Справа № 2а-11435/10/18/0170
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/31005/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівКонюшка К.В. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення витрат за касаційною скаргою
УПФ України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 28
жовтня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року УПФ України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим пред'явило позов до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення витрат.

З урахуванням уточнень до позовних
вимог УПФ України в Джанкойському
районі Автономної Республіки Крим з
посиланням на положення статті 46
Конституції України та статей 21, 28
Закону України від 23 вересня 1999 року

№ 1105-ХІV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 1105-ХІV) просило
зобов'язати відповідача відшкодувати
понесені ним із квітня по серпень 2010
року витрати на виплату та доставку
ОСОБА_4 основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
(389,15 грн. та 6,10 грн. відповідно),
цільової допомоги (69,85 грн. та 1,10 грн.
відповідно) та державної адресної
допомоги (3530 грн. та 55,04 грн. відповідно).

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 28 жовтня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в

м. Джанкой Автономної Республіки Крим
на користь Управління витрати в сумі
466,20 грн. на виплату та доставку
основного розміру пенсії по
інвалідності та цільової допомоги.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій УПФ
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим подало
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
рішення скасувати та постановити нове
рішення у справі про задоволення
позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої і
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що УПФ
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим та
Відділенням Фонду здійснено щомісячну
звірку витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено впродовж
квітня - серпня 2010 року пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, або професійного
захворювання.

В акті звірки за квітень 2010 року
позивачем заявлено до відшкодування
загальну суму витрат на 69 осіб 38104,57 грн.
За висновком відповідача сума, що
підлягає відшкодуванню, складає 6305,59
грн.

В акті звірки за травень 2010 року
позивачем заявлено до відшкодування
загальну суму витрат на 68 осіб 66932,14 грн.
За висновком відповідача сума, що
підлягає відшкодуванню, складає 6112,06
грн.

В акті звірки за червень 2010 року
позивачем заявлено до відшкодування
загальну суму витрат на 69 осіб в сумі
66500,09 грн. За висновком відповідача
сума, що підлягає відшкодуванню,
складає 6200,66 грн.

В акті звірки за липень 2010 року
позивачем заявлено до відшкодування
загальну суму витрат на 68 осіб 58574,19 грн.
За висновком відповідача сума, що
підлягає відшкодуванню, складає 6205 грн.

В акті звірки за серпень 2010 року
позивачем заявлено до відшкодування
загальну суму витрат на 69 осіб в сумі
51831,31 грн.

За висновком відповідача сума, що
підлягає відшкодуванню, складає 7076,55
грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розбіжності в сумах
виникли в тому числі в результаті
незгоди відповідача відшкодовувати
виплату пенсії

ОСОБА_4 в розмірі 389,15 грн. та 3530,00 грн. у
вигляді державної адресної допомоги, а
також виплату на їх доставку.

Неприйняті до заліку витрати на
виплату пенсій ОСОБА_4 не були включені
відповідачем до акту щомісячної звірки
з мотивів відсутності особової справи
потерпілого, що він вважав є підставою
для відмови у розумінні частини другої
статті 7 Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві й професійному
захворюванні, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до вимог Закону № 1105-ХІV
Фонд зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я.

Призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Обов'язок Фонду відшкодовувати витрати
позивачу, пов'язані з виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду прямо передбачений Законом
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до частини другої статті 7
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

ОСОБА_4, документи якого не передані до
Фонду, продовжує отримувати належні
виплати та соціальні послуги від
Пенсійного фонду України. При цьому
кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Перелік документів, необхідних для
розгляду справ про страхові виплати до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, визначений статтею
35 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Будь-якими іншими
законодавчими актами не передбачена
необхідність отримання органами
Пенсійного фонду України ще додаткових
документів для виплати пенсії по
інвалідності, крім акту про нещасний
випадок, трудової книжки, довідки МСЕК,
тому всі витрати, які понесені
позивачем у зв'язку з виплатою таких
пенсій являються обґрунтованими і
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Суди попередніх інстанцій правильно
зазначили, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Таким чином, висновок судів про
обов'язок відповідача відшкодувати
позивачеві суму розміру пенсії та її
доставку ОСОБА_4 за період 01 квітня по 31
серпня 2010 року в розмірі 466,20 грн. - є
правильним.

При розв'язанні спору в частині
позовних вимог Управління ПФ про
стягнення з Відділення Фонду витрат на
виплату і доставку державної адресної
допомоги, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку, що такі
допомога та підвищення не входять до
визначеного статтею 21 Закону № 1105-ХІV
переліку соціальних послуг та виплат,
які здійснюються Фондом, тому відсутні
підстави для покладення на Відділення
Фонду обов'язку щодо відшкодування
витрат, понесених Управлінням у зв'язку
з виплатою адресної допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
рішення судами першої та апеляційної
інстанцій ухвалені з дотриманням норм
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги не
спростовують висновки судів.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Джанкойському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 28
жовтня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Джанкойському районі
Автономної Республіки Крим до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Джанкой
Автономної Республіки Крим про
стягнення витрат - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Конюшко К.В.

Мороз Л.Л.