Справа № 2а-5680/10/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р.
Справа № 9104/38721/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання -
Ратушній М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, треті особи:
головний спеціаліст сектору
державного нагляду за охороною праці
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області Слюсар Володимир Зеновійович,
Жовківський районний відділ Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В
И Л А:

24 червня 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, треті особи:
головний спеціаліст сектору
державного нагляду за охороною праці
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області Слюсар Володимир Зеновійович,
Жовківський районний відділ Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області в
якому просив визнати протиправними дії
та рішення відповідача - Головного
управління Міністерства внутрішніх
справа України у Львівській області
про проведення повторного службового
розслідування; визнати нечинним припис
головного спеціаліста сектору
державного нагляду за охороною праці
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області Слюсара Володимира
Зеновійовича від 26 лютого 2010 року №2 та
скасувати повторні матеріали
службового розслідування, а саме акти
Н-5 від 03 березня 2010 року, Н-1 від 17
березня 2010 року та висновок комісії,
призначеної розпорядженням
Жовківського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справа України у Львівській
області від 01 березня 2010 року №14;
зобов'язати відповідача - Головне
управління Міністерства внутрішніх
справа України у Львівській області
виправити технічні помилки в датах
акту Н-5 від 07 серпня 2008 року й усунути
виправлення у висновку службового
розслідування і в акті НТ від 12 серпня
2009 року та у семиденний строк подати в
МВС України висновок з поданими
документами щодо виплати грошової
допомоги.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
відповідач не мав потреби переглядати
висновок службового розслідування,
оскільки такий був проведений в 2009 році
комісією з розслідування нещасного
випадку його травмування у
відповідності до затвердженого
порядку і відповідав обставинам події.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано дії
посадових осіб Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області у проведенні
повторного службового розслідування
за фактом нещасного випадку
(травмування), що мав місце в
Рава-Руському відділенні міліції
Жовківського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України 23 березня 1998
року протиправними та скасувати акти
про нещасний випадок Н-1 (НТ) і Н-5 від 03
березня 2010 року, 17 березня 2010 року і 27
травня 2010 року і висновок комісії з
повторного службового розслідування
по факту травмування ОСОБА_2;
зобов`язано Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області на підставі
зареєстрованих документів, поданих
ОСОБА_2, висновок щодо проведення
грошової допомоги потерпілому надати у
Міністерство внутрішніх справ України
для здійснення виплати.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області подало апеляційну
скаргу на неї, в якій просила постанову
суду першої інстанції скасувати та
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з`ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи та з грубим
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Також, апелянт по справі зазначив, що
суд першої інстанції не взяв до уваги
пояснення, що відповідно до ч.2 ст.99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, в той час
як ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною
заявою про порушення його прав і свобод
18 червня 2010 року, а факт нещасного
випадку (травмування), що мав місце в
Рава-Руському відділенні міліції
Жовківського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України трапився 19
березня 1998 року.

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 19 березня 1998
року, виконуючи усний наказ начальника
Жовківського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
Козенка А.І., позивач брав участь у
ліквідації аварійного стану в
приміщенні кімнати для зберігання
зброї Рава-Руського відділення
міліції, де отримав травми: закриту
черепно-мозкову, струс головного мозку,
ангіоспазм сітківки правого ока й
контузію органів дихання легкої
степені.

Згідно матеріалів службового
розслідування отриманих тілесних
ушкоджень (травм) від 12 серпня 2009 року
комісією у складі працівників
Жовківського районного відділення ГУ
МВС України у Львівській області,
створеною на підставі Розпорядження
начальника Жовківського районного
відділення ГУ МВС України у Львівській
області Ващишина Я.В. №99-р від 10.08.2009
року, зроблено висновок про те, що
нещасний випадок, який стався з
позивачем 19 березня 1998 році пов'язаний
з безпосередньою участю в охороні
громадського порядку та по боротьбі із
злочинністю в період проходження
служби. Даний висновок комісії
підтримав провідний інспектор
кадрового забезпечення Борис І.З. за
поданою позивачем заявою і доданого
пакету документів для отримання
одноразової грошової допомоги. Щодо
висновку комісії зауважень не було й у
заступника начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України Івахи В.О.

На підставі актів форми Н-1 від 12 серпня
2009 року, форми Н-5 від 07 серпня 2009 року,
форми НТ від 18 серпня 2009 року ОСОБА_2
було пройдено медичне обстеження під
час проходження МСЕК, згідно висновків
якого позивачу встановлено третю групу
інвалідності.

З метою виплати грошової допомоги по
встановленій групі інвалідності
позивач подав відповідачу заяву з
відповідними додатками. Проте
відповідач у семиденний строк з дня
реєстрації документів не здійснив
заходів щодо проведення грошової
допомоги позивачу, і не подав в МВС
України документи з копією висновку
службового розслідування за фактом
отриманої травми і установлення групи
інвалідності.

26 лютого 2010 року, замість усунення
описок (щодо дат) в актах Н-1 (НТ) і Н-5,
відповідач склав припис №2, на підставі
якого провів повторне спеціальне
розслідування.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.3.11 Порядку
розслідування та обліку професійних
захворювань та аварій, що сталися в
органах і підрозділах системи МВС
України, затвердженого наказом МВС
України від 27 грудня 2002 року №1346
Комісія з розслідування визнає, що
"нещасний випадок трапився при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних з

безпосередньою участю в охороні
громадського порядку, громадської

безпеки, у боротьбі зі злочинністю",
якщо він трапився в період проходження
служби:

- унаслідок безпосереднього впливу
правопорушника (злочинця) на
працівника (учинення опору, захват
заручником, напад на працівника, який
перебуває не при виконанні службових
обов'язків, з метою помсти за законні
дії з припинення правопорушення,
затримання або викриття
правопорушника в період служби тощо);

- при ліквідації аварій, пожеж,
стихійних явищ або їх наслідків;

- при виконанні службового або
громадського обов'язку з рятування
людського життя, охорони державного,
громадського або особистого майна
громадян, захисту їх честі та гідності;

- в інших випадках, передбачених
законодавчими актами України та
нормативно-правовими актами МВС
України.

Згідно із п.п.6.2.6 п.6 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 31 грудня
2009 року №567, начальник відділу
державного нагляду за охороною праці
має право приймати рішення щодо
необхідності перегляду (скасування)
актів про нещасні випадки та
приведення їх у відповідності до вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку задовольняючи
адміністративний позов, так як
відповідачем не було доведено
обґрунтованість повторного проведення
службового розслідування за фактом
нещасного випадку (травмування), що мав
місце в Рава-Руському відділенні
міліції Жовківського районного
відділення ГУ МВС України у Львівській
області. Щодо твердження апелянта, що
позивачем був пропущений річний строк
для звернення до адміністративного
суду, то колегія суддів вважає
зазначити, що відповідно до ч.2 ст.99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Таким чином, позивачем не
був пропущений строк, для звернення до
адміністративного суду, так як такий
відраховувався не з березня 1998 року, а з
часу проведення повторного службового
розслідування.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року у справі № 2а-5680/10/1370 - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.М. Багрій

Суддя
Д.М. Старунський