Справа № 820/13993/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р.Справа № 820/13993/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Грань С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014р.
по справі № 820/13993/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації, в якому
просив суд:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, 7 поверх, з під'їзд,
Держпром, м Харків, 61022, щодо не
проведення службового розслідування
неналежного виконання службового
обов'язку співробітниками
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації під час
здійснення перевірки і розгляду питань
визначення/встановлення відносно
ОСОБА_1 статусу особи яка брала участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і видачі
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, категорії 2, як особи що працювала
у зоні відчуження. - з моменту аварії до
1 липня 1986 року - незалежно від
кількості робочих днів;

- відновити порушуване право та
зобов'язати Департамент соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, 7
поверх, з під'їзд, Держпром, м Харків,
61022, провести службове розслідування
щодо неналежного виконання службового
обов'язку співробітниками
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації під час
здійснення перевірки і розгляду питань
визначення/встановлення відносно
ОСОБА_1 статусу особи яка брала участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і видачі
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, категорії 2, як особи що працювала у
зоні відчуження: - з моменту аварії до 1
липня 1986 року - незалежно від кількості
робочих днів.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів п. 1 Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.06.2000 року № 950, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши, в межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1, 13 травня 2013р. до
Управління праці і соціального захисту
населення Ізюмської міської ради
Харківської області (місцевого органу
влади) подано заяву про направлення
особової справи на розгляд комісії зі
спірних питань визначення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Листом від 22 серпня 2013р. №5238 Управління
праці і соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області його повідомлено що, його заяву
від 13.05.13р. разом з листом виконавчого
комітету Ізюмської міськради №2428 від
16.05.13р. та статусною справою було
передано до обласної комісії з
визначення статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, яка в свою чергу направила
дані документи на розгляд комісії зі
спірних питань при Міністерстві
соціальної політики, і при отриманні
відповіді з вищезазначеної комісії
буде проінформований додатково.

Листом від 17 вересня 2013р. №Г-11873/01-114/58
Департамент соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації, за підписом
заступника директора Єрміліна Т І., на
адресу позивача повідомив, що його
звернення щодо направлення особової
справи до Міністерства розглянуто та
справа направлена на розгляд комісії
що діє при Міністерстві за вих. від
11.07.2013р. №01-35/06/4756.

30 вересня 2013р. позивач звернувся з
листом до Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації, в
якому просив провести службове
розслідування щодо дій та неналежного
виконання службового обов'язку
співробітників Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації.

14 грудня 2013 року позивачем отримано від
Департаменту соціального захисту
Харківської обласної державної
адміністрації лист від 09.12.13р. №Г-
1559/01-44/28 за підписом заступника
директора Єрміліна Т.І. що на лист від 30
вересня 2013р. Департаментом була надана
відповідь 9 жовтня 13р. №Г-1293/01 -44-28; на
сьогодні його особова справа
знаходиться на розгляді комісії що діє
при Міністерстві, після повернення
справи буде надано більш вичерпну
відповідь.

Не погодившись з діями відповідача
стосовно не проведення службового
розслідування службового обов'язку
співробітників Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено обов'язку відповідача щодо
проведення службового розслідування
за його заявою, водночас, на керівника
органу державної влади не покладається
автоматичного обов'язку проведення
службового розслідування у випадку
надходження заяви про його проведення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Суспільні відносини, які охоплююсь
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу регулюються Законом України
"Про державну службу", який визначає
загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про державну службу" №3723-Х1І від 16.12.1993
року державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України
"Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993
року передбачені особливості
дисциплінарної відповідальності
державних службовців, згідно якої до
державного службовця, зокрема, за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, застосовується
дисциплінарне стягнення.

У випадку виявлення фактів
недодержання державними службовцями
Законів України "Про державну службу",
"Про боротьбу з корупцією", іншого
антикорупційного законодавства та
етики поведінки може бути призначено
службове розслідування, порядок
проведення якого затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 червня 2000 р. № 950.

Пунктами 1, 7, 8, 10 Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування передбачено, що
стосовно державних службовців може
бути проведено службове розслідування,
зокрема, у разі невиконання або
неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, що призвело до людських
жертв або заподіяло значну матеріальну
чи моральну шкоду громадянинові,
державі, підприємству, установі,
організації чи об'єднанню громадян.

Особа, стосовно якої проводиться
службове розслідування, має право в
будь-який момент узяти в ньому участь,
пояснювати факти, робити заяви,
подавати відповідні документи і
порушувати клопотання про залучення
нових документів, вимагати додаткового
вивчення пояснень осіб, причетних до
справи.

За результатами службового
розслідування члени комісії складають
акт, у якому зазначаються: факти і суть
звинувачень або підозри, які стали
підставою для проведення службового
розслідування, посада, прізвище, ім'я та
по батькові, рік народження, освіта,
термін служби у органі державної влади
і перебування на займаній посаді особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої проведено службове
розслідування, результати щорічної
оцінки виконання особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, покладених
на неї завдань та обов'язків, види
заохочення та дисциплінарного
стягнення, а також ступінь участі у
виконанні окремих доручень (завдань);
висновки службового розслідування,
обставини, що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, причини та умови, що
призвели до порушення, вжиті або
запропоновані заходи для їх усунення
чи обставини, що знімають з особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції щодо усунення
виявлених порушень та притягнення у
разі необхідності винних осіб до
відповідальності згідно із
законодавством.

У разі прийняття рішення щодо
притягнення особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, до
відповідальності комісія пропонує вид
дисциплінарного стягнення,
передбаченого законодавством.

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення члени
комісії повинні враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

На вимогу керівника державного органу
(посадової особи), якому доручено
проведення службового розслідування,
голови або членів комісії чи
державного службовця, стосовно якого
проводилося розслідування, акт повинен
розглядатися в їх присутності.

За результатами розгляду акту керівник
державного органу (посадова особа),
який прийняв рішення щодо проведення
службового розслідування, приймає в
десятиденний термін відповідне
рішення, з яким ознайомлюється
державний службовець. За матеріалами
службового розслідування державний
службовець може бути притягнутий до
відповідальності згідно із
законодавством.

Із системного аналізу вказаних
правових норм вбачається, що
уповноважена посадова особа на
загальних підставах може призначити
службове розслідування в разі
невиконання або неналежного виконання
службових обов'язків, зазначена
обставина повинна підтверджуватись
певними фактами та доказами. При цьому,
ініціювання проведення службового
розслідування не є обов'язком, а правом
керівника.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що позивачем не доведено
у спірних правовідносинах обов'язку
відповідача щодо проведення
службового розслідування за його
заявою.

Крім того, позивачем в заяві від 30
вересня 2013р. про проведення службового
розслідування ОСОБА_1 не зазначено
службових осіб стосовно яких дане
розслідування повинне бути проведено,
а також не обґрунтовано заподіяння
йому значної матеріальної чи моральної
шкоди, внаслідок неналежного виконання
посадовими особами службових
обов'язків, що є підставою для
проведення службового розслідування.

Разом з тим, визначаючись щодо
обґрунтованості позовних вимог,
адміністративним судом має бути
з'ясовано на захист якого порушеного
права подано позов.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.

Виключення з такої передумови для
оскарження рішень (дій, бездіяльності),
як наявність порушеного права, нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачена лише для справ
щодо оскарження нормативно - правових
актів, які можуть оскаржувати ті особи,
щодо яких можливе застосування акту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відтак, обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

Колегія суддів зазначає, що стаття 55
Конституції України гарантує кожному
право на захист своїх прав і свобод у
суді, а також на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Суд не може відмовити у правосудді,
якщо особа вважає, що діями
(бездіяльністю) її права, свободи та
інтереси порушені або порушуються
відповідачем, створено або створюються
перешкоди для їх реалізації або мають
місце інші ущемлення прав, свобод та
інтересів.

Між тим, звертаючись до суду з даним
позовом, позивачем не доведено
наявність порушення його прав з боку
відповідача, а колегією суддів, при
розгляді даної справи не встановлено
факту порушення відповідачем вимог
чинного законодавства України,
зокрема, Порядку проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затвердженого 13.06.2000 року Постановою
Кабінету Міністрів України № 950.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
наявність у нього порушеного права, яке
підлягає захисту в обраний позивачем
спосіб, станом на момент звернення до
суду з даним адміністративним позовом,
а тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для захисту прав
та охоронюваних законом інтересів
ОСОБА_1 та задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
30.01.2014 року відповідає вимогам ст. 159 КАС
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014р. по
справі № 820/13993/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 05.05.2014 р.