Справа № 2а-3419/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа № 9104/58279/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Глушка І.В.,

суддів
Большакової О.О., Макарика В.Я.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 12.03.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, -

встановив :

15.02.2011 року позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.01.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до категорії 4, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Вважаючи, що відповідач в порушення
норм закону нараховував та виплачував
пенсію у меншому розмірі, позивач
звернувся до суду.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату додаткової пенсії як
постраждалому 4 категорії від
Чорнобильської катастрофи в період з
01.01.2010 року по 14.08.2010 року залишено без
розгляду. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області здійснити
нарахування і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам віднесеним до категорії 2,3,4
ОСОБА_1, нараховувати і виплачувати
додаткову пенсію із дотриманням вимог
ст.ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
закону, яка діяла до 01 січня 2008 року,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої абз. 1 ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування»- у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 15 серпня 2010
року з урахуванням виплачених сум, які
необхідно проводити до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин. Постанову суду
звернено до негайного виконання.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог
покликається на постанову Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року №836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», постанову Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», та
доводить непоширення на дані
правовідносини ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити частково, з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
пенсіонером, потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи віднесений
до 4 категорії, який проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, що підтверджується
відповідним посвідченням (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії
за віком.

З матеріалів справи вбачається, що на
реалізацію положень ст.51 Закону
України № 796-ХІІ відповідач по справі
виплачував позивачу щомісячну
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» в
розмірі 5 % від прожиткового мінімуму
для непрацездатних осіб.

Тому, із урахуванням позовних вимог та
передбаченого Кодексом
адміністративного судочинства України
шестимісячного строку на звернення до
суду позовні вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
передбачену ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
починаючи з 15.08.2010 року - підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
вносились зміни до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", згідно
якими обмежено дію ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Проте Рішенням Конституційного суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
зазначено, що «Законом про Держбюджет
не можна вносити зміни до інших
законів, зупиняти їх дію чи скасовувати
їх, оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина. У
разі необхідності зупинення дії
законів, внесення до них змін і
доповнень, визнання їх не чинними мають
використовуватись окремі закони». Тому
внесення змін до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказаним
рішенням Конституційного Суду України
визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до цього в 2010 році ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» діяла в редакції
відповідно до якої особам, віднесеним
до категорії 4, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
колегія суддів приходить до висновку,
що при визначенні розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
застосуванню підлягає стаття 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача.

З огляду на викладене, позивач має
право на додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком,
яка обчислюється відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи викладене, колегія судів
приходить до висновку, що позовні
вимоги починаючи з 15.08.2010 року і до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин -
підлягають задоволенню.

Попри викладене, відповідно до п.1 ч.1 ст.
201 КАС України підставою для зміни
постанови суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи, але
із помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

В контексті наведеного, колегія суддів
вважає за необхідне звернути увагу на
те, що суд першої інстанції
безпідставно звернув до негайного
виконання постанову у повному обсязі,
оскільки відповідно до припису п. 1 ч. 1
ст. 256 КАС України, який є спеціальним
для виконання постанови суду у справах
зазначених у п. 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Оскільки судом першої інстанції
правильно вирішено спір по суті, але із
помилковим застосування норм
процесуального права, то у
відповідності до ст. 201 КАС України,
оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області - задовольнити
частково, а постанову Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 12.03.2011 року у справі № 2а-3419/11/1916 в
частині негайного виконання - змінити.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 256
КАС України допустити зазначену
постанову до негайного виконання - у
межах суми стягнення за один місяць.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.
Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик