Справа № 826/18117/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Шурко О.І.,

за
участю секретаря Рипік О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кийсервіс"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кийсервіс"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.01.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
від 09.10.2013 року № 100250000/2013/600831/1.

Свої вимоги мотивував тим, що подана
митна декларація для митного
оформлення товару була з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.01.2014 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

В засідання з'явився представники
апелянта, наполягали на задоволенні
апеляційної скарги та представник
відповідача, який просив залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
заперечення на апеляційну скаргу,
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
позивачем не надано належних
документів на підтвердження заявленої
митної вартості, та у відповідача не
було можливості застосувати митну
вартість, визначену позивачем, тому при
здійсненні митної оцінки був
застосований резервний метод
визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19
липня 2013 року між «Фондом Обєднаний
Альянс» (Нідерланди) та компанією
«ECOTECHNOLOGY GROUP LTD» (Британські Віргінські
Острови) було укладено договір комісії
№ 20130701, згідно умов якого компанія
«ECOTECHNOLOGY GROUP LTD» (за договором -
комісіонер) від свого імені
виконуватиме юридичні дії (доручення),
вказані в пункті 1.2 договору, а «Фонд
Об’єднаний Альянс» (за договором -
комітент), в свою чергу, зобов'язується
здійснити оплату витрат.

Відповідно до інвойсу від 24 вересня 2013
року «Фонд Об’єднаний Альянс»
(Нідерланди) передає на користь ТОВ
«Кийсервіс» цілісний єдиний майновий
комплекс-установку (піч) для термічної
переробки для безпечних відходів.
Транспортується на 18 транспортних
засобах. Доставка здійснюється в межах
внесення інвестиції в статутний фонд
ТОВ «Кийсервіс» від «Фонду Обєднаний
Альянс» на безоплатній (некомерційній)
основі. Вартість тільки для митних
процедур.

04 жовтня 2013 року позивачем в порядку
електронного декларування було подано
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів ВМД № 100250000/2013/072818 з метою
митного оформлення товару, отриманого
за вказаним інвойсом - цілісного
єдиного майнового комплексу-установки
для термічної переробки для безпечних
відходів (піч для спалювання сміття)
«SEILER» - 1 шт. Код товару згідно УКТЗЕД -
84178010 (товар).

Митна вартість товарів задекларована
за основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Для підтвердження митної вартості
товарів подані наступні документи:
Позивачем для митного оформлення
зазначеного товару разом з митною
декларацією були надані наступні
документи: експортні декларації від 28
вересня 2013 року; пакувальні листи на
вісімнадцять машин від 24 вересня 2013
року; проформу-інвойс від 24 вересня 2013
року зі специфікацією; транспортні
накладні на вісімнадцять машин від 28
вересня 2013 року; зовнішньоекономічний
договір комісії від 19 липня 2013 року №
20130701; договір перевезення від 23 вересня
2013 року; довідку про транспортні
витрати від 27 вересня 2013 року;
декларацію про відповідність вимогам
технічного регламенту від 30 вересня 2013
року; сертифікат про походження товару
від 27 вересня 2013 року; каталоги
виробника.

Враховуючи розбіжності та неповні
відомості, відповідачем було
витребувано у декларанта додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів.

За наслідками опрацювання додатково
наданих ТОВ «Кийсервіс» документів на
вимогу митного органу, останнім
виявлено низку розбіжностей, а також
відсутність у них всіх відомостей
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості.

Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів було відмовлено позивачу у
митному оформленні задекларованого
товару, у зв'язку з чим оформлено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Підставою для відмови у митному
оформленні було прийняте рішення про
коригування митної вартості товарів
від 09 жовтня 2013 року № 100250000/2013/600831/2.

Відповідачем надано згоду на випуск
товарів у вільний обіг згідно з митною
декларацією від 10 жовтня 2013 року ВМД №
100250000/2013/073396 під гарантійні
зобов'язання, шляхом сплати до
державного бюджету сум податків і
зборів згідно митної вартості,
визначеної митним органом в повному
обсязі, та щодо надання протягом 80 днів
з дня випуску товарів відповідних
документів для підтвердження
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

У разі виявлення розбіжностей у
поданих декларантом документах,
виявлення ознак підробки або наявності
чи відсутності всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, митний орган має право вимагати
від декларанта надання додаткових
документів, перелік яких визначено
законодавцем.

Встановлено, що декларантом було
надано довідку про вартість
міжнародних транспортно-експедиційних
послуг від 27 вересня 2013 року № 2709 «ФОП
ОСОБА_4.».

Однак, відповідно до інформації,
зазначеної в графі 16 міжнародних
товарно-транспортних накладних CMR,
перевізниками є інші підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність» від 01.07.2004 № 1955-ІV
підтвердженням витрат експедитора є
документи (рахунки, накладні тощо),
видані суб'єктами господарювання, що
залучалися до виконання договору
транспортного експедирування, або
органами влади.

До митного оформлення надано два
рахунки-проформи від 24 вересня 2013 року
№ 1, в яких вказано різну вагу брутто та
нетто товару (відповідно до одного
рахунку-фактури вага нетто складала
172603 кг та брутто 175506 кг, відповідно до
іншого - 158353 кг та 161056 кг).

Крім того, в сертифікаті походження
товару від 27 вересня 2013 року № PL/ML/AK0030805
вказано вагу 180352 кг, яка не відповідає
ані вазі брутто, ані вазі нетто,
вказаних в рахунках-проформах.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Митною вартістю за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, є вартість
операції, тобто ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари,
якщо вони продаються на експорт в
Україну, скоригована в разі потреби
відповідно до частини другої цієї
статті. Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
які повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб. Такі платежі можуть бути
здійснені прямо або опосередковано
шляхом переказу грошей, акредитиву,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо) ( ч. 1 ст. 267 МК України).

Згідно із ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

За результатами розгляду додатково
поданих документів відповідачем
виявлено низку розбіжностей, а також
відсутність у них відомостей для
можливості застосування обраного
декларантом методу визначення митної
вартості, а саме - за ціною договору.

Декларантом надано два висновки
експертного дослідження Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз (КНДІСЕ) від 04 жовтня 2013 року
№ 10131/13-54, від 07 жовтня 2013 року № 10199/13-54,
в яких зазначено, що відповідно до
листа STICHTING ALLIANCE UNITED вартість нового
«цілісного майнового комплексу» -
установки для термічної переробки
небезпечних відходів, виробництва
фірми SEILER Hochtemperatur Trennanlagen G.m.b.H. складає
1700000,00 євро. Досліджуване майно було у
використанні, вимагає значного ремонту
та коефіцієнт фізичного зносу в даному
конкретному випадку становить 75%.

В той же час, в акті про проведення
огляду товарів від 04 жовтня 2013 року №
100250000/2013/072818 зазначено, що на виробах не
встановлено ознак використання.

Згідно договору комісії від 01 липня 2013
року № 20130701 Ecotechnology Group LTD є юридичною
особою, яка діє у відповідності до
законодавства Британських Виргинських
островів, в особі ОСОБА_5, що діє на
підставі довіреності від 19 серпня 2013
року.

Проте, договір комісії укладено 01 липня
2013 року, тобто, раніше ніж видано
довіреність.

Декларант надав рахунок-проформу від 24
вересня 2013 року № 1 від STICHTING ALLIANCE UNITED та
разом з цим інвойс № n/а від 01 жовтня 2013
від Ecotechnology Group LTD на адресу STICHTING ALLIANCE
UNITED відповідно до договору комісії від
від 01 липня 2013 року № 20130701. Станом на 01
жовтня 2013 року вантаж перебував на
митній території України.

При цьому, надані копії митних
декларацій від 28 вересня 2013 року №
13PL332010Е0187680, № 13PL332010Е0187663, № 13PL332010Е0187671,
№ 13PL332010Е0187698, № 13PL332010Е0187703, №
13PL332010Е0187711, № 13PL332010Е0187720, № 13PL332010Е0187738,
№ 13PL332010Е0187746, № 13PL332010Е0187754, №
13PL332010Е0187762, № 13PL332010Е0187770, № 13PL332010Е0187789,
№ 13PL332010Е0187797, № 13PL332010Е0187802, №
13PL332010Е0187810, № 13PL332010Е0187829, № 13PL332010Е0187837
не містять відміток митних органів
країн відправлення.

Викладене свідчить, що метод один - за
ціною угоди, не був застосований,
оскільки використані декларантом
відомості не підтверджені
документально.

Згідно із частинами 1,2, 4 статті 59 МК
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики,
якість та репутація на ринку, країна
виробництва, виробник.

Згідно із ч. 1- 4 ст. 60 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу,
за митну вартість береться прийнята
органом доходів і зборів вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

У Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була відсутня інформація
щодо ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, що продавалися
на експорт в Україну з відповідної
країни і час експорту яких збігається з
часом експорту оцінюваних товарів або
є максимально наближеним до нього. У
справі також відсутні докази надання
декларантом відповідної інформації
органу доходів і зборів.

За таких обставин, у відповідача не
було підстав для застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних товарів
чи за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 62 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена відповідно до
положень статей 58-61 цього Кодексу, їх
митна вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною.

Так як вказані відомостей у органу
доходів і зборів були відсутні, то й
відсутні підстави для застосування
методу визначення митної вартості на
основі віднімання вартості.

Відповідно до вимог ст. 63 МК України,
для застосування методу визначення
митної вартості товарів на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) органу доходів і зборів має
бути надана інформація від виробника
товарів щодо вартості матеріалів та
витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів, обсягу
прибутку та загальних витрат, що
дорівнює сумі, яка звичайно
відображається при продажу товарів
того ж класу або виду, що й оцінювані
товари, які виготовляються виробниками
у країні експорту для експорту в
Україну, загальних витрат при продажу в
Україну з країни вивезення товарів
того ж класу або виду, тобто витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, їх транспортування
до аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
витрат на страхування цих товарів.

У зв'язку з ненаданням такої інформації
декларантом застосування методу
визначення митної вартості товарів на
основі додавання вартості (обчислена
вартість) було також неможливим.

Відповідно ч. 1 ст. 64 МК України, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
відсутністю законних підстав для
застосування попередніх методів
визначення митної вартості товарів
відповідачем було скориговано
заявлену декларантом митну вартість
товарів із застосуванням резервного
методу.

Позивачем, при декларуванні товарів
було обрано основний метод визначення
митної вартості товарів, однак, подані
документи для підтвердження заявленої
митної вартості містили розбіжності,
заявлену митну вартість було
скориговано за резервним методом.

Через невідповідність обраного методу
умовам, наведеним у главі 9 МК України, у
митному оформленні за вказаною митною
декларацією - було відмовлено.

Враховуючи викладене, апелянтом не
було надано доказів на підтвердження
вимог апеляційної скарги, а висновки
суду першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позову, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кийсервіс"
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.01.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кийсервіс"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29.01.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 29.04.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено
29.04.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.