Справа № 810/5822/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Лиска І.Г. Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Шурко О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області про скасування вимоги, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
03.12.2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про
визнання протиправним рішення УПФ
України у Макарівському районі
Київської області щодо відмови у
звільненні від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 4572,42 грн.
від 24.10.2013 року № Ф471.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування, як пенсіонер за
віком, що отримує відповідно до закону
пенсію, а відтак, відповідачем
неправомірно нараховано єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову. Колегія суддів
погоджується з таким висновком
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач зареєстрований 29.06.2004 року
Макарівською РДА Київської області,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У 2007 році позивачу призначено пенсію за
віком відповідно до положень ст. 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зниженням пенсійного
віку на 5 років відповідно до вимог ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи" як
особі, яка постійно проживає або
постійно працює на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
і відноситься до категорії 4.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області на підставі ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" сформовано
вимогу про сплату боргу від 22.05.2013 року
№ Ф 471, відповідно до якої позивачу
визначено суму боргу зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у сумі
4572,42 грн.

Доказів направлення зазначеної вимоги
від 22.05.2013 року № Ф 471 позивачу та її
отримання, відповідач суду не надав.

Лише 24.10.2013 року, отримавши від ВДВС
Макарівського району Київської
області Постанову про відкриття
виконавчого провадження від 21.06.2013
року про стягнення недоїмки в сумі
4572, 42 грн. на користь відповідача,
позивач дізнався про існування вимоги.

Позивачем оскаржено вказану вимогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Апелянт посилається на те, що для
звільнення фізичної особи-підприємця
від сплати єдиного внеску з підстав,
передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України
№2464 необхідно, щоб була призначена
пенсія за віком (у зв'язку з досягненням
60 років) чи пенсія по інвалідності. На
думку апелянта, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
перебувають на спрощеній системі
оподаткування, та отримують пенсію,
призначену відповідно до інших законів
України, а не відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сплачують єдиний внесок на загальних
підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003
року за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно ст. 26 Закону, особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

За правилами ч. 1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Так, ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII зазначеним
особам, пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій.

Позивач є громадянином, який постійно
проживає або працює на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, що підтверджується
посвідченням, є пенсіонером за віком,
що підтверджується посвідченням, в
якому зазначений вид пенсії: за віком.

У розумінні чинного законодавства як
про пенсійне забезпечення, так і про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і соціальний
захист постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, позивач є
таким, що отримує саме пенсію за віком.

Таким чином позивач має право вийти на
пенсію раніше, ніж встановлено в Законі
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Проте,
ця обставина лише підтверджує той факт,
що позивач вийшла на пенсію саме за
віком, хоча і на пільгових умовах, що і
зазначається у її пенсійному
посвідченні.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до позивача не
може бути застосовано положення ч. 4 ст.
4 Закону, оскільки позивачу була
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах, тому що вказана норма
не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком. Також, в зазначеній нормі
законодавцем не виключені особи, які є
пенсіонерами та отримують пенсію за
віком на пільгових умовах.

Ч. 7 ст. 1 Закону України «Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України» №
3609-VI від 07.07.2011р. статтю 4 Закону № 2464
доповнено ч. 4, згідно якої особи, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вказані зміни набули чинності з
06.08.2011р., тому нарахування позивачу сум
щодо сплати єдиного внеску починаючи з
серпня 2011 року до грудня 2011 року - є
неправомірним.

В зв'язку з тим, що позивач отримує
пенсію за віком, а ч. 4 ст. 4 Закону №
2464-VI не містить застережень щодо її
незастосування до осіб, яким пенсію за
віком призначено на пільгових умовах,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та про відсутність у позивача
обов'язку здійснювати нарахування та
сплату єдиного соціального внеску.

Крім того, позивач не укладав з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, доказів
зворотного відповідачем не надано.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалах ВАСУ від 20.03.2014 року К/800/41528/13,
від 11.03.2014 року К/800/12491/14, від 13.03.2014 року
К/800/41526/13.

Враховуючи викладене, апелянтом не
було надано доказів на підтвердження
вимог апеляційної скарги, а висновки
суду першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.,
а відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку щодо задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 8,12,41, 160, 195, 196, 197,198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 № 7, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
03.12.2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Макарівському районі Київської
області про скасування вимоги -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 29.04.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено
29.04.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.