Справа № 827/2179/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/800/60996/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополь від 04 жовтня 2013 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року у справі №
827/2179/13-а за позовом ОСОБА_1 до Інспекція
з питань захисту прав споживачів у м.
Севастополі про визнання
протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 04 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року, у задоволенні позову Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у м.
Севастополі про визнання
протиправними та скасування рішень -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів, позивач звернулася до суду з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити. Касаційна
скарга обґрунтована неправильним
застосуванням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 10 листопада 2010 року між
позивачем та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено
договір суборенди нежитлового
приміщення, площею 49, 9 кв.м. з
невідокремленим майном на першому
поверсі, в приміщенні, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення
магазину чоловічого одягу.

04 жовтня 2012 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у місті
Севастополі складено акт № 063
проведення фото фіксації вивіски на
магазині "Шанс", що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, де здійснював
господарську діяльність позивач.

18 грудня 2012 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у місті
Севастополі складено протокол про
порушення законодавства про рекламу №
000121 за ознаками порушення частини 5
статті 8 Закону України "Про рекламу"
щодо змісту розміщеної рекламної
інформації, яка розташована на дверях
магазину "Шанс" за адресою: АДРЕСА_1, а
саме: відсутність точної інформації
про заходи рекламного характеру -
знижки, а саме: відсутні відомості про
місце, дату початку та закінчення
знижки цін на продукцію, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

17 січня 2013 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у місті
Севастополі винесено рішення № 000121 про
початок розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у місті Севастополі
складено протокол засідання стосовно
справи про порушення законодавства про
рекламу від 01 лютого 2013 року № 000121
відносно фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, згідно з яким за результатами
розгляду справи встановлено: згідно
матеріалів акту фото фіксації від 04
жовтня 2012 року за № 063 було зафіксовано
ознаки порушення частини 5 статті 8
Закону України "Про рекламу" щодо
змісту розміщеної рекламної
інформації, яка розташована на дверях
магазину "Шанс" за адресою: АДРЕСА_1, а
саме: відсутність точної інформації
про заходи рекламного характеру -
знижки, а саме: відсутні відомості про
місце, дату початку та закінчення
знижки цін на продукцію, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

05 листопада 2012 року за № 2839 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надіслано
рекомендованим листом із
повідомленням вимогу щодо надання в
строк до 22 листопада 2012 року документів
та інформації відносно встановленого
факту.

Лист із вимогою було повернуто за
закінченням терміну зберігання 14
грудня 2012 року.

18 грудня 2012 року за № 000121 складено
протокол про порушення за ознаками
порушення частини 5 статті 8 Закону
України "Про рекламу" щодо змісту
розміщеної рекламної інформації, яка
розташована на дверях магазину "Шанс"
за адресою: АДРЕСА_1, а саме: відсутність
точної інформації про заходи
рекламного характеру - знижки, а саме:
відсутні відомості про місце, дату
початку та закінчення знижки цін на
продукцію, а також про співвідношення
розміру знижки до попередньої ціни
реалізації товару.

17 січня 2013 року за №114 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надіслано
рекомендованим листом із
повідомленням лист щодо повідомлення
про розгляд справи.

На час розгляду справи інформацію не
надано, чим порушено вимогу частини 6
статті 27 Закону України "Про рекламу".

Рішенням інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Севастополі
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 08 лютого
2013 року № 000121, при здійсненні контролю
за дотриманням законодавства про
рекламу щодо захисту прав споживачів,
на підставі матеріалів протоколу
засідання від 01 лютого 2013 року № 000121,
вирішено за порушення вимог
законодавства України щодо ненадання
інформації, визначеної частиною 6
статті 27 Закону України "Про рекламу"
накласти на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 700 гривень 00
копійок.

Також встановлено, що інспекцією з
питань захисту прав споживачів у місті
Севастополі складено протокол
засідання стосовно справи про
порушення законодавства про рекламу
від 07 травня 2013 року № 000121 відносно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
згідно з яким за результатами розгляду
справи встановлено: відповідно до акту
фото фіксації від 04 жовтня 2012 року за №
063 зафіксовано порушення частини п'ятої
статті 8 Закону України "Про рекламу"
щодо змісту розміщеної рекламної
інформації, яка розташована на дверях
магазину "Шанс" за адресою: АДРЕСА_1, а
саме: відсутність точної інформації
про заходи рекламного характеру -
знижки, а саме: відсутні відомості про
місце, дату початку та закінчення
знижки цін на продукцію, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

У протоколі також зазначено, що 05
листопада 2012 року за № 2839 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 було надіслано
рекомендованим листом із
повідомленням вимогу щодо надання в
строк до 22 листопада 2012 року документів
та інформації відносно встановленого
факту. Лист із вимогою було повернуто
за закінченням терміну зберігання 14
грудня 2012 року.

18 грудня 2012 року за № 000121 було складено
протокол про порушення за ознаками
порушення частини п'ятої статті 8
Закону України "Про рекламу" щодо
змісту розміщеної рекламної
інформації, яка розташована на дверях
магазину "Шанс" за адресою: АДРЕСА_1, а
саме: відсутність точної інформації
про заходи рекламного характеру -
знижки, а саме: відсутні відомості про
місце, дату початку та закінчення
знижки цін на продукцію, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

17 січня 2013 року за № 114 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 було надіслано
рекомендованим листом із
повідомленням лист щодо повідомлення
про розгляд справи.

01 лютого 2013 року було проведено
засідання та 08 лютого 2013 року прийнято
рішення про накладення штрафу на
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
відповідно до статті 27 Закону України
"Про рекламу" та статті 2 постанови КМУ
від 26 травня 2004 року № 693 "Про
затвердження Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу" за неподання інформації щодо
вартості розміщеної реклами у розмірі
100 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. Рішення було направлено у
встановленому порядку.

11 лютого 2013 року за № 02-19/280 справу
направлено до Держспоживінспекції
України для прийняття рішення у
порядку, передбаченому частиною сьомою
статті 27 Закону України "Про рекламу". 18
березня 2013 року справу було повернуто
без розгляду.

23 квітня 2013 року за № 02-21/841 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надіслано
рекомендованим листом із
повідомленням інформацію щодо
розгляду справи про порушення
законодавства про рекламу, проте
інформації не надано, що унеможливило
встановити вартість виготовленої
таабо розповсюдженої реклами.

Як висновок, у протоколі від 07 травня 2013
року зазначено, що присутні на
засіданні особи вважають за необхідне
застосувати відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні
санкції відповідно до частини сьомої
статті 27 Закону України "Про рекламу" та
статті 2 постанови КМУ від 26 травня 2004
року № 693 "Про затвердження Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу" у разі
неможливості встановлення вартості
реклами, розповсюдженої за порушення
вимог законодавства про рекламу у
розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Рішенням інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Севастополі
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 14 травня
2013 року № 000121, при здійсненні контролю
за дотриманням законодавства про
рекламу щодо захисту прав споживачів,
на підставі матеріалів протоколу
засідання від 07 травня 2013 року № 000121,
вирішено за порушення вимог
законодавства України щодо змісту
розміщеної рекламної інформації,
визначеною частиною п'ятою статті 8
Закону України "Про рекламу" та у
порядку передбаченому частиною сьомою
статті 27 Закону України "Про рекламу" та
статтею 2 постанови КМУ від 26 травня 2004
року № 693 "Про затвердження Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу" у разі
неможливості встановлення вартості
реклами, розповсюдженої за порушення
вимог законодавства про рекламу
накласти на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 штраф у розмірі 5083 гривень 00
копійок.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що дії та рішення
відповідача вчинені та прийняті в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками.

Статтею 26 Закону України "Про рекламу"
визначені органи державної влади, які
здійснюють у межах своїх повноважень
контроль за дотриманням законодавства
України про рекламу.

Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів є Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекція
України).

Повноваження Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів визначені Положенням про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженим
Указом Президента України від 13.04.2011
року №465/2011.

Реалізацію повноважень
Держспоживінспекції України на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці здійснюють інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, відповідно до
Положення про інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 09.11.2011 року №206,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.11.2011 року за №1337/20075.

Свої повноваження Інспекції
здійснюють відповідно до Законів
України "Про захист прав споживачів",
"Про рекламу", "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", "Про загальну безпечність
нехарчової продукції" та затвердженого
Положення.

Згідно з пунктом 4 Положення Інспекції
відповідно до покладених на них
завдань здійснюють, зокрема: -
державний контроль за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів (крім Держспоживінспекції в
АРК), рекламу в цій сфері та державний
ринковий нагляд (п.п. 4.1 п.4 Положення); -
сприяють органам місцевого
самоврядування у здійсненні ними
повноважень щодо захисту прав
споживачів (п.п. 4.6. п. 4 Положення).

У сфері захисту прав споживачів
Інспекції мають право вимагати від
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами надання
документів, усних чи письмових
пояснень, відео- та звукозаписів, іншої
інформації, необхідної для здійснення
інспекціями повноважень щодо контролю
за додержанням законодавства про
рекламу (п.п.6.1.12 п. 6.1 Положення).

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону
України "Про рекламу", на вимогу органів
державної влади, на які згідно із
законом покладено контроль за
дотриманням вимог законодавства про
рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео- та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.

За нормами даної статті відповідний
орган державної влади має право
вимагати від рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами усунення
виявлених порушень законодавства;
надавати (надсилати) рекламодавцям,
виробникам та розповсюджувачам
реклами обов'язкові для виконання
приписи про усунення порушень.

Органи державної влади зобов'язані
повідомляти рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами про
розгляд справ про порушення ними вимог
законодавства про рекламу не менше ніж
за п'ять робочих днів до дати розгляду
справи.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про рекламу" особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність.

Частиною 4 статті 27 Закону України "Про
рекламу" встановлено, що центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, за поданням
державних органів, зазначених у статті
26 цього Закону, або самостійно у
випадках, передбачених цією статтею,
крім тих, які віднесено виключно до
компетенції Антимонопольного комітету
України та які регулюються
законодавством з питань авторського
права та суміжних прав, накладає штрафи
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України на осіб, винних у
порушенні законодавства про рекламу.

Рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу у
розмірі 300 і більше неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян
приймається виключно центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів (ч. 8 ст. 27
Закону України "Про рекламу").

Питання щодо накладення штрафів на
осіб, винних у порушенні законодавства
про рекламу врегульовані Порядком
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року №693.
Відповідно до пункту 9 Порядку
підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу є
відповідний протокол про порушення
законодавства про рекламу, складений
уповноваженою особою
Держспоживінспекції України або його
територіальних органів.

За наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи (п.
11 Порядку).

Справа розглядається у місячний строк
з дня прийняття рішення про початок її
розгляду (п. 12 Порядку).

За результатами розгляду справи
приймається рішення, що оформляється у
двох примірниках, один з яких
залишається у Держспоживінспекції або
її територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку.

Отже, перевірка відповідності підстав
розміщення реклами вимогам чинного
законодавства здійснюється в порядку,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 693 від 26.05.2004 року,
Законом України "Про рекламу" та
Типовими правилами розміщення
зовнішньої реклами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2003 року №2067, тобто спеціальними
нормативно-правовими актами, порушення
відповідачем яких судами під час
розгляду справи не встановлено.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що спірні
дії відповідача вчинені у
відповідності до вимог діючого
законодавства, у зв'язку з чим підстави
для задоволення позовних вимог
відсутні.

Колегія суддів дійшла думки, що суди
попередніх інстанцій в повному обсязі
встановили обставини справи, що мають
значення для її вирішення, відповідно
визначили правове регулювання спірних
правовідносин, постановили правосудні
судові рішення.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 04 жовтня 2013
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року у справі №
827/2179/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: