Справа № 2а-6358/08
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/31825/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В., при
секретарі:
Луцак А.В.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Золочівському районі

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.04.2009

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011

у справі № 2а-6358/08 Львівського
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Е Ван Вайк І Моя
Логістік»

до Державної податкової інспекції у
Золочівському районі

третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Управління державного казначейства у
Золочівському районі Львівської
області

за участю прокурора Львівської області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.04.2009 позов
задоволено: скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Золочівському районі Львівської
області від 06.06.2008 № /0; зобов`язано
ДПІ у Золочівському районі Львівської
області надати висновок управлінню
державного казначейства у
Золочівському районі Львівської
області про відшкодування суми податку
на додану вартість, заявлену позивачем
у березні 2008 року у розмірі 347923,00 грн.,
на користь позивача.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011
постанову суду першої інстанції в
частині позовних вимоги про
зобов`язання ДПІ у Золочівському
районі Львівської області надати
висновок Управлінню Державного
казначейства у Золочівському районі
Львівської області про відшкодування
суми податку на додану вартість,
заявлену позивачем у березні 2008 року у
розмірі 347923,00 грн. на користь позивача,
скасовано та закрито провадження у
справі в цій частині позову; в іншій
частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у
Золочівському районі Львівської
області просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції у частині
залишення без змін постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.04.2009 та
постанову суду першої інстанції
повністю з підстав порушення судами
норм матеріального та процесуального
права та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити скаргу без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у
податковому обліку ТОВ «Е Ван Вайк І
Моя Логістік» за березень 2008 року
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на 347923,00 грн. згідно з
податковим повідомленням-рішенням від
06.06.2008 № /0, з приводу
правомірності якого виник спір, стали
висновки контролюючого органу,
викладені в акті перевірки від 27.05.2008 за
№ 19/23-33278512, про порушення товариством
норм підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.3, 7.7.7 пункту
7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), а
саме: включенням до бюджетного
відшкодування за березень 2008 року сум
від`ємного значення різниці між сумою
податкових зобов`язань та сумою
податкового кредиту інших податкових
періодів, крім податкового періоду, що
безпосередньо передує звітному. Так, за
2007 рік: травень - 30930,00 грн., липень - 40103,00
грн., серпень - 44770,00 грн., грудень - 23908,00
грн.; у січні 2008 року - 90531,00 грн., за якими
втрачено право на повернення вказаних
сум з огляду на нез'явлення їх до
повернення у цих податкових періодах; а
також відображення у податковій
декларації за березень 2008 року суми
від`ємного значення попереднього
податкового періоду - лютий 2008 року у
сумі 117681,00 грн., до якої включено ПДВ у
сумі 95000,00 грн., яка виключена з
податкового обліку позивача згідно з
актом перевірки від 11.04.2008 № 4/15-2.

За визначенням пункту 1.8. ст. 1 Закону №
168/97-ВР бюджетне відшкодування - сума, що
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
ст.7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 цієї статті у
редакції Закону України від 25.03.2005 №
2505-IV) передбачено, що якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

За змістом норм цього підпункту
попереднім податковим періодом може
бути будь-який податковий період, який
передує звітному, тому визначення суми
ПДВ, яка підлягає бюджетному
відшкодуванню, може здійснюватися за
будь-який попередній податковий
період, а не лише за період, який
передував звітному.

Правильність зазначеної позиції
підтверджує і чинна з 1 січня 2008 року
редакція підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті
7 Закону № 168/97-ВР, згідно з якою
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

Крім того, підпунктом 15.3.1 пункту 15.3
статті 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» передбачено, що
заяви на повернення надміру сплачених
податків, зборів (обов'язкових
платежів) або на їх відшкодування у
випадках, передбачених податковими
законами, можуть бути подані не пізніше
1095 дня, наступного за днем здійснення
такої переплати або отримання права на
таке відшкодування.

Такий зміст правового регулювання
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній
зокрема у постанові від 10.10.2011 у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатнафтохім» до
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Підтвердження такого змісту правового
регулювання є також і норми
Податкового кодексу України, абзацом
третім пункту 198.6 статті 198 якого
визначено, що у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму ПДВ на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Крім того, правильними є висновки судів
попередніх інстанцій, з врахуванням
вищевказаного, щодо відсутності
обмежень у позивача на включення сум
ПДВ, які податковий орган вважає
виключеними за актом перевірки від
11.04.2008 № 4/15-2 з огляду на те, що
висновки вказаного акту без прийняття
відповідного рішення податковим
органом за їх наслідками не мають
правового наслідку для платника
податків, у тому числі і щодо
можливості включення цих сум повторно
у податковому обліку, у випадку сплати
платником податку сум ПДВ у складі ціни
поставлених товарів (послуг) та
відсутності з боку податкового органу
доводів на спростування реального
характеру господарських операцій, за
наслідками яких податок сплачений
постачальнику в ціні придбання товарів
(послуг).

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги. У зв'язку з цим
правильність висновку суду
апеляційної інстанції у частині
закриття провадження у справі не
перевіряється.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Золочівському районі
залишити без задоволення, ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош