Справа № 2а-13/11/1513
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/22508/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Кілійського районного суду
Одеської області від 20 червня 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Кілійського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
третя особа - Головне управління
Державного казначейства України в
Одеській області, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Кілійського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, третя особа -
Головне управління Державного
казначейства України в Одеській
області, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Кілійського районного суду
Одеської області від 20 червня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2012 року, провадження у
адміністративній справі закрито.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції (надалі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійснення ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У рішенні Конституційного Суду України
від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 зазначено,
що кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити досуду окремі
процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури.
Таке оскарження може здійснюватись
лише у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб органів міліції, прокуратури має
свої особливості і не належить до
управлінської сфери.

Проте, акти, дії або бездіяльністьцих
посадових і службовихосіб, що належать
до сфери управлінської діяльності,
можуть бути оскаржені громадянами до
адміністративного суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про деякі питання, що
виникають у судовій практиці при
прийняті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів" № 6 від 12 червня 2009 року
встановлено, що у розумінні положень
частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті
3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справі про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Судом вірно встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що позивач
оскаржував дії працівників міліції,
які ними вчинялися в порядку КПК
України.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваного рішення суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушення норм процесуального права, а
тому касаційну скаргу слід залишити
буз задоволення, а судові рішення без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 227, 230, 231
Кодексу
адміністративногосудочинстваУкраїни,
колегіясуддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Кілійського
районного суду Одеської області від 20
червня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Кілійського районного
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України в Одеській області, про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній