Справа № 826/3871/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року 16:00 № 826/3871/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доВідділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києвіпровизнання протиправним дій та
скасування постановивстановив:
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся
із адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві (далі також -
відповідач), в якому просить:
1. визнати протиправними дії
державного виконавця Московенка С.М.
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві по відкриттю
виконавчого провадження № 41324847 по
стягненню з ОСОБА_1 на користь держави
штрафу в розмірі 986,00 грн. на підставі
постанови ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України в м. Києві № 842794 від 08.10.2013
2. скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження від
20.12.2013 р. № 41324847.
У судове засідання позивач прибув.
Представник відповідача, належним
чином повідомлений про судове
засідання, не з'явився.
Відповідно до частини шостої ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов до висновку про
розгляд справи у письмовому
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що відповідачем в порушення вимог ч. 5
ст. 20 Закону України «Про виконавче
провадження» копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
20.12.2013 р. направлено боржнику не на
наступний день після прийняття, а лише
15.03.2014 р. Наведені факти, на думку
позивача, свідчать про те, що в березні
2014 р. постанову ВДАІ Голосіївського РУ
ГУ МВС України в м. Києві № 842794 від
08.10.2013 р. було звернуто до виконання з
порушенням встановлених ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
строків пред'явлення документів до
Представник відповідача в судовому
засіданні 08.04.2014 р. проти позову
заперечував з тих підстав, що
державним виконавцем вчинялись дії
відповідно до вимог чинного
законодавства, надав суду копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження та постанови ВДАІ
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві № 842794 від 08.10.2013 р. в справі про
адміністративне правопорушення.
На вимогу суду надати належним чином
завірені копії матеріалів виконавчого
провадження відповідачем докази не
надано. З урахуванням зазначеного, суд
розглядає справу за наявними в ній
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що постановою державного
виконавця Московенка Сергія
Михайловича відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві від 20.12.2013 р. ВП №41324847 відкрито
виконавче провадження щодо
примусового виконання постанови ВДАІ
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві № 842794 від 08.10.2013 р. в справі про
адміністративне правопорушення про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
штрафу в розмірі 986,00 грн. Документ
вступив в законну силу - 18.10.2013 р.
Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
Відповідно до ст. 1 Закону України від
21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (далі - державні виконавці).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону України «Про виконавче
Відповідно до статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню, в тому числі,
такі виконавчі документи: постанови
органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.
Вимоги до виконавчого документа
визначено у статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження». Так, у
виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я
та по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
4) резолютивна частина рішення;
5) дата набрання законної (юридичної)
6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.
Згідно вимог статті 22 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:
1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;
2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено
Строки, зазначені у частині першій
цієї статті, встановлюються для:
1) виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного
дня після його постановлення;
2) виконання рішень комісій по трудових
спорах - з дня видачі посвідчення на
примусове виконання рішення;
3) інших виконавчих документів з
наступного дня після набрання ними
юридичної сили, якщо інше не
передбачено законом.
Як підтверджується матеріалами справи,
постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено щодо примусового
виконання постанови № 842794, виданої
08.10.2013 р. В постанові визначено, що
документ вступив у законну силу 18.10.2013
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.
Так, наступним робочим днем після 20.12.2013
- було 21.12.2013 р. Судом встановлено, що
відповідач на адресу боржника скерував
постанову про відкриття виконавчого
провадження, як вбачається з відбитку
поштового штемпеля, лише 15.03.2014 р.
простою кореспонденцією, тобто понад
два місяці від встановлено
законодавством строку направлення.
Отже, в даному випадку відповідачем
суттєво порушено норми Закону України
«Про виконавче провадження» щодо
строків направлення сторонам
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Та, в даному випадку,
судом приймаються до уваги твердження
позивача, що постанову в справі про
адміністративне правопорушення було
фактично звернуто до виконання в строк
понад три місяці з дня набрання нею
чинності, тобто з порушенням строків
пред'явлення до виконання.
Крім того, відповідачем не надано суду
належний та допустимий доказ прийняття
постанови про відкриття виконавчого
провадження саме 20 грудня 2013 р.,
оскільки саме цей факт позивач ставив
під сумнів. Зокрема, на вимогу суду
відповідачем не надано належним чином
завірених копій матеріалів
виконавчого провадження.
З огляду на зазначене, суд вважає, що
відповідач протиправно виніс
постанову про відкриття виконавчого
Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Однак, державним виконавцем не в повній
мірі виконано передбачені статтею 11
Закону України «Про виконавче
провадження» обов'язки.

Частиною першою статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець на підставі
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

Таким чином, суд вважає, що при
прийнятті оскаржуваної постанови
відповідач діяв протиправно та
постанова підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
69, 71, 94, 97, 112, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправними дії державного
виконавця Московенка С.М. відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві по відкриттю
виконавчого провадження № 41324847 по
стягненню з ОСОБА_1 на користь держави
штрафу в розмірі 986,00 грн. на підставі
постанови ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України в м. Києві № 842794 від 08.10.2013 р.

3. Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 20.12.2013 р. №
41324847.

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна