Справа № 815/1945/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1945/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики І.О.,

представника позивача: Чернової О.В.
(згідно довіреності)

представника відповідача Гудиря Н.К.
(згідно довіреності)

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одеса
адміністративний позов Приватного
підприємства «Бессарабія-В» до
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеської
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов
адміністративний позов ПП
«Бессарабія-В» за результатом якого
позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
08.02.2014 року: № , яким зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 271 427 грн., нараховані штрафні
(фінансові) санкції на суму 135 713, 50 грн.;
№ , яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на суму 47 120 грн.,
обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
наступними доводами.

Як зазначає позивач. Арцизькою
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
проведено виїзну позапланову
документальну перевірку правомірності
нарахування ПП «Бессарабія-В»
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника в
банку за листопад 2013 року.

За результатом проведення
перевірки податковим органом були
встановлені порушення підприємством
вимог податкового законодавства, про
що було складено акт перевірки від
3001.2014 року № 41/15-35434347, на підставі якого
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Позивач зазначає, що з висновками
податкової інспекції, зробленими за
результатами перевірки він не
погоджується. Основними доводами
податкового органу при встановленні
порушень підприємства вимог
податкового законодавства, слугувало
невірність оформлення податкових
накладних виданих контрагентами ФГ
«Кубань», СТОВ «Мощенське», що на думку
позивача, не відповідає дійсності,
суб'єктивне трактування податковою,
положень ст. 198 Податкового кодексу
України, щодо відсутності події, за
якою були віднесені суми податку до
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ПП «Артанія-Агро»
та ППСП «Березине», а також наявність
дефектів у правовому стані контрагенту
ТОВ «Світанок-1», що зумовило
податковий орган дійти висновки про
відсутність об'єкту оподаткування з
ПДВ по взаємовідносинам з зазначеним
контрагентом.

Посилаючись на хибність
висновків податкової, позивач
зазначає, що з прийнятими на підставі
акту перевірки податковими
повідомленнями - рішеннями він не
погодився та розпочав процедуру
адміністративного оскарження.

За результатом розгляду
первинної скарги підприємства,
рішенням Головного управління
Міндоходів в одеській області №
670/10/15-32-10-02-07, податкові повідомлення -
рішення Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області були залишені без
змін, а скарга підприємства без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, ПП «Бессарабія-В»
звернулось до суду з зазначеним
адміністративним позовом, який
представник позивача в ході судового
розгляду підтримав та просив
задовольнити.

Відповідач, Арцизька ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області. в судове
засідання, призначене на 22.04.2014 року не
з'явився, надав клопотання про розгляд
справи у відсутності представника
відповідача, в ході попередніх судових
засідань заявлені позовні вимоги не
визнавав, в задоволенні їх просив
відмовити, наполягаючи на законності
та обґрунтованості прийнятих
податкових повідомлень-рішень,
підтримуючи доводи. викладені в
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи.

Суд, вислухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, у період з 16.01.2014 року
по 30.01.2014 року, Арцизькою ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування Приватним підприємством
«Бессарабія-В» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника в банку за
листопад 2013 року.

За результатом проведеної
перевірки податковим органом було
складено акт перевірки від 30.01.2014 року
№ 41/15-35434347, згідно висновків якого
встановлено, що відображене ПП
«Бессарабія-В» у декларації за
листопад 2013 року бюджетне
відшкодування підтверджено у сумі 7 926
918 грн.; на порушення п.п. 14.1.81 п. 14.1 ст. 14,
п. 198.1, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України у
декларації за листопад 2013 року
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
у банку на загальну суму 271 427, 00 грн.; на
порушення п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201
Податкового Кодексу України, ПП
«Бессарабія-В» у декларації за
листопад 2013 року завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання сумою податкового
кредиту на 47 120, 00 грн.

На підставі акту перевірки,
Арцизькою ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області прийняті податкові
повідомлення-рішення: № від
08.02.2014 року про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 47 120 грн. та №
від 08.02.2014 року про зменшення суми
бюджетного відшкодування ПДВ (у тому
числі заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) на суму 271 427 грн. - за основним
платежем з нарахуванням штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 135 713, 50
грн.

Розглядаючи питання
правомірності та обґрунтованості
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень суд встановив, що
згідно з поданою ПП «Бесарабія-В» до
Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області податковою
декларацією з ПДВ за листопад 2013 року №
від 20.12.2013 року з урахуванням
уточнюючого розрахунку № від
15.01.2014 року, від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту відображене
у податковій декларації складає 15 128 862
грн., сума бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку (рядок 23.1 декларації),
яку сформовано з урахуванням залишку
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сум
податкового кредиту, нарахованої за
попередні звітні (податкові) періоди, а
саме: за жовтень 2013 року складає 8 198 345
грн.

Перевіркою правомірності
визначення сум бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
у банку за листопад 2013 року встановлено
завищення суми бюджетного
відшкодування на загальну суму 271 427
грн. (з урахуванням акту документальної
позапланової виїзної перевірки
достовірності декларування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за жовтень 2013 року від 08.01.2014 року
№ 1/15-35434347).

За висновками податкового органу,
викладеними в акті перевірки,
завищення суми бюджетного
відшкодування відбулось через
наступні чинники.

Так, податковим органом було
встановлено, що на порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України, ПП
«Бессарабія-В» віднесло до податкового
кредиту за жовтень 2013 року, податкову
накладну від 07.10.2013 року № 28/2 на
загальну суму 44 250, 00 грн., у т.ч. ПДВ 7 375, 00
грн., отриману від ФГ «Кубань», яка була
видана з порушенням вимог передбачених
п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме без
наявності підпису уповноваженої
платником особи.

На порушення п. 198.6 ст. 198 ПК
України, ПП «Бессарабія-В» віднесло до
суми податкового кредиту за жовтень 2013
року, податкову накладну від 17.10.2013 року
№ 9/2 на загальну суму 108 500 грн., у т.ч. ПДВ
18 083, 33 грн., отриману від СТОВ
«Мощенське», яка надана з порушенням
вимог, передбачених п. 201.1 ст. 201 ПК
України, а саме, в податковій накладній
в номенклатурі товару зазначена «соя»
кількістю 35 тонн вартістю 2 583,33 грн., а
фактично за договором купівлі-продажу
та видатковою накладною поставлено
було насіння соняшника у кількості 35
тонн вартістю 2 583, 33 грн.

Таким чином, відносно зазначених
контрагентів, позивачем, на думку
податкового органу, було завищено
податковий кредит на суму 25 458 грн.

Представник позивача, зазначені
порушення не визнав, суду пояснив, що
податкова накладна від 07.10.2013 року № 28/2
по ФГ «Кубань» та податкова накладна
від 17.10.2013 року № 92 по СТОВ «Мощенське»
сформовані без порушень, зазначених
податковою інспекцією, та повністю
відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК
України, на користь чого свідчить їх
прийняття та реєстрація в Єдиному
реєстрі податкових накладних.
Представник позивача зазначив, що при
проведенні перевірки податковим
ревізором-інспектором переглядались
копії податкових накладних, а не їх
оригінали, тому висновки зазначені в
акті не відповідають дійсності, на
підтвердження чого, в якості письмових
доказів, представлені зазначені
податкові накладні.

Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201
ПК України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Суд, за результатом дослідження
податкової накладної № 9/2 від 17.10.2013
року, виданої Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Мощенське» (т.1 арк.
164) встановив, що в розділі
«номенклатура товарів/послуг
продавця» зазначено «насіння
соняшнику». За результатом дослідження
податкової накладної № 28/2 від 07.10.2013
року, виданої Фермерським
господарством «Кубань» (т.1 арк. 169),
судом встановлено наявність підпису
особи, що склала податкову накладну
(ОСОБА_3) та печатки ФГ «Кубань».

З урахуванням викладеного, суд
вважає висновки податкового органу в
зазначеній частині спростованими
фактичними обставинами справи.

Відносно інших порушень,
податковим органом зазначено, що ПП
«Бессарабія-В» сформовано податковий
кредит з постачальниками, які мають
ознаки ризиковості.

Так відносно контрагенту
позивача ТОВ «Світанок-1» встановлено,
що зазначене товариство має стан
платника 30 «в стані переходу до іншої
ДПІ». Згідно листа - відповіді
Ширяївського відділення Миколаїської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
від 25.01.2014 року № 263/2200, серед іншого
зазначено, що ТОВ «Світанов-1» має
ризики формування податкової вигоди
третім особам, оскільки наявна
кількість земельної ділянки, залишки
продукції та можливий обсяг реалізації
продукції власного виробництва за
поточний рік ставлять під сумнів факт
реалізації такої кількості продукції
як сільгоспвиробника в обсягах, які
задекларовано підприємством в
деклараціях по ПДВ за вересень, жовтень
2013 року та віднесення його до реального
сектору економіки.

Також відносно даного
контрагенту зазначено, що на запит
Ширяївського відділення Миколаївської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
від 30.10.2013 року № 2683, про надання
інформації та її документального
підтвердження ТОВ «Світанок-1» надало
відповідь про неможливість надати
витребуємо інформацію через втрату
первинної документації. (по
взаємовідносинам з якими
контрагентами та за який період був
запит в акті перевірки не зазначено, на
розгляд суду запит не представлений).

На обґрунтування ознак
ризиковості вказаного товариства,
податковим органом зазначено також
його не знаходження за попередньою
адресою реєстрації та за новою
податковою адресою в м. Києві.

Перевіряючи обґрунтованість
висновків податкового органу суд
встановив.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 16.07.1999
р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України, від 16.07.1999, № 996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

На підтвердження реальності
господарських правовідносин з
зазначеним контрагентом, позивачем в
якості письмових доказів були наданні
первинні документи, а саме: договір
купівлі-продажу № 30/09/5 від 30.09.2013 року
на придбання сільгосппродукції
(соняшника) з додатковими угодами;
рахунки на оплату; видаткові накладні;
податкові накладні; платіжні
доручення; складські квитанції;
реєстри товарно-транспортних
накладних; лабораторні аналізи
зразків; товарно-транспортні накладні.

Представник позивача суду
пояснив, що товар (соняшник) придбаний
у ТОВ «Світанок-1» був використаний ПП
«Бессарабія-В» у подальшій діяльності
підприємства, а саме для виготовлення
олії, шроту, пелет. У ПП «Бессарабія-В»
є власна сертифікована лабораторія,
для безвідходного виробництва
встановлена лінія грануляції лузги
соняшника в паливні гранули.
Виготовлена з придбаного товару
соняшникова олія ПП «Бессарабія-В»
використана в межах власної
господарської діяльності, на
підтвердження чого позивачем
представлений зовнішньоекономічний
контракт на експорт нерафінованої
олії з насіння соняшника.

Згідно положень п. 198.1, 198.2, 198.6 ст.
198 Податкового Кодексу України, право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно положень п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8 ст. 201
Податкового Кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що у період який
перевірявся, ТОВ «Світанок-1» було
видано позивачу податкові накладні,
які за формою та змістом повністю
відповідають вимогам податкового
законодавства, зареєстровані
позивачем в реєстрі отриманих
податкових накладних та включені до
складу податкового кредиту та
відображені у бухгалтерському обліку
та податковій звітності.

Судом встановлено, що на час
здійснення господарських операцій з
позивачем, ТОВ «Світанок-1» було
зареєстрованим у встановленому
законом порядку (Витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 28.03.2014
року № 18432799, станом на 29.09.2013 року). ТОВ
«Світанок-1» на час укладення
правочинів з позивачем було
зареєстровано платником податку на
додану вартість згідно Свідоцтва №
200046991, дата анулювання реєстрації
платника ПДВ - 20.03.2014 року. Згідно листа
Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 15.04.2014 року № 1297,
вбачається декларування податкових
забов'язань останнього з ПДВ за
вересень, жовтень 2013 року.

Відповідно до положень ст. 61
Конституції України, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Такої самої інституції
дотримається Європейський суд з прав
людини, рішення якого є обов'язковими
до виконання вітчизняними судами.

Так, відповідно до правової позиції
Європейського суду з прав людини
(рішення по справі «Інтерсплав проти
України», «Булвес АД» проти Болгарії»,
коли державні органи володіють
інформацією про зловживання у системі
оподаткування конкретною компанією,
вони мають вжити відповідних заходів
саме до цього суб'єкта, а не поширювати
негативні наслідки на інших осіб за
відсутності зловживань з боку цих осіб.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку та погоджується
з доводами позивача, що дані, викладені
в акті перевірки, не можуть бути
безумовною підставою для встановлення
факту порушень податкового
законодавства з боку позивача,
оскільки вони жодним належним доказом
не підтверджені. Крім того, доводи
податкового органу, викладені в якості
аналізу довідок та листів - відповідей
на запити, суд вважає суб'єктивним
судженням, оскільки жодного акту
виїзної перевірки ТОВ «Світанок-1», в
якому б встановлювались виробничі
потужності даного контрагенту, до суду
не представлено.

Згідно акту перевірки судом
встановлено, що ПП «Бессарабія-В»
включило до складу податкового кредиту
податкові накладні, отримані від: ППСП
«Березине» від 08.10.2013 року № 9/2 та від ПП
«Артанія-Агро» від 18.11.2013 року № 13/2. На
думку податкового органу, зазначені
податкові накладні включені до складу
податкового кредиту за листопад 2013
року з порушенням положень п. 201.4 ст. 201
ПК України в частині не відповідності
дати їх виписки даті виникнення
податкового зобов'язання.

Відповідно до положень п. 187.1 ст. 187
Податкового Кодексу України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Згідно з положенням п. 201.4 ст. 201
Податкового Кодексу України,
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Відповідач, в обґрунтування своїх
висновків приводить положення п. 198.2
ст. 198 Податкового кодексу, з невірним
викладенням її змісту.

Так, відповідно до положень п. 198.2 ст. 198
ПК України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідач в акті перевірки зазначає,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
отримання видаткової накладної, що є
невірним трактуванням закону, яке
призвело до хибних висновків.

Судом встановлено, що податковим
органом також невірно зазначено дату
платіжного доручення на суму 135 000 грн.,
згідно якого ПП «Артанія-Агро»
отримало плату за соняшник. Відповідач
в акті перевірки зазначає, що платіжне
доручення № 1077 від 20.11.2013 року,
фактично оплата була проведена
платіжним дорученням № 5059 від 18.11.2013
року, у зв'язку з чим порушення
позивачем п. 201.4 ст. 201 ПК України судом
не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд прийшов до
висновку, що позивач довів суду ті
обставини, на які посилався в
обґрунтування позовних вимог і вони
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний
позов Приватного підприємства
«Бессарабія-В» до Арцизької об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеської області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеської
області № та № від 08.02.2014
року.

Забов'язати Державну казначейську
службу України стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області у розмірі 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 копійок на
користь Приватного підприємства
«Бессарабія-В».

У виконавчому листі зазначити як
боржника Державний бюджет України в
особі Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Н.В.Бжассо

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Арцизької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеської області №
та № від 08.02.2014 року.

Забов'язати Державну казначейську
службу України стягнути судові витрати
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунка
Арцизької об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області у розмірі 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 копійок на
користь Приватного підприємства
«Бессарабія-В».

25 квітня 2014 року.