Справа № 826/3329/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14 квітня 2014 року 12 год. 54
хв. № 826/3329/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судового
засідання Віруцькій О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Твіст" до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів місті
Києві про визнання протиправними та
скасування рішень відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 14 квітня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 14 березня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Твіст" (далі - позивач) до державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
відповідача від 07 листопада 2013 року №
та № (далі - оскаржувані
рішення).

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що оскаржувані
рішення є протиправними та підлягають
скасуванню, оскільки їх прийнято
відповідачем на підставі висновків,
зроблених за результатами перевірки,
які не відповідають фактичним
обставинам.

Ухвалою суду від 21 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримав позов
та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду у судовому
засіданні 31 березня 2014 року. Пояснила,
що оскаржувані рішення є правомірними,
оскільки їх прийнято відповідачем у
зв'язку з виявленням у ході перевірки
позивача порушень ним податкового
законодавства.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 03 по 09 жовтня
2013 року проведено перевірку позивача,
за результатами якої 16 жовтня 2013 року
складено акт № 1352/26-59-22-01-19/34356800 про
результати документальної виїзної
позапланової перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинах із товариством з
обмеженою відповідальністю "Топдел
Груп" (далі - ТОВ "Топдел Груп") за
березень 2012 року, товариством з
обмеженою відповідальністю "Фіолент
Груп" (далі - ТОВ "Фіолент Груп") за
серпень-жовтень 2012 року та товариством
з обмеженою відповідальністю
"Універсал Груп Строй" (далі - ТОВ
"Універсал Груп Строй") за грудень 2011
року (далі - акт перевірки), згідно з
висновками якого, позивачем:

- занижено податок на прибуток у
загальному розмірі 4910758,00 грн., у тому
числі за: IV квартал 2011 року - 4821950,00 грн.;
IV квартал 2012 року - 88808,00 грн., чим
порушено пп. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1
ст. 137, п.п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України (далі -
ПК України; у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин);

- занижено податок на додану вартість
(далі - ПДВ) у загальному розмірі
4277579,00 грн., у тому числі за: жовтень 2012
року - 84579,00 грн.; грудень 2011 року - 4193000,00
грн., чим порушено ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1
ст. 185, ст. 138, ст. 188, п.п. 198.3, 198.6 ст.
198, п. 200.1 ст. 200, п.п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201
ПК України.

За результатами розгляду заперечень на
акт перевірки, 04 листопада 2013 року
відповідачем прийнято рішення №
6411/10/26-59-21-01/34356800, відповідно до якого,
висновки, зроблені в акті перевірки,
спростовано у частині виявлених
порушень з податку на прибуток та ПДВ
по взаємовідносинах із ТОВ "Універсал
Груп Строй" за грудень 2011 року, залишено
без змін висновки щодо порушень
податкового законодавства з податку на
прибуток та ПДВ по взаємовідносинах із
ТОВ "Фіолент Груп" за серпень-жовтень 2012
року: з податку на прибуток у розмірі
88808,00 грн., ПДВ у розмірі 84579,00 грн.

На підставі акту перевірки, 07 листопада
2013 року відповідачем складено
оскаржувані рішення: № , яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 88808,00 грн.; № , яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ у розмірі 84579,00 грн.
за основним платежем та у розмірі 21145,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

За результатами розгляду скарг в
адміністративному (досудовому)
порядку, висновки акту перевірки
залишені без змін.

Суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Перевірку проведено на підставі
відповідного наказу, копію якого разом
із направленням на перевірку вручено
особисто під розписку законному
представнику позивача.

Стосовно прийняття відповідачем
оскаржуваних рішень суд зазначає
наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
висновки відповідача про порушення
позивачем податкового законодавства
ґрунтуються на тому, що позивач відніс
до складу валових витрат витрати по
взаємовідносинах із TOB "Фіолент Груп" за
IV квартал 2012 року.

В акті перевірки зазначено, що до
відповідача надійшов акт від 15 лютого
2013 року № 497/22.5-08/37211818 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB "Фіолент Груп".

У зв'язку з не проведенням зустрічної
звірки TOB "Фіолент Груп" за червень,
серпень-жовтень 2012 року по
взаємовідносинах із TOB "Дидактика", ПП
"Екоскан Сервіс" та ПНВП "Техніка" по
операціях з придбання товарів (послуг)
та по операціях з продажу цих товарів
(послуг) контролюючий орган прийшов до
висновку про відсутність об'єкту
оподаткування за жовтень 2012 року по
взаємовідносинах між TOB "Фіолент Груп"
та позивачем.

З аналогічних підстав відповідач
прийшов до висновку про завищення
позивачем розміру податкового кредиту.

Тобто, висновки відповідача про
заниження податку на прибуток та ПДВ
ґрунтуються на висновках, зроблених у
результаті вчинення дій, направлених
на проведення зустрічної звірки
контрагента позивача.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 вересня 2013 року у справі
№ К/800/15523/13 зазначено, що практика
вирішення податкових спорів виходить з
презумпції добросовісності платників
податків та інших учасників
правовідносин у сфері економіки. Дії
платника, результатом яких є отримання
податкової вигоди, вважаються
економічно виправданими, а відомості,
що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
достовірними.

Подання платником податків до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з ціллю отримання
податкової вигоди, є підставою для її
отримання, якщо контролюючий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Доводи контролюючого органу про
отримання платником податків
необґрунтованої податкової вигоди
мають ґрунтуватися на сукупності
доказів, що безспірно підтверджують
існування обставин, які виключають
право платника на формування
податкового обліку.

Неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента не є імперативною
ознакою протиправності його
діяльності та не може розцінюватися як
беззаперечне свідчення фіктивності
усіх господарських операцій,
здійснюваних таким контрагентом.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог щодо
оформлення відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, що свідчать про
обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом 1
цього пункту.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", первинний документ - документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суд України від 02
червня 2011 року (06 травня 2011 року) №
742/11/13-11 зазначено, що якщо фактичного
здійснення господарської операції не
було, відповідні документи не можуть
вважатись первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братись до уваги лише ті
первинні документи, які складені у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Відповідно до пп. 14.1.27, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14,
пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
ПК України, витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

В акті перевірки зазначено, що на
підтвердження понесених витрат
позивачем до перевірки надано: договір
№ 3005-01, укладений 30 травня 2011 року між
позивачем та TOB "Фіолент Груп" на
проведення рекламних кампаній, друк
листівок, послуги по розповсюдженню
промоутерами реклами у вигляді
поліграфічної продукції, послуги
прапороносців, послуги з друку
сертифікатів, а також акти виконаних
робіт, видаткові та податкові накладні
згідно з переліком (аркуш 5 акту
перевірки), виписки банку та
обігово-сальдові відомості.

На письмові вимоги відповідача від 23
серпня 2013 року № 2926/10/22.04-19, від 09
вересня 2013 року № 3450110/26-5922-03-66 та №
3459/10/22.01 позивачем надано копії усіх
первинних документів, у тому числі
платіжних документів щодо
взаємовідносин позивача із TOB "Фіолент
Груп".

Однак, через не проведення зустрічної
звірки TOB "Фіолент Груп", незважаючи на
наявність у позивача усіх первинних
документів, оформлених належним чином,
відповідач зробив висновок про
заниження позивачем податку на
прибуток по господарських операціях за
IV квартал 2012 року.

Слід зазначити, що представником
позивача у ході судового розгляду
справи також надано копії первинних
документів, які, за переконанням суду,
підтверджують факт реальності
фінансово-господарських відносин між
позивачем та TOB "Фіолент Груп", а також
здійснення за їх участю господарських
операцій.

У ході судового розгляду справи
представник позивача пояснив, що
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2013 року у справі № 804/10438/13-а
визнано протиправними дії державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі міста
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо коригування в автоматизованій
інформаційній системі "Перелік
платників податків за результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", задекларованих TOB
"Фіолент Груп" податкових зобов'язань
та податкового кредиту на підставі
акту документальної позапланової
невиїзної перевірки від 15 лютого 2013
року № 497/22.5-08/37211818 з питань дотримання
вимог податкового законодавства з ПДВ
по взаємовідносинах із TOB "Дидактика",
ПНВП "Техніка" та ПП "Екоскан Сервіс",
зобов'язано контролюючий орган
відновити в інформаційній системі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, задекларованих TOB "Фіолент
Груп".

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2013 року у справі №
804/10438/13-а рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254, ч. 2 ст. 14 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Однак, відповідачем не враховано
судові рішення у справі № 804/10438/13-а,
згідно з якими, визнано протиправними
дії щодо коригування в автоматизованій
інформаційній системі "Перелік
платників податків за результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", задекларованих TOB
"Фіолент Груп" податкових зобов'язань
та податкового кредиту.

Витрати позивача по взаємовідносинах
із TOB "Фіолент Груп" підтверджуються
належними первинними документами,
оформленими відповідно до положень
законодавства.

Доводи відповідача про заниження
позивачем податку на прибуток у
розмірі 88808,00 грн. суперечать п. 138.2.
ст. 138 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України,
якими встановлено, що витрати
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів, які наявні у платника
податків та надавалися для огляду під
час проведення перевірки, що
підтверджується актом перевірки.

В акті перевірки також зазначено, що
витрати позивача по взаємовідносинах
із TOB "Фіолент Груп" підтверджується
податковими накладними, отриманими від
контрагента та які надавались для
огляду відповідачу.

Відповідно до п.п. 201.10, 201.8 ст. 201, п. 184.1
ст. 184 ПК України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому ст. 183 цього
Кодексу.

Реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку. При цьому, в
силу п. 184.5 ст. 184 Податкового кодексу
України з моменту анулювання
реєстрації особи як платника податку
така особа позбавляється права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, виписку податкових накладних.

З аналізу викладених положень
вбачається, що право платника податків
на формування податкового кредиту
виникає за наявності сукупності таких
елементів: наявності у сторін
спеціальної податкової
правосуб'єктності (особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник ПДВ);
фактичного (реального) здійснення
оподатковуваних операцій
постачальником на користь покупця;
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між операцією з придбання
товарів чи послуг та потребою
використання у господарській
діяльності; документального
підтвердження факту здійснення
господарської операції сукупністю
належним чином складених (оформлених)
первинних та інших документів (у тому
числі платіжних), які підтверджують
фактичне виконання господарських
операцій; наявності у покупця належним
чином складеної податкової накладної
(має усі обов'язкові реквізити).

На дату виписки податкових накладних TOB
"Фіолент Груп" зареєстровано платником
ПДВ, а тому вказаний контрагент
позивача мав право виписувати
податкові накладні.

Інших підстав, крім відсутності
податкових накладних, що не дають права
платнику податків віднести суми ПДВ до
податкового кредиту, положення ПК
України не містять.

Таким чином, проаналізувавши викладені
положення та обставини, враховуючи, що
відповідачем не доведено (не надано
доказів) отримання позивачем
необґрунтованої податкової вигоди та
відсутність реального здійснення
господарських операцій за участю
позивача та TOB "Фіолент Груп", суд
прийшов до висновку про
безпідставність прийняття
відповідачем оскаржуваних рішень.

До того ж, як з'ясовано судом у ході
розгляду справи, висновки відповідача
про виявлені порушення позивачем
податкового законодавства ґрунтуються
не на аналізі первинної документації, а
на обставинах і висновках, зроблених у
ході перевірки (зустрічної звірки)
контрагента позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України,
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Твіст" до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування рішень відповідача є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 07 листопада 2013 року:

- № , яким товариству з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Твіст" збільшено грошове зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 88808,00
грн. (Вісімдесят вісім тисяч вісімсот
вісім гривень 00 копійок);

- № , яким товариству з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Твіст" збільшено грошове зобов'язання
з податку на додану вартість (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) у загальному розмірі
105724,00 грн. (Сто п'ять тисяч сімсот
двадцять чотири гривні 00 копійок).

3. Присудити на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Рекламне
агентство "Твіст" (ідентифікаційний код
34356800) здійснений ним судовий збір у
розмірі 391,00 грн. (Триста дев'яносто одна
гривня 00 копійок) із Державного бюджету
України.

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 22
квітня 2014 року