Справа № 826/307/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/307/14
Головуючий у 1-й інстанції: Головань
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними, зобов'язати вчинити
дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 03
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними, зобов'язати вчинити дії
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. Свої вимоги апелянт
обгрунтовує тим, що відповідачем було
порушено положення Закону України «Про
доступ до публічної інформації» та
Конституції України, залишивши без
відповіді більшість запитань, які були
викладенні позивачем у запиті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення апелянта та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
20 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області з запитом «Про
реалізацію ст.23 (оскарження рішень, дій
чи бездіяльності) Закону України «Про
доступ до публічної інформації», у
якому просив надати достовірну, точну
та повну інформацію щодо наступних
питань:

1.Чи відповідає садовий будинок та
сарай (господарська споруда, туалетні
ями), які побудовані громадянкою ОСОБА_3
по АДРЕСА_1 проекту і вимогам,
санітарним нормам і правилам. Якщо не
відповідають, то які норми порушені?

2.Чи побудовані на території
домоволодіння за вказаною адресою
вигрібні ями, ями для стічних вод,
дренажні, каналізаційні ями або ями для
нечистот? Якщо так, то вказати, які саме
мають місце та цільове призначення?

2.1.Чи дотримані при будівництві
вказаних ям санітарні та будівельні
норми та правила? Якщо так, то які є
відступи від даних норм?

2.2.На яких підставах ґрунтується
твердження відповідача про те, що
туалетні ями розміщені, окрім однієї,
між нашими садовими будинками, на
території земельної ділянки сусідки, в
т.ч. як відповідно плану забудови
території товариства-це місцевий
проїзд на ділянку позивача? Зі слів
сусідки, місцевий проїзд - це її власна
територія, вона неодноразово
пропонувала винести за її межі
газопровід та електропровід. Чи
передбачено, у разі наявності
невідповідності планів земельних
ділянок, інформування державних та
правоохоронних органів? Якщо так, то
кому і яка інформація була направлена?

3.28 травня 2008 року була винесена
постанова №89 про накладення штрафу на
громадянку ОСОБА_3 за порушення ДБН при
забудові земельної ділянки.

3.1.Які порушення містобудівного
законодавства були предметом розгляду
та які були здійснені приписи і яким
чином здійснювався контроль за їх
виконанням?

3.2.Вказати перелік заходів, вжитих з
того часу, для поновлення порушених
прав та законних інтересів позивача.

4.Чи існує правова норма, яка обмежила б
видачу технічної документації БТІ у
разі забудови будинків з порушенням
ДБН, а саме: вихід її частини за межі
контура ділянки, ігнорування червоних
ліній та ліній забудови, розміщення
дренажних туалетних ям біля садового
будинку?

4.1.У разі наявності такої, чому дане
питання не знайшло відображення у
листах-відписках та запитах на
отримання інформації?

4.2.Чи передбачали плани-завдання на
перевірки при розгляді питань
наявності розбіжності у технічному
паспорті БТІ, сумнівності оформлення
права власності на нерухоме майно,
позбавлення позивача доступу до його
земельної ділянки шляхом
«приватизації» місцевого проїзду,
унеможливлення заїзду вантажного та
спеціального транспорту із-за звуження
радіусу заїзду з основної
(вул.Виноградна) на місцевий проїзд?
Якщо так, то де інформація з цього
питання?

5.До облаштування фундаменту та наміру
сусідки посадки садового будинку на
частину дороги (місцевого проїзду) на
залишену на прийомі у головного
архітектора Бориспільського району
заяву надійшла відписка про те, що
питання захвату дороги під частину
садового будинку має вирішувати
правління. На довідку з товариства про
відмову ОСОБА_3 набути членство,
послідувала відписка про те, що
відповідно до ст.8 Закону України «Про
звернення громадян» повторні
звернення не розглядаються, якщо перше
вирішене по суті.

5.1.Вказати правову норму (статтю
закону), де захват земель загального
користування та забудова за межами
контура ділянки відноситься до
компетенції керівних органів
товариства.

5.2.Надати копії документів, рішень, які
б свідчили про вирішення (яких) питань
та в чому їх суть?

5.3.Надати копії документів - висновків,
де відображались би вжиті заходи для
поновлення порушень моїх прав,
призупинення самочинної забудови? Чи
передбачені подібні заходи, і чому не
були розслідувані?

5.4.Надати копію рішення (висновки), його
суть, мотиви відмови та порядок
оскарження.

5.5.Яким чином (процедура) прийняття
рішень - комісійне/колегіальне чи на
убачання окремої особи (одноособово).
Чи забезпечується документальне
оформлення винесення рішення? Яким
чином проводиться звірка вирішених по
суті питань першого та повторного
звернень?

5.6.Чи проводиться аналіз звернень
громадян? Яку частину складають
повторні звернення у разі їх
задоволення після первинної подачі?

6.В одній із відписок до прокуратури
щодо законності облаштування поблизу
садового будинку п'яти дренажних
туалетних ям та ям для нечистот було
вказано про те, що інспекція
неодноразово проводила виїзди -
перевірки, ОСОБА_3 оштрафована, мої
повторні звернення розглядатися не
будуть.

6.1.Надати копії актів (довідок)
результатів неодноразових перевірок
та чому вони не надані для
ознайомлення? Надати копії
план-завдань на проведення перевірок?
Який результат планувалося отримати?

6.2.Які документи були витребувані та
надані при дослідженні (перевірці)
облаштування п'яти каналізаційних ям
біля садового будинку? Чи був наданий
належний дозвіл, проекти та протоколи
випробувань на туалетні ями? Чому вони
не були витребувані?

6.3.Якими ДБН регламентується порядок
облаштування туалетних ям та ям для
нечистот? На якій відстані від будинку
розміщуються туалетні ями?

6.4.Хто надав дозвіл на побудову та
експлуатацію туалетних ям? Чи була
предметом розгляду експлуатація
системи каналізації, як створення
санітарно-епідеміологічної катастрофи
в мікрорайоні та загрозою здоров'ю
членам родини позивача? Хто має
компенсувати завдані позивачу
матеріальні та моральні збитки? На
сьогодні вода не придатна для вживання.

6.5.Чи був витребуваний технічний
паспорт БТІ? Які мались підстави для
того, щоб не внести до вказаного
документу туалетні ями та ями для
нечистот? Чи вбачаєте в цьому порушення
чинного законодавства, законних прав
та законних інтересів позивача?

7.Відповідно до ст.15 Закону України «Про
звернення громадян» обов'язком
керівника органу при розгляді
клопотань є об'єктивно та своєчасно їх
розглядати, перевіряти викладені в них
факти, приймати рішення і забезпечити
їх виконання. Надати копії прийнятих
рішень, та яким чином забезпечується
контроль їх виконання? Які підстави
обмежувати вичерпні заходи реагування,
заохочували порушення прав та
інтересів позивача?

8.Надати підстави для відмови у
визначенні червоної лінії та лінії
забудови.

8.1.Чи були досліджені відхилення від
ДБН відносно до червоної лінії? Надати
копії рішень, які б забезпечували
приведення відступів від ДБН/СНІП у
правову норму.

8.2.Надати механізм реалізації вимог
норм і правил щодо розміщення проїздів
шириною 3,5 м не ближче 5 м від стін для
проїзду пожежних машин;

9.Надати підстави для відмови у наданні
інформації та правових норм, які
визначають радіус заїзду-з'їзду з
основної (вул.Виноградна) до місцевого
проїзду, ширини основної дороги у
районі господарської споруди;

10.Надати визначення, до якої категорії
споруд відносяться гаражі, сараї,
ангари? Чи дозволяє чинне
законодавство розміщення їх на лінії
забудови? Вказати заходи щодо
приведення даних відступів від ДБН у
відповідність до вимог чинного
законодавства?

11.Надати пункт та ДБН, які визначають
відстань між 2-поверховими будинками з
вікнами у торцях; обґрунтувати, що
наявна відстань між нашими будинками
не є порушенням прав позивача?

11.1.Хто надав ОСОБА_3 дозвіл на зміну
посадки садового будинку з іншої
частини ділянки під будинок позивача?
Надати підстави відмови у розгляді та
висвітленні даного відступу від норм
та правил?

12.Надати копії рішень, суть їх, які були
підставами для притягнення до
відповідальності за порушення правил
містобудування. Які надавалися приписи
та терміни їх усунення?

12.1.Яка періодичність притягнення
винних до відповідальності? Надати
процедуру (механізм) забезпечення
контролю за виконанням приписів?

13.Надати копії документів-висновків, де
відображалися б вжиті заходи для
поновлення порушених моїх прав,
призупинення самочинної забудови. Чи
передбачалися подібні заходи, і чому не
були реалізовані?

02 грудня 2013 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області у своєму листі
№7/10-70/0212/09/02 надала позивачу відповідь,
у якій повідомлено про вжиті щодо
ОСОБА_3 заходи - проведення перевірок
дотримання вимог містобудівного
законодавства, винесення постанов про
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення
містобудівного законодавства;
відсутність підстав для надання
позивачу копій документів про
притягнення до адміністративної
відповідальності щодо ОСОБА_3;
віднесення питання щодо забезпечення
площі для ведення господарської
діяльності на ділянці та дотримання
вимог нормативної тривалості
інсоляції територій суміжних ділянок
до ДБН 360-92 «Планування і забудова
міських і сільських поселень» -
«Забудова нових і реконструкція
існуючих територій дачних і
садівницьких товариств та об'єднань
громадян». Також позивачу повідомлено,
що інші поставлені у запиті питання
стосуються доступу до інформації, яка
не отримувалась та не створювалась
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області під час реалізації
своїх повноважень, тому не може бути
надана.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, дійшов
висновку щодо необґрунтованості
позовних вимог з огляду на те, що
відповідь за запит була надана у
повному обсязі та відповідно до Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», у відповідності до
повноважень, якими наділений
відповідач.

Колегія суддів за наслідками
апеляційного перегляду дійшла
наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються, серед іншого,
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.22
вищевказаного Закону розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту в таких випадках:
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації. Розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником (ч.ч.2,3 ст.22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації»).

Згідно ч.4 ст.22 вищевказаного Закону, у
відмові в задоволенні запиту на
інформацію має бути зазначено:
прізвище, ім'я, по батькові та посаду
особи, відповідальної за розгляд
запиту розпорядником інформації; дату
відмови; мотивовану підставу відмови;
порядок оскарження відмови; підпис.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду. Запитувач має
право оскаржити: відмову в задоволенні
запиту на інформацію; відстрочку
задоволення запиту на інформацію;
ненадання відповіді на запит на
інформацію; надання недостовірної або
неповної інформації; несвоєчасне
надання інформації; невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; інші рішення,
дії чи бездіяльність розпорядників
інформації, що порушили законні права
та інтереси запитувача. Оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
розпорядників інформації до суду
здійснюється відповідно до КАС
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є членом Гнідинського
садівничого товариства «Мрія-1» та має
у своїй власності земельну ділянку
розміром 0,12 га, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю серії КВ №001582 від 15
листопада 1995 року.

20 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області з запитом «Про
реалізацію ст.23 (оскарження рішень, дій
чи бездіяльності) Закону України «Про
доступ до публічної інформації», у
якому просив надати достовірну, точну
та повну інформацію, яка стосується
законності проведення будівельних
робіт ОСОБА_3 як власника земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1, що є
суміжною земельною ділянкою до ділянки
позивача.

Відповідач у своєму листі №7/10-70/0212/09/02
від 02 грудня 2013 року зазначив, що
надання відповіді на запит позивача
від 20 листопада 2013 року в порядку
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», є неможливим,
оскільки позивач просить надати
інформацію, що не створювалась і не
перебуває у розпорядженні Інспекції,
тому не є публічною. Позивачу вже
надавались відповіді на його звернення
щодо перевірок дотримання
законодавства під час проведення
будівельних робіт ОСОБА_3 в межах тієї
інформації, яка наявна у Інспекції та
може бути надана позивачу згідно
чинного законодавства. Відповідач
зазначає, що згідно чинного
законодавства Інспекція не
уповноважена розглядати земельні
суперечки між власниками суміжних
землеволодінь, оскільки це відноситься
до повноважень інших органів.
Матеріали справ про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за порушення містобудівного
законодавства не можуть бути надані
позивачу на його запит, оскільки це є
порушенням ч.2 ст.14 Закону України «Про
захист персональних даних». Також
відповідач зазначає, що роз'яснення
застосування положень чинного
законодавства, в тому числі, і норм ДБН,
до його компетенції не відноситься.

Відповідачем також зазначено, що за
зверненням позивача неодноразово були
проведені перевірки дотримання
містобудівного законодавства ОСОБА_3,
за результатами чого виносилися
протоколи по справі про
адміністративне правопорушення та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
зокрема, протокол №158 від 13 грудня 2011
року, у якому зафіксовано
правопорушення - проведення ОСОБА_3
будівництва індивідуального садового
будинку та реконструкцію гаражу без
дозволу Інспекції, що є порушенням
вимог ст.ст. 23, 28, 29 Закону України «Про
планування та забудову територій» та
ст.5 Закону України «Про основи
містобудування» та експлуатація
садового будинку без прийняття в
експлуатацію, що є порушенням ст.39 ч.1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», в
результаті чого Інспекцією винесено
постанову №690 від 14 грудня 2011 року по
справі про адміністративне
правопорушення, якою за виявлені
порушення на ОСОБА_3 накладено штраф у
розмірі 850,00 грн.

Крім того, у грудні 2012 року Інспекцією
проведено перевірку дотримання вимог
містобудівного законодавства ОСОБА_3,
за результатами якої складено протокол
по справі про адміністративне
правопорушення, постанову №2972 від 13
грудня 2012 року, якою на ОСОБА_3
накладено штраф у розмірі 6800,00 грн. на
підставі ч.ч.1,12 ст.96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивачем подано запит від
20 листопада 2013 року до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області в порядку
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», проте, зміст
запиту (перелік поставлених питань)
свідчить про те, що частина поставлених
питань не стосується запиту
інформації, що є публічною в розумінні
вказаного Закону, оскільки до
публічної інформації, розпорядником
якої є Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, відноситься
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
Інспекцією своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
Інспекції. До такої інформації згідно
змісту запиту відноситься лише
інформація, що міститься у матеріалах
перевірок дотримання ОСОБА_3 вимог
містобудівного законодавства,
оскільки ця інформація створюється в
процесі виконання Інспекцією своїх
повноважень. Вся інша запитувана
інформація публічною в розумінні
закону не є, зокрема, згідно запиту
позивач фактично просить відповідача
висловити свою точку зору щодо
дотримання при будівельних роботах у
суміжному домоволодінні вимог
санітарних норм, ДБН, проте, ставлення
Інспекції до вказаного питання може
бути висловлене виключно за
результатами відповідної перевірки
дотримання містобудівного
законодавства, тоді як не може
міститися у листуванні на звернення
позивача, Інспекція, як суб'єкт владних
повноважень, не зобов'язана та не має
права надавати роз'яснення щодо
дотримання чи порушення законодавства
під час проведення будь-яких робіт.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08 квітня
2011 року №439/2011, основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства,
зокрема, здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань.

Згідно п.4 вищевказаного положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, організовує та
забезпечує виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до її компетенції; приймає в
експлуатацію закінчені будівництвом
об'єкти, видає відповідні сертифікати;
реєструє повідомлення про початок
виконання підготовчих та будівельних
робіт, декларації про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації та у визначених
законодавством випадках відмовляє в
реєстрації таких декларацій; у
визначених законодавством випадках
видає дозволи на виконання будівельних
робіт, відмовляє у видачі таких
дозволів, анулює дозволи на виконання
будівельних робіт; здійснює в межах
своїх повноважень державний контроль
за дотриманням: юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
перепланування та реконструкції
(дообладнання) житлового фонду,
будівель громадського призначення,
елементів упорядження територій для
задоволення потреб осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення;
юридичними і фізичними особами
державних стандартів, норм і правил у
сфері благоустрою, за винятком
контролю у сфері
квітково-декоративного насінництва;
суб'єктами у сфері
житлово-комунального господарства
правил і норм технічної експлуатації
житлових будинків, користування
прибудинковими територіями та правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків; здійснює
контроль за виконанням приписів про
усунення порушень вимог законодавства
у сферах містобудівної діяльності,
державних будівельних норм, стандартів
та правил, у сфері житлово-комунального
господарства; проводить перевірки:
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються у будівництві, вимогам
державних стандартів, будівельних
норм і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням; своєчасності та якості
проведення передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомок, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством випадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації;
наявності у виконавця будівельних
робіт у передбачених законодавством
випадках сертифікатів на будівельні
матеріали, вироби і конструкції;
дотримання встановленого порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів; дотримання
власниками/співвласниками будівель,
споруд та інженерних мереж правил
обстежень, оцінки технічного стану та
паспортизації виробничих будівель і
споруд; розглядає справи про
правопорушення у сферах містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства з прийняттям відповідних
рішень; зупиняє підготовчі та
будівельні роботи, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт; виконує функції
замовника робіт зі знесення самочинно
збудованих об'єктів будівництва.

Відповідно до п.5 зазначеного Положення
Держархбудінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, видавати обов'язкові до
виконання приписи щодо: усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт; усунення порушень вимог
законодавства у сфері
житлово-комунального господарства;
складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства;
складати протоколи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства,
накладати штрафи відповідно до
законодавства; здійснювати контроль за
виконанням виданих приписів про
усунення порушень; здійснювати
претензійно-позовну роботу, звертатися
до суду з позовами щодо захисту своїх
прав та законних інтересів, а також
інтересів держави з питань державного
архітектурно-будівельного контролю та
контролю у сфері житлово-комунального
господарства;

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що
відповідно до Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, Закону України «Про доступ до
публічної інформації», частина питань,
які були викладені позивачем у запиті
від 20 листопада 2013 року «Про реалізацію
ст.23 (оскарження рішень, дій чи
бездіяльності) Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
поданого до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, підпадають під
визначення публічної інформації, яка
була отримана та сворена відповідачем
внаслідок виконання своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством, та
знаходиться в його розпорядженні, тому
відсутність на більшість питань
відповіді у листі №7/10-70/0212/09/02 від 02
грудня 2013 року є протиправною
бездіяльністю відповідача, що призвела
до порушення права позивача на доступ
до публічної інформації. Зокрема,
відповідачем фактично не надано
відповідей на питання, що стосуються
домоволодіння (садового будинку з
господарськими спорудами) ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1, дотримання норм
містобудівного законодавства при
будівництві якого перевірялось
відповідачем, а саме: які складові
домоволодіння досліджувались під час
перевірок, чи були виявлені порушення
вимог чинного законодавства при їх
будівництві, які заходи
застосовувались для усунення
виявлених порушень, яким чином
здійснювався контроль за виконанням
приписів щодо усунення виявлених
порушень, чи усунуті виявлені
порушення та яким чином.

При цьому, у відповідності до ч.3 ст.22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником. Однак,
відповідачем не виконані вимоги ч.3 ст.22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» та не направлено
запит позивача в частині викладених
питань щодо надання інформації, якою не
володіє відповідач, належному
розпоряднику інформацією.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку щодо
протиправності дій відповідача при
наданні неповної відповіді по суті
інформаційного запиту та необхідності
зобов'язання відповідача повторно
розглянути та надати відповідь на
запит ОСОБА_2 від 20 листопада 2013 року в
порядку та строки, передбачені Законом
України «Про доступ до публічної
інформації».

При цьому, судом не встановлено
правових підстав для задоволення вимог
позивача щодо зобов'язання відповідача
здійснити виконання вимог
законодавства внаслідок проведеного
контролю за виконанням виданих
приписів про усунення порушень при
здійсненні будівництва садового
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, вжити належних заходів шляхом
подання про примусове знесення
незаконно побудованої споруди, а також
здійснення замірів ширини дороги,
оскільки згідно заяви ОСОБА_3 від 24
грудня 2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області 31 грудня 2013 року
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, що
свідчить про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта
згідно ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Крім того, згідно п.п.3, 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. При цьому, позивачем у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Разом з тим, в позовній заяві,
доповненнях до адміністративного
позову, в поясненнях суду та
апеляційній скарзі ОСОБА_2 не доведено
та не надано будь-яких доказів на
підтвердження того, що моральна шкода
спричинена незаконними діями або
бездіяльністю відповідача, не
обґрунтовано її розмір та не зазначено,
які саме моральні або фізичні
страждання чи інші негативні явища
заподіяні позивачеві та чим це
підтверджується, що свідчить про
безпідставність заявлених позовних
вимог в зазначеній частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому
постанова Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 березня 2014 року
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 березня 2014 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області щодо
надання неповної відповіді по суті
інформаційного запиту ОСОБА_2.

Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області повторно розглянути
та надати відповідь на запит ОСОБА_2 від
20 листопада 2013 року в порядку та строки,
передбачені Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 05
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя

Мацедонська В.Е.

Судді:

Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.