Справа № 820/3899/14
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
№
820/3899/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання
Тверитнікові О.О.

за участі:

представника позивача Ролінського Б.І.

представника відповідача Малої Н.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго"
про накладення арешту на кошти та інші
цінності, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго", в
якому просить суд накласти арешт на
кошти та інші цінності, що знаходяться
у банку, та належать ТОВ
"Харківпроменерго" (), а
саме: МФО 351005, № рахунку 1601, АТ
"УкрСиббанк" м. Харків; МФО 351005, №
рахунку 1600, АТ "УкрСиббанк" м.
Харків; МФО 351533, № рахунку 2491,
ХАРКІВ.ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.
Харків; МФО 351533, № рахунку 3699,
ХАРКІВ.ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.
Харків.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що відповідач в порушення
вимог закону не надав можливості
посадовим особам контролюючого органу
провести перевірку платника податків,
про що складені відповідні акти. Такі
дії платника податків є підставою для
накладення арешту на кошти платника
податків на підставі підпункту 94.2.3
пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу
України.

Представник позивача в судове
засідання прибув, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити позов.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго"
проти позову заперечувало. В
обґрунтування заперечень зазначило, що
у позивача були відсутні законні
підстави для проведення
документальних позапланових виїзних
перевірок, а отже, як наслідок, відсутні
і законні підстави для застосування
арешту коштів на рахунках платника
податку. Також зазначило, що накази на
проведення перевірок №42 від 15.01.2014 року
та №151 від 28.01.2014 року, до проведення
яких посадових осіб контролюючого
органу не було допущено, оскаржено в
судовому порядку.

Представник відповідача в судове
засідання прибула, проти позову
заперечувала та просила відмовити у
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, приходить до
висновку про задоволення позову, як
законного та обґрунтованого з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго"
перебуває на обліку як платник
податків у Державній податковій
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області за №
13390 від 29.01.2002 року (а.с. 36).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго"
для здійснення розрахунків в
безготівковій формі має відкриті
розрахункові рахунки в банківських
установах: АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО
351005, № рахунку 1601, який було
відкрито 11.12.2006 року у валюті
українська гривня, № рахунку 1600,
який було відкрито 21.06.2011 року у валюті
українська гривня; ХАРКІВ.ГРУ ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК", м. Харків, МФО 351533 №
рахунку 2491, який було відкрито
06.08.2008 року у валюті українська гривня,
№ рахунку 3699, який було відкрито
06.08.2008 року у валюті українська гривня,
про що свідчить довідка про наявність
розрахункових рахунків в банківських
установах, яка міститься в матеріалах
справи (а.с. 37).

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальною позаплановою
вважається перевірка, яка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом, зокрема, якщо
за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту
(абз. 4 п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1
ст. 78 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що
контролюючий орган направляв на адресу
відповідача інформаційній запити №
7040/10/20-30-15-01-26 від 19.11.2013 року та №
8711/10/20-30-15-01-26 від 17.12.2013 року на які
платник податків відмовився надати
документи, пославшись на порушення
вимог законодавства при їх складанні,
про що повідомив податковий орган
листами від 04.12.2013 року №58 та від 22.01.2014
року №106 відповідно.

Контролюючий орган на підставі п.п.78.1.1
п.78.1 ст.78 ПК України виніс накази на
проведення позапланових виїзних
перевірок №42 від 15.01.2014 року та №151 від
28.01.2014 року.

З метою виконання вимог зазначених
наказів фахівцями контролюючого
органу, на підставі направлень,
здійснювалися виходи на проведення
перевірки, однак останніх не було
допущено до проведення перевірки, про
що складено відповідні акти №75/20-30-22-03
від 16.01.2014 року, №110/20-30-22-03 від 17.01.2014
року, №119/20-30-22-03 від 20.01.2014 року,
№124/20-30-22-03 від 21.01.2014 року, №284/20-30-22-03 від
30.01.2014 року, №296/20-30-22-03 від 31.01.2014 року,
№304/20-30-22-03 від 03.02.2014 року.

Відповідно до пп. 16.1.9, 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платник податків зобов'язаний
не перешкоджати законній діяльності
посадової особи контролюючого органу
під час виконання нею службових
обов'язків та виконувати законні
вимоги такої посадової особи;
допускати посадових осіб
контролюючого органу під час
проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій (крім
житла громадян), що використовуються
для одержання доходів чи пов'язані з
утриманням об'єктів оподаткування, а
також для проведення перевірок з
питань обчислення і сплати податків та
зборів у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України, про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 статті 78 Податкового
кодексу України передбачено, що допуск
посадових осіб контролюючих органів до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно зі статтею 81 цього
Кодексу.

Абзацами 1-4 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України
встановлено, що посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
наявності підстав для її проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів: направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування
контролюючого органу, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України визначено,
що непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Абзацом 6 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України
передбачено, що відмова платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції) від
допуску до перевірки на інших
підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови (п. 81.2
ст. 81 Податкового кодексу України).

Таким чином, відмова платника податків
від допуску посадових осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки є наслідком невиконання
останніми визначених законом
передумов, що дозволяють приступити до
її проведення.

Податковий кодекс України встановлює
виключний перелік підстав для відмови
платника податків у допуску до
проведення перевірки, якими є,
ненадання документів, перелічених у
пункті 81.1 статті 81 цього Кодексу або
надання таких документів, оформлених
із порушенням вимог даної норми.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України визначено,
що арешт майна може бути застосовано,
якщо платник податків відмовляється
від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або від
допуску посадових осіб контролюючого
органу.

Згідно п. 94.6 ст. 94 ПК України арешт
коштів на рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення
контролюючого органу до суду.

Враховуючи ту обставину, що наявними у
матеріалах справи доказами
підтверджується надання платнику
податків до початку перевірки
документів, перелічених у пункті 81.1
статті 81 Податкового кодексу України
та відсутність зауважень з боку
останнього щодо їх оформлення, суд
вважає, що є всі підстави для
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків.

Щодо твердження відповідача про
неможливість застосування арешту
коштів на рахунках платника податку у
зв'язку з оскарженням наказів в
судовому порядку на проведення
перевірок №42 від 15.01.2014 року та №151 від
28.01.2014 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 року
по справі № 820/694/14 адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказу задоволено в повному обсязі.
Скасовано накази Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №42
від 15.01.2014 року та № 151 від 28.01.2014 року
про проведення документальних
позапланових виїзних перевірок.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2014 року
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 року
по справі № 820/694/14 скасовано. Прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
наказів відмовлено.

Суд зазначає, що питання правомірності
наказів на проведення перевірок не є
предметом з'ясування у даній справі, а
незгода платника податків із такими
наказами сама по собі не може свідчити
про неможливість застосування
передбачених законом наслідків
недопуску посадових осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки.

Також суд зазначає, що для існування у
контролюючого органу підстав для
звернення до суду із вимогою про
застосування арешту коштів на рахунку
платника податків, що передбачені
підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94
Податкового кодексу України, достатньо
або відмови останнього від проведення
перевірки, або відмови від допуску
посадових осіб контролюючого органу до
її проведення.

З огляду на наведене, суд вважає, що у
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області є законні підстави
для звернення до суду з позовом щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків, що
знаходяться в банку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст.185,
ст. 186 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківпроменерго" про накладення
арешту на кошти та інші цінності -
задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківпроменерго"
(, адреса: 61057, м. Харків,
вул. Римарська, буд.6), що знаходяться на
розрахункових рахунках у банківських
установах: АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО
351005, № рахунку 1601, № рахунку
1600; ХАРКІВ.ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК",
м. Харків, МФО 351533 № рахунку 2491, №
рахунку 3699.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бабаєв А.І.

Повний текст постанови виготовлений
29.04.2014 року.