Справа № 805/4929/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
Справа № 805/4929/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Загацька Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження за адресою: м. Донецьк-52,
вул. 50-ї Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ясинувата та Ясинуватському районі
Донецької області до Відділу державної
виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України у м.Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області, звернувся з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною
щодо зведеного виконавчого
провадження по суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що на примусовому виконанні у
Відділу державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції знаходяться
виконавчі провадження на підставі
вимог про сплату боргу від 01.11.2010 року
№ф-282 на суму 758,46 грн., від 07.06.2011 року
№ф-119 на суму 651,72 грн., від 16.05.2013 року
№ф593 на суму 4572,42 грн., від 09.08.2013 року
№ф-925 на суму 9450,22 грн.

Також позивач вказує на те, що
державним виконавцем не здійснено всіх
заходів з примусового виконання
вищевказаних виконавчих документів, а
саме: не встановлено майновий стан
боржника для арешту майна належного
боржнику н праві власності, не
встановлено наявність відкритих
розрахункових рахунків, не зроблено
виклик боржника, не накладено штраф за
невиконання законних вимог державного
виконавця та не вчинено інших
виконавчих дій щодо прискорення
закінчення виконавчого провадження та
погашення боргу в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного позивач
просив суд визнати бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції протиправною щодо
зведеного виконавчого провадження по
суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву, згідно якої наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, просив розглядати справу без
його участі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, будь - яких клопотань чи
заперечень до суду не надав. За таких
обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача та на
підставі наявних в ній доказів.

Приймаючи до уваги, що всі особи які
беруть участь у справі не прибули у
судове засідання та належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, відповідно до ч.6
ст.128 КАС України суд розглядає справу у
письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області є органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього п. 12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011.

Відповідно до ст. 12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно з підпунктом 5 п. 4 Положення,
Пенсійний фонд України відповідно до
покладених на нього завдань:
організовує, координує та контролює
роботу головних управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи) щодо: зокрема,
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску; інших
платежів, призначенням (перерахунком) і
виплатою пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Тобто, з урахуванням приписів
вищезазначеної норми відповідачем у
даній адміністративній справі є саме
відділ державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
20.07.2011 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції Пилипенко А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №28193353 з
примусового виконання вимоги №Ф-119,
виданої управлінням Пенсійного фонду
України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області 07.06.2011 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області заборгованості у розмірі 651,72
грн.

26.08.2011 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції Пилипенко А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №28368705 з
примусового виконання вимоги №282,
виданої управлінням Пенсійного фонду
України у м.Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області 22.12.2011 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області заборгованості у розмірі 758,46
грн.

31.07.2013 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції Євдокимовою А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №39283266 з
примусового виконання вимоги №ф-593у,
виданої управлінням Пенсійного фонду
України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області 16.05.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області заборгованості у розмірі 4572,42
грн.

16.09.2013 року заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції Євдокимовою А.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №39878812 з
примусового виконання вимоги №ф-925у,
виданої управлінням Пенсійного фонду
України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області 09.08.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області заборгованості у розмірі 9450,22
грн.

20.02.2012 року управлінням Пенсійного
фонду України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області направлено відповідачу
клопотання про здійснення виконавчих
дій №1944/04-20/03, згідно якого позивач
просив накласти арешт на грошові кошти,
які належать боржнику у межах
загальної суми боргу, що обліковуються
на всіх рахунках клієнта. Вказане
клопотання отримано відповідачем, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції відділу державної
виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції.

31 березня 2014 року позивачем був
складений протокол ознайомлення зі
станом реалізації виконавчого
провадження згідно статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження» у
відділі державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції, відповідно до
якого вбачаються факти не вжиття
державним виконавцем своєчасних
заходів з повного вчинення виконавчих
дій та порушення вимог чинного
законодавства при примусовому
виконанні вищевказаних виконавчих
документів.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
римусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» №606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон №606) та Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою Наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999
року (далі-Інструкція).

Так, у відповідності до Закону №606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону №606, п.2.1.2
Інструкції про проведення виконавчих
дій від 15.12.1999 року №74/5 державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону №606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст.25 Закону № 606 у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону № 606 у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із ст.52 Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Згідно зі ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як визначено в ст.32 Закону України "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що з
боку відповідача не було вчинено
достатніх та належних дій для
примусового виконання вищезазначених
виконавчих документів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону
№ 606, державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Як вже було зазначено вище, 31 березня
2014 року позивачем був складений
протокол ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження
згідно статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» у відділі
державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції, відповідно до
якого вбачаються факти не вжиття
державним виконавцем своєчасних
заходів з повного вчинення виконавчих
дій та порушення вимог чинного
законодавства при примусовому
виконанні вищевказаних виконавчих
документів, а саме: не забезпечено
об'єднання у зведене виконавче
провадження, не встановлено майновий
стан боржника, не направлені запити до
державної податкової інспекції та
реєстру речових прав на нерухоме майно,
не здійснено заходів для отримання
інформації щодо розрахункових
рахунків боржника, не накладено арешт
на кошти боржника у банках, не
накладено арешт на майно боржника, не
звернуто стягнення на заробітну
плату/пенсію боржника, подання до суду
щодо обмеження виїзду боржника за
кордон направлено 03.12.2012 року, однак
результат розгляду подання до
теперішнього часу відсутній.

Тобто, відповідачем не було вчинено
достатніх виконавчих дій щодо
примусового виконання вищевказаних
виконавчих документів.

Отже, приймаючи до уваги час з якого
фактично відповідачем розпочато
примусове виконання, те, що
відповідачем не були в достатній мірі
вчинені дії направлені на примусове
виконання вищезазначених виконавчих
документів в передбаченому законом
обсязі, які б зумовили стягнення з
боржника належних до стягнення сум, суд
вважає бездіяльність з боку
відповідача протиправною.

Відповідачем не було здійснено
необхідних заходів передбачених
Законом щодо своєчасного і повного
виконання вищевказаних виконавчих
документів, а також не було прийнято
відповідних заходів з їх примусового
виконання у встановлений Законом
строк.

У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає,
що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України у м. Ясинувата
та Ясинуватському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 41-42, 69-71, 79, 86, 87,
94, 122, 138, 143, 151-154, 158,160,162, 163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Ясинуватського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною -
задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ясинуватського міськрайонного
управління юстиції щодо зведеного
виконавчого провадження по суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.