Справа № 637/206/14-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.Справа № 637/206/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
Харківської області на постанову
Шевченківського районного суду
Харківської області від 12.03.2014р. по
справі № 637/206/14-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Харківської
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12 березня 2014 року постановою
Шевченківського районного суду
Харківської області адміністративний
позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Харківської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, виходячи з
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
Харківської області провести ОСОБА_1
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді за період з 01
грудня 2013 року без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Харківської
області просить скасувати постанову
суду першої інстанції і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.
Заявник посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, зокрема зазначає, що підстави
для проведення перерахунку позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці
відсутні, оскільки чинна норма частини
4 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", з
урахуванням змін відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013, наділяє правом на
отримання такого перерахунку лише
суддів Конституційного Суду України у
випадку зміни розміру грошового
утримання працюючих суддів.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 просить постанову
Шевченківського районного суду
Харківської області від 12.03.2014 року по
справі залишити без змін, посилаючись
на її відповідність чинному
законодавству.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги
відповідно до вимог ст. 195 КАС України,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання неправомірними дій та
зобов'язання відповідача провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 з 01.12.2013
року, суд першої інстанції виходив з
того, що відмова відповідача у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці -
позивачу є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є суддею у відставці з 16 серпня
2006 року (а.с.4-5) та отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці.

20 грудня 2013 року позивач звернувся до
начальника Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
Харківської області із заявою про
перерахунок призначеного йому
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до Довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Харківській області від
18.12.2013 року №1015 (а.с.7).

27 грудня 2013 року відповідачем було
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні
вказаної заяви з підстав відсутності
законодавчих норм щодо проведення
перерахунку довічного грошового
утримання суддям у відставці, крім
суддів Конституційного Суду України
(а.с.8).

Відповідно до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, при вирішенні справи, керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок та розмір
оплати праці працюючим суддям, яким
виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною 3 статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 08.07.2011 р. N 3668-VI "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а до 1 січня 2011 року
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, який
працює на відповідній посаді.

Проте, положення частини третьої
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
р. N 3-рп/2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на зазначене, чинною є
редакція ч.3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 24.02.2011
року, яка встановлює, що щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З викладеного вбачається, що
відповідач зобов'язаний проводити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 90%
від суддівської винагороди, відтак
висновок суду першої інстанції в
частині належного до перерахунку
розміру щомісячного довічного
грошового забезпечення судді у
відставці - позивача є таким, що
відповідає чинному законодавству.

Конституційний суд України у Рішенні
від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004
сформував правову позицію, згідно з
якою норми про матеріальне і побутове
забезпечення суддів, встановлені ст. 44
Закону України "Про статус суддів", не
можуть бути скасовані чи знижені без
відповідної компенсації. Надання
суддям передбачених цим законом пільг,
компенсацій і гарантій не може
ставитися у залежності від грошових
доходів суддів і тим самим не можуть
знижуватися гарантії їх
незалежності (абзац другий пункту 7
мотивувальної частини).

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання суддям за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту (заробітна плата, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо), надання їм у майбутньому статусу
судді у відставці, право якого на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня. Умови і порядок
виплати цього утримання встановленого
Законом України "Про статус суддів".
Така правова позиція викладена в
Рішенні Конституційного суду України
від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа
про рівність пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання).

Згідно правових позицій
Конституційного суду України наданих
у Рішенні у справі про гарантії
незалежності суддів від 18 червня 2007
року № 4-рп/2007, а також у низці його
попередніх рішень, зокрема від 24 червня
1999 року № 6-рп/99 (справа про
фінансування суддів ) від 20 березня 2002
року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг,
компенсацій і гарантій), від 01 грудня
2004 року № 19-рп/2004 (справа про
незалежність суддів як складову
їхнього статусу), від 01 грудня 2004 року №
20-рп/2004 (справа про зупинення дії або
обмеження пільг, компенсацій і
гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005
(справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання) Конституційний Суд Україні
наголошує , що стаття 22 Конституції
України встановила, що при прийнятті
нових законів або внесення змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Згідно з Довідкою Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Харківській
області від 18.12.2013 року №1015 (а.с.6),
заробітна плата, яка враховується при
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, склала 21.924,00 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає висновок суду першої
інстанції щодо права позивача на
перерахунок довічного щомісячного
грошового утримання правомірним.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає правомірним висновок
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі Харківської
області .

Доводи відповідача про те, що законна
підстава для здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу як судді у
відставці відсутня, колегія суддів
вважає безпідставними. Так, Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі Харківської
області - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду Харківської області від 12.03.2014р.
по справі № 637/206/14-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 28.04.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.