Справа № 826/3581/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2014 року 14:40
№ 826/3581/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом першого заступника
Генерального прокурора України ОСОБА_1
до Ради Міністрів Автономної
Республіки Крим, за участю третьої
особи - публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» про
визнання протиправним та скасування
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся перший заступник
Генерального прокурора України ОСОБА_1
(далі - позивач) до Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим (далі -
відповідач), за участю третьої особи -
публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» (далі - ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз») про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Голови Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим від 03.03.2014
року № 66-рп «Про ОСОБА_4».
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване рішення
прийняте з порушенням вимоги чинного
законодавства України, а тому є
протиправним та підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив позов задовольнити.
Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не прибули,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
заяв про розгляд справи за їх
відсутності чи відкладення розгляду
справи не подавали.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене, у зв'язку з
неприбуттям в судове засідання
відповідача та третьої особи, з
урахуванням вимог ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Розпорядженням Голови Ради міністрів
Автономної Республіки Крим від 03.03.2014
року № 66-рп «Про ОСОБА_4» на заступника
генерального директора ДП «Кримські
генеруючі системи» ОСОБА_4 покладено
тимчасове виконання обов'язків голови
правління ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».
Вважаючи, що фактично зазначеним
розпорядженням змінено керівні органи
товариства, що є порушенням вимог
законодавства та відсутність на це
відповідної компетенції, що призводить
до порушення державним інтересам,
позивач звернувся до суду із
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» створено
наказом Державного комітету нафтової,
газової та нафтопереробної
промисловості України від 18.08.1998 р. № 184
«Про створення ДАТ «Чорноморнафтогаз»,
копія якого наявна в матеріалах справи.
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» є
юридичною особою за законодавством
України, створене та діє відповідно до
положень Цивільного та Господарського
кодексів України, законів України та
інших нормативно-правових актів та є
паливно-енергетичного комплексу
України та єдиним підприємством у
країні, яке самостійно проводить
розвідку, облаштування і розробку
родовищ нафти та газу в українському
секторі Чорного й Азовського морів,
підготовку вуглеводної сировини, його
транспортування і зберігання.
У 2011 році Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз»
реорганізовано в публічне акціонерне
товариство «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз».
В цьому ж році затверджено Загальними
зборами акціонерів 04.04.2011 р. нову
редакцію статуту ПАТ «ДАТ
Відповідно до п.1.2 статуту, ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз», засновником
товариства є держава в особі
Державного комітету нафтової, газової
та нафтопереробної промисловості
Згідно з п.7.1 статуту, акціонером
товариства є Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», якій
належить 100 % акцій товариства.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
акціонерні товариства», кількісний
склад виконавчого органу, порядок
призначення його членів визначаються
статутом товариства. Голова
колегіального виконавчого органу
обирається наглядовою радою
товариства, якщо інше не передбачено
статутом товариства.
Пунктом 9.1 статуту передбачено, що
органами товариства є загальні збори
акціонерів, наглядова рада, правління,
Загальні збори є вищим органом
товариства (п.9.3 статуту).
Згідно з п.9.3.4 статуту, до компетенції
загальних зборів належить, зокрема,
обрання голови та членів правління
Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням загальних зборів акціонерів
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 27.05.2013
р. № 31 головою правління товариства
обрано ОСОБА_5

Разом з тим, як встановлено судом,
рішення загальних зборів акціонерів
про припинення повноважень ОСОБА_5 не
приймалось.

Надаючи правову оцінку
взаємовідносинам, що виникли між
сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 134 Конституції
України, Автономна Республіка Крим є
невід'ємною складовою частиною України
і в межах повноважень, визначених
Конституцією України, вирішує питання,
віднесені до її відання.

Повноваження, порядок формування і
діяльності Верховної Ради Автономної
Республіки Крим і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим
визначаються Конституцією України та
законами України, нормативно-правовими
актами Верховної Ради Автономної
Республіки Крим з питань, віднесених до
її компетенції.

Повноваження, порядок формування та
діяльності Ради міністрів Автономної
Республіки Крим визначає Закон України
«Про Раду міністрів Автономної
Республіки Крим» від 16.06.2011 року № 3530-VI.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону,
Рада Міністрів Автономної Республіки
Крим є урядом Автономної Республіки
Крим.

Основні завдання Ради міністрів
Автономної Республіки Крим
визначаються ст. 2 Закону України «Про
Раду міністрів Автономної Республіки
Крим», до яких, зокрема, належать
забезпечення на території Автономної
Республіки Крим виконання Конституції
та законів України, Конституції
Автономної Республіки Крим, актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, нормативно-правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим та інших нормативно-правових
актів; участь у розробленні та
виконанні державних програм, а також
відповідно до загальнодержавних
програм розроблення та забезпечення
виконання програм Автономної
Республіки Крим з питань
соціально-економічного та культурного
розвитку, раціонального
природокористування, охорони
навколишнього природного середовища;
спрямування, координація та здійснення
відповідно до закону контролю за
діяльністю органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, а також
здійсненням районними державними
адміністраціями в Автономній
Республіці Крим державних функцій та
повноважень; здійснення інших
виконавчих функцій та повноважень з
питань, віднесених до самостійного
відання Автономної Республіки Крим, а
також державних виконавчих функцій та
повноважень, делегованих законами
України.

Статтею 17 Закону України «Про Раду
міністрів Автономної Республіки Крим»
визначені повноваження Ради міністрів
Автономної Республіки Крим у сфері
промисловості, паливно-енергетичного
комплексу.

До яких відносяться:

створення сприятливих умов для
розбудови високорозвинутого
промислового сектору економіки
Автономної Республіки Крим;

забезпечення стабільного розвитку
промисловості, організація
виробництва продукції на території
Автономної Республіки Крим, підвищення
її якості і конкурентоспроможності,
сприяння впровадженню новітніх
технологій, підвищенню технічного
рівня виробництва продукції,
забезпечення стимулювання
технологічного оновлення промислових
підприємств, їх фінансового
оздоровлення;

розроблення та виконання регіональних
програм, спрямованих на розвиток
промисловості, розроблення прогнозів
розвитку промисловості;

координація діяльності розташованих
на території Автономної Республіки
Крим промислових підприємств з
виробництва товарів широкого вжитку,
організація виробництва будівельних
матеріалів на базі місцевої сировини з
використанням відходів виробництва;

здійснення заходів щодо залучення
коштів для утримання та ремонту
об'єктів соціальної і виробничої
інфраструктури;

сприяння розташованим на території
Автономної Республіки Крим
промисловим підприємствам з питань
раціонального використання трудових і
природних ресурсів, поліпшення
соціально-культурного, побутового
обслуговування їх працівників;

сприяння розвитку народних художніх
промислів, кооперації промислових і
сільськогосподарських підприємств;

участь у міжнародному технологічному
співробітництві, сприяння залученню
іноземних інвестицій для
технологічного переоснащення
підприємств, розташованих на території
Автономної Республіки Крим;

сприяння розвитку технопарків,
технополісів, інноваційних
бізнес-інкубаторів, залучення
відповідних наукових установ (за їх
згодою) до розв'язання проблем
науково-технічного розвитку
Автономної Республіки Крим;

сприяння розміщенню та будівництву на
території Автономної Республіки Крим
об'єктів енергетики (електростанцій,
трубопроводів, ліній електропередач
тощо), що мають загальнодержавне
значення;

участь у формуванні, регулюванні та
вдосконаленні ринку
паливно-енергетичних ресурсів;

розроблення пропозицій щодо
удосконалення механізму стимулювання
розвитку паливно-енергетичного
комплексу;

здійснення заходів щодо розвитку
інфраструктури альтернативних та
відновлювальних джерел енергії, а
також підвищення рівня їх
енергоефективності;

розроблення та затвердження схеми
газо- та електропостачання Автономної
Республіки Крим.

З наведених правових норм вбачається,
що до повноважень Ради міністрів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим не належить прийняття рішень про
призначення виконавчих органів
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, в томі числі, ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз», засновником якого
є держава.

Статтею 3 Закону України «Про Раду
міністрів Автономної Республіки Крим»
закріплено, що діяльність Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
ґрунтується, зокрема, на принципах
верховенства права, конституційності
та законності.

Враховуючи вищевикладене, системно
проаналізувавши норми законодавства
та встановлені обставини у справі,
надавши оцінку наявним матеріалам
справи, суд приходить до висновку що
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» не
належить до сфери управління Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
Голова Ради міністрів АР Крим не має
повноважень на призначення виконавчих
органів ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»,
отже вищезазначене розпорядження є
незаконним та таким, що прийнято з
перевищенням наданих відповідачу
повноважень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
прокуратуру», прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру», при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право, у тому числі,
звертатися до суду в передбачених
законом випадках.

Право прокурора на звернення до суду
про визнання протиправним рішення чи
окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень
визначено ч.5 ст. 23 Закону України «Про
прокуратуру».

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин, під час
розгляду справи твердження позивача
знайшли своє належне правове
обґрунтування, що також
підтверджується письмовими доказами у
справі, натомість, відповідачем не
спростовано та не доведено
правомірність прийняття ним
оскаржуваного розпорядження,
наявності у нього повноважень щодо
заміни керівних органів ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз», у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог, а
відтак, оскаржуване розпорядження є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, відповідачем не доведено
правомірності прийняття оскаржуваного
розпорядження.

За таких обставин, оцінюючи подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
безпосередньому, всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, виходячи з
аналізу положень чинного
законодавства України, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов першого
заступника Генерального прокурора
України ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Голови Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим від 03.03.2014
року № 66-рп «Про ОСОБА_4».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко