Справа № 804/1434/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Справа № 804/1434/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі Шевцовій
М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.14 року Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області (далі - Держспоживінспекція у
Дніпропетровській області - позивач)
звернулася до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
штрафу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що 26 квітня 2013 року
провідним спеціалістом сектору
контролю за рекламною діяльністю та
торгівлею на відстані
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області Мигай В.Ю.
був складений протокол про порушення
вимог ст. 8 Закону України «Про
рекламу», а саме: при розміщенні
зовнішньої реклами (Мир Меха Дисконт -
15%, - 30%, - 50%, -70%, -90%) на рекламній
конструкції закріпленій на фасаді
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою:
АДРЕСА_1 відсутня дата початку і
закінчення знижки цін на продукцію. За
результатами перевірки складений
протокол № 59/13 від 26.04.2013 року, на
підставі вказаного протоколу винесено
рішення № 59/13 від 18 липня 2013 року про
накладення штрафних санкцій у розмірі
3000 грн. на ФОП ОСОБА_1 Рішення про
накладення штрафу відповідачкою не
оскаржено, сума штрафу у добровільному
порядку не сплачена, тому позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення вказаної суми штрафу з
ОСОБА_1

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі (а.с.17).

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду (а.с. 23, 24, 25), в судове засідання
не з'явився, повістка про розгляд
справи повернулася на адресу
відправника з відміткою пошти «за
закінченням строку зберігання». Згідно
з відомостями, що містяться в позовній
заяві та витязі з ЄДРПОУ,
місцезнаходженням відповідача є
адреса: 49000, АДРЕСА_2, на цю ж адресу
направлена і судова повістка на ім'я
відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 33 КАС України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Законом України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
№ 1023-XII, Законом України «Про рекламу»
від 03.07.1996 року № 270/96-ВР, Порядком
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 р. № 693.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
захист прав споживачів» від 12.05.1991
№1023-XII (далі - Закон України № 1023-XII),
держава забезпечує споживачам захист
їх прав, надає можливість вільного
вибору продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Закону
України № 1023-XII, захист прав споживачів
здійснюють центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, Рада Міністрів
Автономної Республіки Крим, місцеві
державні адміністрації, органи, що
здійснюють державний
санітарно-епідеміологічний нагляд,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування згідно із
законодавством, а також суди.

Статтею 26 Закону України № 1023-XII,
встановлено, що спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів (Державна інспекція України
з питань захисту прав споживачів) та
його територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Положенням про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 р. № 465/2011,
визначено, що Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра економічного розвитку і
торгівлі України. Держспоживінспекція
України входить до системи органів
виконавчої влади і реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів.
Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади
у сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів. Держспоживінспекція
України відповідно до покладених на

неї завдань здійснює державний
контроль за додержанням
законодавства

про захист прав споживачів, а також
здійснює у межах своєї компетенції
контроль за додержанням законодавства
про рекламу. На виконання покладених
на неї завдань має право в
установленому порядку: вимагати від
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами надання
документів, усних чи письмових
пояснень, відео- та звукозаписів, іншої
інформації, необхідної для здійснення
Держспоживінспекцією України
повноважень щодо контролю за
додержанням законодавства про рекламу
та накладати відповідно до
законодавства адміністративні
стягнення та застосовувати
адміністративно-господарські санкції,
застосовувати фінансові санкції до
суб'єктів господарювання в разі
порушення ними законодавства про
заходи щодо попередження та
зменшення вживання тютюнових виробів
і їх шкідливого впливу на здоров'я
населення.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу»
від 03.07.1996 р. № 270/96 - ВР (далі - Закон №270/96
- ВР), визначено, що реклама - це
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару.

У відповідності до ст.7 Закону України
«Про рекламу», основними принципами
реклами є: законність, точність,
достовірність, використання форм та
засобів, які не завдають споживачеві
реклами шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
рекламу», реклама про знижку цін на
продукцію, про розпродаж повинна
містити відомості про місце, дату
початку і закінчення знижки цін на
продукцію, розпродаж, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про рекламу контроль за дотриманням
законодавства України про рекламу
здійснюють у межах своїх повноважень
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про
рекламу», визначено, що на вимогу
органів державної влади, на які згідно
із законом покладено контроль за
дотриманням вимог законодавства про
рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні та/або
письмові пояснення, відео- та
звукозаписи, а також іншу інформацію,
необхідну для здійснення ними
повноважень щодо контролю.

Відповідно до п.12. ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити, зокрема, найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Частиною 6 ст. 27 Закону України «Про
рекламу» встановлено, що
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами тягне за собою
накладення штрафу розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами. У разі неможливості
встановлення вартості реклами,
розповсюдженої з порушенням вимог
цього Закону, на рекламодавців та
розповсюджувачів реклами рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, накладається штраф у
розмірі до 300 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (п. 7
зазначеної статті).

Відповідно до пунктів 8 - 12, 16, 18, 20
Порядку накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року № 693,
накладати штрафи на рекламодавців,
виробників та розповсюджувачів
реклами мають право Голова
Держспоживінспекції, його заступники,
начальники територіальних органів
Держспоживінспекції та їх заступники.
Підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
(далі - справа) є відповідний протокол,
складений уповноваженою посадовою
особою Антимонопольного комітету,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або
Держспоживінспекції та її
територіальних органів. Протокол про
порушення законодавства про рекламу
подається Держспоживінспекції або її
територіальним органам за місцем
вчинення порушення. Протокол
розглядається у місячний строк. За
наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи.
Справа розглядається у місячний строк
з дня прийняття рішення про початок її
розгляду. Справа розглядається за
участю представника особи, щодо якої
порушено справу. В разі його
відсутності справу може бути
розглянуто, якщо незважаючи на
своєчасне повідомлення про місце і час
розгляду справи не надійшло
обґрунтоване клопотання про
відкладення розгляду справи. За
результатами розгляду справи
приймається рішення, що оформляється у
двох примірниках, один з яких
залишається у Держспоживінспекції або
її територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку. Сума штрафів за порушення
законодавства про рекламу сплачується
добровільно або стягується в судовому
порядку відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року
провідним спеціалістом сектору
контролю за рекламною діяльністю та
торгівлею на відстані
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області Мигай В.Ю.
був складений протокол про порушення
вимог ст. 8 Закону України «Про
рекламу», а саме: при розміщенні
зовнішньої реклами (Мир Меха Дисконт -
15%, - 30%, - 50%, -70%, -90%) на рекламній
конструкції закріпленій на фасаді
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою
АДРЕСА_1 відсутня дата початку і
закінчення знижки цін на продукцію (а.с.
4).

31.05.2013 року Держспоживінспекцією у
Дніпропетровській області на ім'я
керівника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_1 було направлено вимогу № 59/13 про
надання пояснень та документів щодо
правомірності розміщення реклами на
рекламній конструкції за адресою:
АДРЕСА_1 та повідомлено рпо розгляд
справи про порушення вимог
законодавства про рекламу на 16.07.2013 р.
на 11-00 год. Вимога була отримана
відповідачем 31.05.2013 р. про що свідчить
особистий підпис ОСОБА_1 на копії
вимоги, приєднаної до матеріалів
справи (а.с. 7).

16.07.2013 р. Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області було розглянуто справу
відносно ФОП ОСОБА_1 та визнано
порушення норм ст. 8 Закону України «Про
рекламу» при розміщенні зовнішньої
реклами (Мир Меха Дисконт - 15%, - 30%, - 50%,
-70%, -90%) на рекламній конструкції
закріпленій на фасаді магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1
відсутня дата початку і закінчення
знижки цін на продукцію, про що
складено протокол № 59/13 від 16.07.2013 р.
(а.с. 8). Як свідчать матеріали справи,
відповідачка на розгляд справи до
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області не
з'явилась, вимогу позивача від 31.05.2013 р.
не виконала.

18.07.2013 року начальником
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області на підставі
протоколу засідання від 16.07.2013 р. № 59/13,
відповідно до ч. 6 ст.27 Закону України
«Про рекламу», винесено рішення № 59/13
про накладення штрафу в розмірі 3000 грн.
на суб'єкт господарювання - фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1 за порушення
законодавства про рекламу (а.с. 9). Копія
даного рішення про накладення штрафу
була надіслана відповідачу
рекомендованим листом, який ним
отримано 30.07.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 12).

Відповідно до ч. 11 ст. 27 Закону України
«Про рекламу» передбачено право на
оскарження даного рішення. Доказів
оскарження вказаного рішення
відповідачем не надано, а судом в
порядку ст. 11 КАС України не
встановлено.

На час розгляду справи рішення
Інспекції про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
відповідачем не виконано.

За таких обставин суд вважає, що
позивач при прийнятті Рішення № 59/13 від
18.07.2013 року діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб, визначений
Законом України «Про рекламу» та
Порядком накладення штрафів за
порушення законодавства про рекламу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року №693.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем доказів оскарження
Рішення № 59/13 від 18.07.2013 року про
накладення штрафу та сплати штрафних
санкцій до суду не надано, рішення про
накладення стягнення є чинним, у
зв'язку із чим суд приходить до
висновку про законність вимог
Інспекції, а тому позов підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
штрафу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2) штраф за порушення
законодавства про рекламу у розмірі 3000
грн. (три тисячі грн. 00 коп.) на р/р
0004, , МФО 805012, банк
ГУДКСУ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева