Справа № 804/1291/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р. Справа № 804/1291/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ланеста»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року,-

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ланеста» звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби в якому просить
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська № від 23.12.2013
року, яким ТОВ «Ланеста» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість по
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року в розмірі
164067 грн..

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач не погоджується з
висновками акту перевірки, вважає такі
висновки необґрунтованими та такими,
що не відповідають чинному
законодавству, отже, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити. В обґрунтування заперечень
зазначено, що висновки перевірки є
правомірними та відповідають
фактичним обставинам справи, отже,
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд має право розглянути
справу у порядку письмового
провадження якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду.

У судовому засіданні представники
сторін зазначили, що ними подані усі
докази та надані осі пояснення, які в
них є, а тому не заперечували проти
розгляду справи у письмовому
провадженні.

За таких обставин, судом визнано за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Розглянувши пояснення представників
сторін, подані документи і матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 29 листопада 2013
року в порядку статті 76 розділу ІІ
Податкового кодексу України посадовою
особою ДПІ в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ТОВ «Ланеста», а саме
по податковій декларації з ПДВ за
жовтень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 29 листопада 2013 року №
156/22-04/364954.

За результатами проведеної перевірки
на підставі акту від 29 листопада 2013
року № 156/22-04/364954 податковою інспекцією
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 164067,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення
вимог п.п. 54.3.2 п. 54.3 статті 54 Податкового
кодексу України, а саме, зменшенню
підлягає залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду по податковій декларації з ПДВ
за жовтень 2013 року по ТОВ «Ланеста» у
розмірі 164067,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки акту перевірки ґрунтуються на
результатах документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Ланеста» з питань правильності
нарахування залишку від'ємного
значення по декларації з податку на
додану вартість за вересень 2010 року,
грудень 2010 року, січень 2011 року, липень
2011 року та жовтень 2011 року (Акт №4332/226
від 20.11.2012 року) за результатами якого
складено податкове
повідомлення-рішення форми «В4» (про
зменшення розміру від'ємного значення
суми ПДВ) від 13.12.2012 року № та
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» (збільшення суми грошового
зобов'язання) від 13.12.2012 року №.
Перевіркою встановлено порушення пп.
14.1.36, п.п. 14.1.138 пункту 14.1. статті 14, п. 198.3.
до абз. 3 п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, п. 4.5 ст. 4 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого занижено
суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет на - 241853,00 грн. та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 24 декларації) за жовтень
2012 року № від 12.11.2012 року на суму
169846,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.02.13р. позов ТОВ «Ланеста» задоволено.
Визнано протиправними та скасовані
податкові повідомлення - рішення
№ від 13.12.2012 року та № від
12.11.2012 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням
контролюючий орган оскаржив його до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Отже, на підставі вищевикладеного
податковий орган дійшов висновку про
те, що права та обов'язки платника
податків щодо використання цієї суми у
наступних податкових періодах
виникають, лише після набрання
законної сили судових рішень, тобто не
узгоджені суми ПДВ відображаються у
рядку 21.3 декларації з ПДВ, проте ТОВ
«Ланеста» в декларації за жовтень 2013
року задекларовано в рядку 21.3.
(значення рядка 24 декларації
попереднього звітного періоду) суму
169762 грн.

Суд не може погодитись з такими
висновками податкового органу
виходячи з наступного.

Згідно п. 4.4 «Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків», затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 року №1236 (далі - Порядок №1236)
у разі звернення платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення за
умови надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні-рішенні, структурний
підрозділ, який склав таке податкове
повідомлення-рішення, у день отримання
ухвали вносить відповідні дані до
реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому, сума грошового зобов'язання
в той самий день виводиться з реєстру
податкових повідомлень-рішень та
обліковується в окремому реєстрі до
дня набрання рішенням суду законної
сили.

Після прийняття судом рішення по суті,
яке набрало законної сили, структурний
підрозділ, який склав податкове
повідомлення-рішення, що
оскаржувалося, в день отримання
відповідного рішення органом
державної податкової служби вносить
інформацію про таке рішення до
зазначеного в попередньому абзаці
окремого реєстру та підшиває копію
рішення до матеріалів перевірки або
безпосередньо до справи платника
податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі
оскарження платником податків рішення
суду в апеляційному порядку (за умови
прийняття апеляційної скарги
апеляційним адміністративним судом до
провадження).

У разі надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків після
закінчення граничного строку сплати
сума грошового зобов'язання,
нарахована в картці особового рахунка
платника податків, підлягає виведенню
з неї до окремого реєстру, де вона
міститься, до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

Згідно п. 4.5 Порядку №1236 після
закінчення процедури
адміністративного оскарження та/або
судового оскарження та набрання
судовим рішенням законної сили суми
узгодженого грошового зобов'язання
та/або зменшення (збільшення) суми
бюджетного відшкодування, та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в автоматичному режимі
переносяться з реєстру податкових
повідомлень-рішень (окремого реєстру,
передбаченого пунктом 4.4 цього розділу)
до автоматизованої інформаційної
облікової системи органів державної
податкової служби. Одночасно
структурному підрозділу, що забезпечує
адміністрування облікових показників
та звітності, передаються паперові
виписки з реєстру податкових
повідомлень-рішень за день, до яких
включається інформація щодо сум
узгоджених грошових зобов'язань та
інших показників, які переносяться до
карток особових рахунків. Зазначені
виписки передаються окремо від кожного
структурного підрозділу, що складає
податкові повідомлення-рішення, за
підписом керівника такого
структурного підрозділу.

Таким чином, п.4.4, 4.5 Порядку №1236
передбачено, що до автоматизованої
інформаційної облікової системи
органів державної податкової служби та
до картки особового рахунку платника
податку передаються суми зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість лише після набрання
судовим рішенням законної сили (якщо
судовим рішенням буде відмовлено у
задоволенні позову платника податків
про скасування відповідного ППР), а,
відповідно, зменшення від'ємного
значення ПДВ враховується податковим
органом в картці особового рахунку при
розрахунку податкових зобов'язань
платника податків з ПДВ лише після
набрання таким судовим рішенням
законної сили.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку про те, що
висновок ДПІ, що ТОВ «Ланеста»
зобов'язане враховувати висновки акту
перевірки №4332/226/36495450 від 20.11.2012 року та
винесене на підставі цього акту
податкове повідомлення-рішення №
від 13.12.2012 року про зменшення від'ємного
значення з податку на додану вартість,
а також те, що товариство не мало права
відображати вказане від'ємне значення
у декларації за квітень 2013 року до
набрання законної сили судовим
рішенням по справі №804/658/13-а про
оскарження податкового
повідомлення-рішення № від 13.12.2012
року суперечить п.4.4, 4.5 Порядку №1236.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як було встановлено в судовому
засідання, податкове
повідомлення-рішення № від 13.12.2012
року про зменшення від'ємного значення
з ПДВ, яке стало підставою для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 11.06.2013
року, оскаржується в судовому порядку,
та, згідно постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі
№804/658/13-а від 28.02.2013 року, було
скасовано.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що чинні норми податкового
законодавства України не містять
заборони декларування від'ємного
значення з ПДВ, у випадку, якщо винесене
податковим органом ППР про його
зменшення оскаржується платником
податків.

Крім того, в запереченнях відповідачем
зазначено, що Податковим кодексом
прямо не передбачено дій платника
податків у випадку оскарження
податкового повідомлення-рішення про
зменшення суми від'ємного значення
суми ПДВ.

Таким чином, ТОВ «Ланеста» правомірно
відобразило суму від'ємного значення з
ПДВ в розмірі 164067 грн. в декларації за
жовтень 2013 року, а тому податкове
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ланеста» зменшено
розмір від'ємного значення, є
незаконним та таким, що порушує права
ТОВ «Ланеста» як платника ПДВ, а тому
підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що податкове
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ланеста» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість по
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року в розмірі
164067 грн. могло бути винесено ДПІ лише у
випадку наявності рішення суду про
відмову у задоволенні позову ТОВ
«Ланеста» про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.12.2012
року про зменшення від'ємного значення
з ПДВ у минулих періодах, яке набрало
законної сили.

Крім того, зменшена органом ДПІ сума
від'ємного значення з ПДВ у розмірі 167074
грн., яка, згідно акту перевірки,
виникла у вересні 2010 року, грудні 2010
року, січні 2011 року, липні 2011 року,
жовтні 2011 року, щомісячно
декларувалась ТОВ «ЛАНЕСТА» протягом
листопада, грудня 2011 року, протягом
2012-го року по лютий 2013-го року, не
зменшувалась.

У відповідності до п.54.1 ст.54 ПКУ, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно, зменшення податковим
органом в жовтні 2013 року узгодженої в
минулих періодах (протягом листопада,
грудня 2011 року, 2012 року та по лютий 2013
року) суми від'ємного значення з ПДВ, із
посиланням на податкове
повідомлення-рішення № від 13.12.2012
року, яким зменшено суму від'ємного
значення з ПДВ за жовтень 2011 року, є
таким, що не відповідає приписам
Податкового кодексу України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно частини 2
цієї статті, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд,
перевіривши оскаржуване рішення
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України доходить висновку, що
оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення від 23 грудня 2013
року № прийнято податковим
органом без урахування усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення, тому таке податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню, а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, ч. 6 ст. 128,
ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ланеста»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 23.12.2013 року Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, яким ТОВ
«Ланеста» зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість по декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року в
розмірі 164067 грн..

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ланеста» сплачені
судові витрати у розмірі 328,14 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
06.02.2014 року

Суддя Постанова не
набрала законної сили 06.02.14 З
оригіналом згідно О.С. Луніна О.С.
Луніна