реальність
проведених господарських операцій та
правомірність формування податкового
кредиту товариством по
взаємовідносинам з вищезазначеним
контрагентом у перевіряємий період.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом.

22.04.2014 року, представник позивача
надав письмову заяву з проханням
розглянути справу в порядку письмового
провадження, на підставі доказів, які
надані до позову.

Відповідач, ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області, в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час і місце
судового розгляду справи, в попередніх
судових засіданнях заявлені позовні
вимоги не визнав, в задоволенні їх
просив відмовити, обґрунтовуючи свої
доводи обставинами, викладеними в
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження, відповідно до
положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, в період з
15.10.2013 року по 21.10.2013 року, ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
«ГРІН-ПОРТ» щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платниками
податків ТОВ «Аквалон М», за весь
період діяльності.

Позапланова виїзна перевірка
позивача проведена відповідно до
вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11, п. 78.1
ст. 78 Податкового Кодексу України, на
підставі Наказу ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області від 30.09.2013 року № 838.

Судом встановлено, що Наказом ДПІ
у Приморському районі м. Одеси № 838 від
30.09.2013 року, період визначений для
проведення перевірки складав з 01.09.2012
року по 31.12.2012 року.

Судом встановлено, що підставою
для проведення позапланової виїзної
перевірки слугувала постанова
старшого слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів у
Харківській області від 08.08.2013 року,
винесена в рамках кримінального
провадження № 0000148, порушеного за
фактом скоєння злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 212 КК України.

За результатом постанови
слідчого, відповідачу доручено
провести зустрічну звірку ТОВ
«ГРІН-ПОРТ», з метою документального
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «АквалонМ».

Відповідно до положень п.п. 78.1.11 п.
78.1 ст. 8 Податкового Кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст.
40 Кримінального процесуального
Кодексу України, слідчий
уповноважений: призначати ревізії та
перевірки у порядку, визначеному
законом.

Згідно положень п. 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України, з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками
і проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням встановлених
фактів та приведеного аналізу норм
законодавства, суд приходить до
висновку, що передбачені п.п. 78.1.11 п. 78.1
ст. 78 ПК України підстави для видачі
оскаржуваного наказу та проведення
позапланової виїзної перевірки у
відповідача були відсутніми, але у
зв'язку допущенням позивачем
перевіряючих для проведення перевірки
та її фактичним проведенням, суд
приймає до розгляду та досліджує, як
юридично-правові наслідки, результати
проведеної перевірки.

Згідно висновків акту перевірки
від 28.10.2013 року № 2301/15-53-22-6/30747669,
податковим органом було встановлено
порушення ТОВ «ГРІН-ПОРТ» пп. 14.1.27, п. 138.2
т. 138, п. 139.1.9 ст. 139 Податкового Кодексу
України, у зв'язку з чим було
встановлено заниження податку на
прибуток у загальній сумі 49 019 грн. за 2012
рік; порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
суми податку на додану вартість що
підлягає сплаті в бюджет в сумі 46 685 грн.
за жовтень 2012 року.

На підставі акту перевірки від
28.10.2013 року, ДПІ у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
прийняті: податкове повідомлення -
рішення від 15.11.2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
46 685 грн. - за основним платежем, 23 343 грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями;
податкове повідомлення-рішення від
15.11.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання за податком на
прибуток в розмірі 49 019 грн. - за
основним платежем; 24 510 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатом адміністративного
оскарження податкові повідомлення -
рішення залишені без змін.

Висновки податкового органу в
акті перевірки, серед іншого,
обґрунтовані актом Західної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області № 644/15-314/38277691 від 1912.2012 року
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання» згідно якого не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
постачальниками та покупцями за
періоди, що перевіряються, їх вид,
обсяг, якість та розрахунки, у зв'язку
чим встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення платником
податків ТОВ «Аквалон М» операцій по
ланцюгу постачання.

Суд, за результатом дослідження
Акту ДПІ у Ленінському районі м.
Харкова від 19.12.2012 року № 644/51-314/38277691
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки товариства з
обмеженою відповідальністю «Аквалон
М» щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за період
вересень-жовтень 2012 року», вважає
неприпустимим використання таких
актів в якості доказів наявності
порушень вимог податкового
законодавства контрагентами
господарюючого суб'єкту відносно якого
звірка не відбулась, в даному випадку,
позивача по справі. Так, виходячи зі
змісту ст.. 73 Податкового кодексу
України, зустрічні звірки є джерелом
отримання податкової інформації, Закон
визначив, що вони не є перевірками, у
зв'язку з чим жодних висновків, що
тягнуть юридичні наслідки, вони
містити не повинні, крім того Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки має фіксувати саме факт не
проведення звірки, без проведення
аналізу та обґрунтувань доводів,
дослідження автоматизованих баз даних
з метою констатації фактів порушення
податкового законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 16.07.1999
р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України, від 16.07.1999, № 996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, між ТОВ «Аквалон М» та
ТОВ «ГРІН-ПОРТ» було укладено договір
поставки № 18-12П від 28.08.2012 року,
предметом якого було постачання
розсади, квіткової продукції, рослин,
добрива, торфу, гідро гелю, чорнозему,
засобів уходу за рослинами різного
призначення в порядку на умовах
передбачених договором.

Відповідач в акті перевірки
зазначив, що на підтвердження
відповідності продукції, позивачем в
ході перевірки не представлені
сертифікати якості, які відповідно до
умов договору мають бути, оскільки
кожна партія визначається
сертифікацією.

Суд. за результатом дослідження
пункту 2.2 Договору поставки, встановив,
що податковим органом було допущено
невірне читання умов договору,
оскільки вищезазначений пункт
договору встановлював, що кожна партія
товару визначається специфікацією, що
жодного відношення до системи
сертифікації якості товарів не має.

Крім того, суд встановив, що на
виконання умов договору, позивачу
поставлявся, чорнозем, торф, гідро гель
які до Переліку продукції, що підлягає
обов'язковій сертифікації в Україні,
затвердженого Наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
01.02.2005 року № 28 - не входить.

Згідно положень п. 198.1, 198.2, 198.6 ст.
198 Податкового Кодексу України, право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно положень п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8 ст. 201
Податкового Кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що у період який
перевірявся, ТОВ «Аквалон М» було
видано позивачу податкові накладні,
які за формою та змістом повністю
відповідають вимогам податкового
законодавства, зареєстровані
позивачем в реєстрі отриманих
податкових накладних та включені до
складу податкового кредиту та
відображені у бухгалтерському обліку
та податковій звітності.

Судом встановлено, що в акті перевірки
відображено порушення позивачем вимог
п.п. 14.1.27, п. 138.2 ст. 138, п. 139.1.9 ст. 139
Податкового кодексу України, що
вмотивовано безпідставним віднесенням
ТОВ «ГРІН-ПОРТ» до складу валових
витрат за 2012 рік (4 квартал) суми у
розмірі 233 424 грн., які на думку
податкового органу є непідтвердженими.

Судом встановлено, що відповідно до
договору поставки № 240912-2 від 24.02.2012
року, ТОВ «Аквалон М» поставив ТОВ
«ГРІН-ПОРТ» контейнера, запчастини,
комплектуючи, розхідні матеріали для
авто техніки та контейнерів для збору
відходів.

На підтвердження господарських
відносин по даному договору, позивачем
в якості доказів були представлені
рахунки - фактури, видаткові накладні,
податкові накладні, додаткова угода
про порядок розрахунку позивача з
контрагентом шляхом передачі простого
векселя, журнал реєстрації
довіреностей на отримання ТМЦ за
вересень 2012 року, акт
приймання-передачі векселю від 15.11.2012
року, договір оренди складського
комплексу для тимчасового зберігання
та знищення відходів від 01.06.2012 року,
укладений ТОВ «РАФ-Плюс», договори про
надання послуг з санітарно-екологічної
роботи, укладені з ДП «Одеський
морський торговельний порт», ТОВ
«Яхт-клуб Одеса».

Згідно бухгалтерської довідки від
10.04.2014 року № 51/07-324, запчастини
отримані від підприємства -
постачальника ТОВ «Аквалон М» були
використані для ремонту 84 контейнерів
для збору відходів об'ємом 1.1 куб м та 0,77
куб.м, які відповідно до положень п. 145.1
ст. 145 Податкового кодексу України
віднесені підприємством до 6 групи
основних засобів.

Вартість використаних для ремонту
контейнерів запасних частин була
відображена в обліку товариства на
збільшення первинної вартості
контейнерів, з помісячною
амортизацією, починаючи з жовтня 2012
року з поступовим відображенням
амортизаційних відрахувань у складі
затрат підприємства в деклараціях по
прибутку.

Відповідно до положень п. 138.2 ст. 138
Податкового Кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

За результатом дослідження
представлених до суду письмових
доказів судом встановлено, що у
позивача по взаємовідносинам з ТОВ
«Аквалон М» відсутні порушення п. 138 .2
ст. 138, п. 139.1.9 ст. 139 ПК України, оскільки
включені ним витрати, пов'язані з
господарською діяльністю позивача та є
підтвердженими первинними
документами, достовірність яких у суду
не викликає сумніву та які в повній
мірі підтверджують рух активів
позивача, як основного чинника, що
підтверджує реальність господарських
операцій проведених з ТОВ «Аквалон М».

Відповідачем не було доведено, що
позивач був обізнаним у можливості
дефектів правового статусу його
контрагенту в майбутньому, та навмисно
скористався його послугами з метою
штучної мінімізації податкових
зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 215, ч. 3 ст. 228
Цивільного кодексу України
недійсність правочину повинна
встановлюватись виключно судом.

Рішення суду про недійсність
правочинів, укладених між позивачем та
його контрагентом, відповідачем
надані не були.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд прийшов до
висновку, що позивач довів суду ті
обставини, на які посилався в
обґрунтування позовних вимог і вони
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86,
122, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРІН-ПОРТ» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними дій
та скасування податкових повідомлень -
рішень.

Скасувати Наказ Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області № 838 від
30.09.2013 року.

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ГРІН-ПОРТ», внаслідок
якої складено Акт про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ГРІН-ПОРТ» від 28.10.2013
року № 2301/15-53-22-6/30747669.

Визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області № від 15.11.2013
року та № від 15.11.2013 року

Постанова може бути оскаржена в
Одеський апеляційний адміністративний
суд через суд першої інстанції в
порядку та строки, передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Суддя
Н. В. Бжассо

Скасувати Наказ Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області № 838 від
30.09.2013 року.

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ГРІН-ПОРТ», внаслідок
якої складено Акт про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ «ГРІН-ПОРТ» від 28.10.2013
року № 2301/15-53-22-6/30747669.

Визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області № від 15.11.2013
року та № від 15.11.2013 року

25 квітня 2014 року.