Справа № 804/3726/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р. Справа №804/3726/14 10 год. 50
хвил. Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О. при
секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представника позивача
Данилова В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Придніпровський механічний завод» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Придніпровський механічний завод» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
лютого 2014 року №, яким збільшено
грошове зобов'язання з ПДВ на суму 20416
грн.

В обґрунтування позову зазначено
наступне:

- з акту перевірки від 22.01.2014 року
№154/9/1/31523315, складеного
Дніпродзержинською ОДПІ, можна дійти
висновку, що його складено із
порушенням вимог, встановлених
Податковим кодексом України і Порядком
№984, а отже він є незаконним. Крім того,
висновки наведені в акті від 22.01.2014 року
№154/9/1/31523315 всупереч
вищезазначеним нормам є
необ'єктивними, ґрунтуються на
припущеннях, а не на підставі дійсного
аналізу фінансово-господарської
діяльності підприємства. Акт перевірки
не надавався позивачу для підписання
та не надано можливості надати на нього
заперечення, замість цього він був
направлений поштою в одному
екземплярі, що унеможливило внесення
до нього заперечень і надавання
екземпляру акту відповідачеві;

- перевіркою не доведено, що поставка
товару не здійснювалася і він не
поставлявся до пункту призначення м.
Керч. В матеріалах перевірки не чітко
та не в повній мірі викладено зміст
порушень, не наведено конкретних
первинних документів та норм
законодавства, на підставі яких
зроблено висновок про порушення
товариством тих чи інших норм
нормативно-правових актів на шкоду
інтересам держави чи суспільства;

- у якості аргументів наведених
Дніпродзержинською ОДПІ в своєму акті
в обґрунтування своєї позиці щодо
«нереальності» здійснення операцій
вказується та обставина, що ТОВ
«Ланкорн» на момент проведення
перевірки відсутнє в місці свого
розташування, реєстрацію платнику ПДВ
даного підприємства анульовано 08.08.2013
року, та те, що не додано
товаро-транспортних накладних, які
підтверджують факт транспортування
товару на користь контрагента ТОВ
«Спецтехмонтаж-БК»;

- порушуючи принципи розподілу влади
відповідач присвоїв собі функцію суду
щодо визнання правочинів недійсними;

- укладені ТОВ «ПМЗ» та ТОВ
«Спецтехмонтаж-БК» договори
відповідають встановленим законом
вимогам, повністю виконані
підприємством і не можуть бути
віднесені згідно закону до нікчемних,
також відсутні судові рішення про
визнання їх недійсними;

- інших додаткових доказів, щодо
недійсності правочинів, окрім актів
зустрічних перевірок та витягів з
постанов слідчих ДПІ здійснених в
порядку досудового слідства, у
контролюючого органу немає;

- наданими для перевірки та до суду
первинними документами та матеріалами
підтверджуються факти здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Ланкорн», які відповідачем
протиправно та в порушення вимог
закону визнаються нікчемними та не
приймаються відповідачем документи
про отримання ТОВ «Спецтехмонтаж-БК»
товару за місцем їх призначення, що
підтверджує факт транспортування
даних товарів.

Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши, що в порушення вимог пункту
44.6 статті 44 Податкового Кодексу
України проведеною звіркою
документально не підтверджено жодним
первинним документом
фінансово-господарські відносини ТОВ
«Ланкорн» за період з лютого по липень
2013 року, ДПІ зазначає, що відсутні
оригінали та копії транспортних та
супроводжувальних документів, які
передбачено вимогами діючого
законодавства, що підтверджує
відсутність доказів фактичного
транспортування та відвантаження
товарів ТОВ «Ланкорн» на адресу
покупців.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу від 10.01.2014 року №11,
виданого Дніпродзержинською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, згідно підпунктів 78.1.1, 78.1.4
пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2, 79.3
статті 79 розділу II Податкового кодексу
України проведена позапланова
документальна невиїзна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю «Придніпровський
механічний завод» (код 31523315) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Ланкорн» (), за травень,
червень, липень 2013 року та відображення
вказаних взаємовідносин в
господарських операціях підприємства
та їх подальшої реалізації.

За результатами перевірки 22.01.2014 року
складений акт позапланової
документальної невиїзної перевірки
№154/9/1/31523315.

Згідно акту перевірки, контролюючим
органом отримана податкова інформація
щодо «нереальності» здійснення
операцій від Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС, а саме
акт «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Ланкорн», код за
» від 23.08.2013 року №11/22/3-38329461,
згідно якого 18.07.2013 року від УВБ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області отримано лист №332/7/08.1-13, в якому
зазначено, що:

- під час виконання функцій
запобігання, виявлення та припинення
корупційних діянь та інших
правопорушень, пов'язаних з корупцією
серед працівників податкових органів
отримана інформація, щодо використання
гілками тіньового бізнесу наступних
підприємств для формування податкової
вигоди та подальшої її реалізації
третім особам, в т.ч. ТОВ «Ланкорн» (код
за 1);

- зазначене підприємство належить до
вигодоформуючих, вигодотранзитуючих
підприємств, що здійснюють діяльність
з незаконного формування податкового
кредиту та його подальшу реалізацію
підприємствам реального сектору
економіки;

- формування податкового кредиту без
фактичного його внесення до бюджетного
фонду здійснюється шляхом згортання
податкових зобов'язань розрахунками
коригування сум ПДВ до податкової
декларації з ПДВ (ДІ) на податкових ямах
ТОВ «Альянс-Іст» (код за ) та
ТОВ «Імпекс Буд» (код за );

- схемну діяльність вказане
підприємство використовує з травня 2012
року, що підтверджується матеріалами
перевірок складених фахівцями ДПІ у
Бабушкінському районі по ТОВ
«Альянс-Іст» (акт від 26.04.2013 року
№1431/224/38113730) та довідка від 18.04.2013 року
№1317/153/38113730;

- листом ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 09.08.2013
року №3575/7/04-36-20-03-23 «Про відпрацювання
підприємств групи ризику», на
виконання наказу Міндоходів від 05.07.2013
року №245/ДСК, доведено переліки
ризикових СГ для відпрацювання по
деклараціях за липень 2013 року, в т.ч. ТОВ
«Ланкорн» код 38329461, в категорії
«транзитер» по взаємовідносинам з ТОВ
«Альянс Іст» код 38113730;

- відповідно до алгоритму
відпрацювання переліків СГ,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 05.07.2013 року
№245/ДСК «Про базову систему
оперативного реагування та подолання
проявів тіньової економіки», фахівцями
слідчого відділу Західно-Донбаської
ОДПІ проведено заходи щодо
відпрацювання ТОВ «Ланкорн», код 38329461,
а саме: здійснено виїзд за адресою
підприємства, в результаті чого
встановлено, що підприємство за
адресою не знаходиться. Зі слів
адміністратора приміщення гр. ОСОБА_4
(моб. тел.НОМЕР_1). таке підприємство
йому не відомо, договору на оренду
приміщення не складалося, за вказаною
адресою вищезазначене підприємство не
знаходиться;

- в ході проведення перевірки не
встановлено факту передачі товарів від
продавця до покупців, у т.ч. і у зв'язку з
відсутністю документів, що засвідчують
транспортування товару, згідно наказу
Міністерства транспорту України,
Міністерства і України від 29.12.1995 № 488/346
зазначено, що якщо товар доставляється
вантажним автомобілем, документом для
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника, оприбуткування їх
у вантажоодержувача, а також для
бухгалтерського обліку є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН. У ній повинні бути зазначені
відомості відправника товару (щодо
відвантаження товару) та його
отримувача (стосовно фактичного
отримання товару), вантажовідправник і
вантажоодержувач несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, вказаних ними в
товарно-транспортних документах;

- підприємством ТОВ «Ланкорн»
документально не підтверджено жодним
первинним документом факти здійснення
господарських відносин з платниками
податків у лютому - липні 2013 року.

Згідно акту перевірки, згідно договору
транспортних послуг від 15.05.2013 року
№00057 ТОВ «Ланкорн» (м. Павлоград,
експедитор) та ТОВ «Придніпровський
механічний завод» (м. Дніпродзержинськ,
замовник) укладено договір про надання
транспортних послуг, згідно якого
експедитор зобов'язаний від свого
імені та за рахунок коштів замовника
здійснювати комплекс робіт по
організації перевезень вантажів
автомобілями в міських, міжміських та
міжнародних сполученнях, фрахтуючи для
цих цілей автотранспорт третьої
сторони - Перевізника, а Замовник
сплачує ці послуги.

Згідно даних системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
встановлено, що ТОВ «Придніпровський
механічний завод» декларувало
податковий кредит по взаємовідносинам
з ТОВ «Ланкорн» на загальну суму ПДВ
16333,33 грн., у тому числі за травень 2013
року 3750 грн., за червень 2013 року 5000 грн.,
за липень 2013 року 7583,33 грн. ТОВ
«Придніпровський механічний завод»
кінцевим споживачем «сумнівного»
податкового кредиту сформованого за
рахунок ТОВ «Ланкорн».

Згідно висновку акту перевірки
перевіркою ТОВ «Придніпровський
механічний завод» враховуючи наявну
інформацію щодо «нереальності»
здійснення операцій з організації
вантажів ТОВ «Ланкорн» з ТОВ
«Придніпровський механічний завод»,
встановлено порушення пунктів 44.1, 44.3,
44.5, 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, у зв'язку
із чим завищено податковий кредит на
суму ПДВ 16333,33 тому числі: за травень 2013
року 3750 грн., за червень 2013 року 5000 грн.,
за липень 2013 року 7583,33 грн.

На підставі акту перевірки
контролюючим органом 17 лютого 2014 року
винесене оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №, яким
платнику податків збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ на суму 20416 грн., у
тому числі за основним зобов'язанням на
16333 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на 4083 грн.

Надаючи оцінку доводам позивача про
недоведеність порушень при укладенні
та виконанні правочинів, суд виходить
із того, що відповідно до підпункту 75.1.2
пункту 75.1 статті 75 документальні
перевірки проводяться на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Фактично, висновки, викладені в акті
перевірки контрагента, використані для
висновків акту перевірки позивача щодо
відсутності факту господарських
операцій, їх нікчемності та
недійсності, проте, такі доводи є
обґрунтованими лише за наявності
відповідних підстав, що
підтверджується доказами, що
відповідають вимогам допустимості та
належності.

Надаючи оцінку доводам контролюючого
органу про нікчемність та недійсність
правочинів, суд зазначає, що підстави
для визнання правочинів оспорюваними
та неоспорюваними є різними.

Так, згідно частин 1, 2 статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

З частин 1, 5 статті 203, частини 3 статті 228
Цивільного кодексу України вбачається,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; у разі
недодержання вимог щодо відповідності
правочину інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
такий правочин може бути визнаний
недійсним в судовому порядку.

Про такий розподіл свідчить й остання
редакція назви статті 228 Цивільного
кодексу України - «Правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, вчинений з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства».

Таким чином, стаття 228 Цивільного
кодексу України з 1 січня 2011 року, дати
набрання чинності відповідними
змінами, розподіляє правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, та правові наслідки
вчинення правочину з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
або без мети реального настання
правових наслідків, що ним обумовлені.

Суд зазначає, що визнання недійсними
оспорюваних правочинів відноситься до
компетенції суду, проте податковий
орган має право в акті перевірки
припустити, що певні правочини можуть
бути визнані судом недійсними, або
зробити висновок про їх нікчемність, у
зв'язку із порушенням правочином
публічного порядку.

У разі встановлення таких обставин
податкові органи мають вживати заходів
до встановлення винних осіб та
притягнення їх до кримінальної
відповідальності, або повідомлення
компетентних органів про виявлені
правопорушення, і лише отримавши
рішення компетентних державних
органів ґрунтувати на них власні
рішення.

В розглянутому спорі контролюючий
орган не надав будь-яких підтверджень
порушення публічного порядку, який був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним, тобто підстав
визнання правочину нікчемним в силу
закону. Не надані й судові рішення,
якими спірні договори визнані
недійсними.

З огляду на викладене, суд погоджується
з доводом позивача про не доведення
контролюючим органом при розгляді
справи нікчемність або недійсність
правочинів.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд виходить із того, що об'єктом
оподаткування є певні операції між
конкретними суб'єктами господарювання,
а не договори/правочини, укладені між
ними, або незаявленими в таких
операціях третіми особами.

Відсутність особи за
місцезнаходженням, відсутність
можливості перевірити первинні
документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними) або
встановлення порушення платником
податків правил оподаткування.

Тільки встановлення мети та факту
порушення публічного порядку, ухилення
від оподаткування або створення умов
для порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі обставини можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку, суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання
послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6
статті 189 Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 Кодексу),
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Також належить враховувати вимоги
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16
Положення, первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити, у тому
числі: зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Надаючи оцінку заявленим операціям,
які відображені в податковому обліку
позивача, суд зазначає, що з матеріалів
справи вбачається, що між ТОВ
«Спецмонтаж-БК» (замовник) та ТОВ
«Придніпровський механічний завод»
(виконавець) 22.04.2012 року укладений
договір №04/05-13 року, згідно умов якого
виконавець зобов'язався виготовити та
поставити замовнику
металоконструкції, загальною
кількістю 88,275 т за ціною 11500 грн. з ПДВ/т.
Поставка здійснюється на умовам СРТ
склад замовника за адресою АР Крим пос.
Приозерное, будівельний майданчик
цементного заводу «Альтцем».

Позивач заявляє, що укладення із ТОВ
«Ланкорн» договору від 15.05.2013 року №00057
здійснено з метою виконання постачання
по договору із ТОВ «Спецмонтаж-БК».

На підтвердження таких операцій
надано:

1) за травень 2013 року:

- від 17.05.2013 року акт транспортних
послуг №51701 та податкову накладну №241
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 24.05.2013 року акт транспортних
послуг №53102 та податкову накладну №542
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 31.05.2013 року акт транспортних
послуг №53103 та податкову накладну №543
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

2) за червень 2013 року:

- від 06.06.2013 року акт транспортних
послуг №60603 та податкову накладну №152
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 12.06.2013 року акт транспортних
послуг №61231 та податкову накладну №293
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 18.06.2013 року акт транспортних
послуг №61817 та податкову накладну №440
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 26.06.2013 року акт транспортних
послуг №62645 та податкову накладну №624
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

2) за липень 2013 року:

- від 04.07.2013 року акт транспортних
послуг №70407 та податкову накладну №155
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 17.07.2013 року акт транспортних
послуг №71704 та податкову накладну №1231
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 19.07.2013 року акт транспортних
послуг №71902 та податкову накладну №1427
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 26.07.2013 року акт транспортних
послуг №72601 та податкову накладну №2121
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.;

- від 27.07.2013 року акт транспортних
послуг №72701та податкову накладну №2221
на суму 7500 грн., у тому числі ПДВ 1250 грн.

Позивачем надані копії двох
товарно-транспортних накладних без
номера від 16.05.2013 року, від 17.05.2013 року
про перевезення автомобілем Рено
НОМЕР_2, водій ОСОБА_5, ОСОБА_6, без
зазначення автопідприємства,
вантажовідправник ТОВ
«Придніпровський механічний завод»,
вантажоодержувач ТОВ «Спецмонтаж-БК»,
пункт навантаження м.
Дніпродзержинськ, пункт розвантаження
м. Керч на перевезення
металоконструкцій в кількості 20 т.,
наявні інформація про здачу товару
ОСОБА_7 - без його підпису та зазначення
посади проставлена печатка позивача та
печатка ТОВ «Спецмонтаж-БК», підпис про
одержання без зазначення дати
отримання, доручення, ПІБ та посади
особи, що одержала вантаж, підписи
водіїв відсутні.

Також позивачем надані видаткові
накладні та акти приймання продукції
складені у м. Дніпродзержинськ, на
передачу металоконструкцій, що
складені між позивачем та ТОВ
«Спецмонтаж-БК».

Суд дійшов висновку, що по операціям
транспортування фактично надані
документи, якими не підтверджено зміст
і обсяг господарської операції та
іншої інформації, згідно з якою можливо
зробити висновок щодо реального
постачання товару від заявлених осіб,
товарно-транспорті документи складені
формально, без зазначення
автопідприємства.

Згідно «Переліку документів,
необхідних для здійснення перевезення
вантажу автомобільним транспортом у
внутрішньому сполученні»,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 25 лютого 2009 року
№207, для водія юридичної особи або
фізичної особи - підприємця, що
здійснює вантажні перевезення на
договірних умовах є необхідними
фотокопія ліцензії, засвідчена
автомобільним перевізником, або
ліцензійна картка; товарно-транспортна
накладна. Для водія юридичної особи
або фізичної особи - підприємця, що
здійснює вантажні перевезення для
власних потреб є необхідними накладна
або інший документ, який підтверджує
право власності на вантаж. Для водія
юридичної особи необхідним є також
дорожній лист з відмітками про
проведення передрейсових медичного
огляду водія та огляду технічного
стану транспортного засобу.

Наявність належно складених
вищевказаних документів, із
підтвердженням факту перевезення,
реального переміщення товарів судом не
встановлена.

З системного аналізу матеріалів справи
вбачається відсутність
оподатковуваних операцій між
заявленими особами, що не може мати
наслідком внесення в податковий облік
відомостей щодо здійснення таких
операції, та, відповідно, отримання
податкових переваг у вигляді
податкового кредиту або валових
витрат.

Надаючи оцінку доказам позивача про
фактичне постачання товару, суд
зазначає, що документальне оформлення
операцій між позивачем та ТОВ
«Спецмонтаж-БК», не може свідчити про
фактичне існування та реальність
господарських правовідносин між
позивачем та ТОВ «Ланкорн», оскільки в
розглянутих правовідносинах суд
достовірно не встановив факт виконання
перевезення ТОВ «Ланкорн».

На думку суду, правила податкового
обліку розраховані на добросовісність
платника податків, однак, з сукупності
матеріалів справи вбачається, що
операції позивача із контрагентом,
який знаходиться поза межами
податкового контролю, мають ознаки
регулювання рівня податкових
зобов'язань та податкового кредиту, що
дає податкові переваги за рахунок
державного бюджету.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Придніпровський
механічний завод» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 17
лютого 2014 року № - відмовити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Придніпровський
механічний завод» на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча
шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 22
квітня 2014 року.

Суддя
І.О. Верба