Справа № 816/1215/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1215/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Колодяжний Д.В.,

представника позивача - Плахотничий
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Карлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2014 року Карлівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в сумі 1 269,36 грн.

У ході судового розгляду справи
представником позивача подано суду
заяву про зменшення позовних вимог,
згідно якої, у зв'язку зі частковою
сплатою відповідачем податкового
боргу, сума, яку просили стягнути,
становила 512 грн. 96 коп.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Карлівська ОДПІ посилалась на те, що
за відповідачем рахується податковий
борг, який виник в результаті
самостійного декларування своїх
податкових зобов'язань з єдиного
податку.

Відповідно до вимог ст.59 Податкового
кодексу України, Карлівською ОДПІ
винесено податкову вимогу від 13.01.2014
року №331-17, яку було вручено ФОП ОСОБА_2
Відповідач податкову вимогу не
оскаржив і не виконав, таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим та підлягає сплаті.
Оскільки відповідачем вимоги
Карлівської ОДПІ залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча у справі наявні докази,
що він належним чином повідомлявся
про дату, час та місце судового
розгляду, причини неявки суду не
повідомив, ані заперечень проти
позову, ані клопотання про відкладення
чи розгляд справи без його участі не
надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований у встановленому
законом порядку як фізична особа -
підприємець 23.10.2012 року та перебуває
на податковому обліку в Карлівській
ОДПІ з 24.10.2012 року за №8264.

Відповідач перейшов на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності з 2012 року, на підставі
поданої ним заяви про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
29.10.2012 року.

Згідно із даними Карлівської ОДПІ, за
відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку за вересень 2013
року - березень 2014 року в сумі 512 грн. 96
коп., який виник внаслідок несплати
відповідачем самостійно
задекларованих поточних зобов'язань,
визначених у відповідності до вимог
п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України.

На даний час податковий борг з єдиного
податку відповідачем не погашено,
відтак, як на думку позивача, він
підлягає стягненню в судовому порядку.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі -мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу
України, фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб -підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:

1) для першої групи платників
єдиного податку - у межах від 1 до 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати;

2) для другої групи платників
єдиного податку - у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

29.10.2014 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до
Карлівської МДПІ із заявою про
застосування системи спрощеного
оподаткування та право сплати єдиного
податку.

Використовуючи це право у ході
здійснення підприємницької
діяльності, ФОП ОСОБА_2 було самостійно
задекларовано свої податкові
зобов'язання, але за період з вересня 2013
року по березень 2014 року ці
зобов'язання не були ним сплачені у
повному обсязі.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

В порушення вказаної норми,
відповідачем грошові зобов'язання
сплачені не були.

Таким чином, вказана сума є
узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Згідно з п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України
встановлено, що після закінчення
встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання
на суму податкового боргу
нараховується пеня.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Карлівською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 13.01.2014 року №331-17
на суму 782,16 грн., яку позивачем було
отримано.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ФОП ОСОБА_2
виконано не було, суму узгодженого
грошового зобов'язання до бюджету не
сплачено, що підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
законодавства про виконавче
провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу суду не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь місцевого бюджету
Варварівської сільської ради
податковий борг з єдиного податку в
сумі 512,96 грн. (п'ятсот дванадцять
гривень дев"яносто шість копійок ).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 22
квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков