Справа № 804/3954/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
14 квітня 2014 р. Справа № 804/3954/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сібріс" до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень №№
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сібріс» до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому позивач просить:
- скасувати податкове
року Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «СІБРІС» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
272116,00 грн. за 12 міс. 2013 року;
- скасувати податкове
року Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «СІБРІС» збільшено
суму грошового зобов'язання у розмірі
2544,00 грн., в т.ч. за основним платежем -
1696,00 грн., за штрафними санкціями - 848,00
В обґрунтування позову, позивач
зазначив, що Державною податковою
інспекцією в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено камеральну
перевірку ТОВ «СІБРІС» з питань
достовірності визначення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за грудень
2013 року, за результатами якої, складено
акт від 25.01.2014 року № 155/22-4-16/33868429. На
підставі акту перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення №
від 25.02.2014 року, згідно з якими,
ТОВ «Сібріс» було зменшено суму
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за період грудень 2013
року у розмірі 272 116,00 грн. та збільшено
суму грошового зобов'язання у розмірі 2
544,00 грн., в т.ч. за основним платежем
1696,00грн., за штрафними санкціями 848,00
грн. Позивач вважає висновки
податкового органу в акті перевірки
безпідставними та необґрунтованими, а
тому, винесені податкові
повідомлення-рішення підлягають
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому, Державна
податкова інспекція в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
прийнятті оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. На підставі вищенаведеного,
просить суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав,
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив в задоволені позовних вимог
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що
Державною податковою інспекцією в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено камеральну
перевірку ТОВ «СІБРІС» з питань
достовірності визначення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за грудень
Перевіркою встановлено порушення:
- п.200.1., п.200.2, п.200.3, п.200.4., ст.200
Податкового кодексу України ТОВ
«Сібріс» завищено залишок від'ємного
значення за грудень 2013року, якій після
бюджетного відшкодування включається
до податкового кредиту наступного
податкового періоду у сумі 272 116,00 грн.,
заявленого в декларації з податку на
додану вартість за грудень 2013 року;
- занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за грудень 2013 року в
За результатами перевірки складено акт
від 25.01.2014 року № 155/22-4-16/33868429 на
підставі якого, винесено податкові
від 25.02.2014 року Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «СІБРІС» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
від 25.02.2014 року Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «СІБРІС» збільшено
суму грошового зобов'язання у розмірі
2544,00 грн. в т.ч. за основним платежем -
1696,00 грн., за штрафними санкціями - 848,00
Як встановлено під час розгляду справи
та підтверджується матеріалами справи,
10.01.2014 року ТОВ «СІБРІС» засобом
електронного зв'язку направило на
адресу ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська декларацію з податку
на додану вартість за грудень 2013року.
Згідно з декларацією з ПДВ за грудень
2013року ТОВ «СІБРІС» задекларувало
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (ряд. 24 декларації) у сумі
10.01.2014 року декларація з податку на
додану вартість за грудень 2013року була
отримана ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, про що свідчить
квитанція № 2 з реєстраційним
Відповідач в акті перевірки від 25.01.2014
року №155/22-4-16/33868429 посилається на те, що
за результатами акту № 845/22-4-16/33858429 від
25.10.2013 року «Про результати камеральної
перевірки ТОВ «СІБРІС» з питань
достовірності визначення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за
вересень 2013року», винесене податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
ТОВ «СІБРІС» зменшено суму від'ємного
значення у розмірі 273 812,00 грн. за період
На думку відповідача, відповідно до
пп.4.6.7. n.4.6.7.p.V Наказу Мінфіну
«Про затвердження форм та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» №1492 від 25.11.2011р. (далі-
Порядок №1492), рядок 21.3., передбачений
для відображення збільшення або
зменшення залишку від'ємного значення,
який (для декларації, у якій
відображаються розрахунки з бюджетом -
після бюджетного відшкодування)
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р.24) за результатами
камеральної чи документальної
перевірки, проведеної органом
державної податкової служби.
Таким чином, у разі, коли за
результатами перевірки податковим
органом встановлено перевищення
платником задекларованого залишку
від'ємного значення податкової
декларації з ПДВ, то сума зменшення
залишку від'ємного значення на
підставі повідомлення-рішення за
формою «В4» відображається платником
зі знаком «-» у рядку 21.3. податкової
декларації з ПДВ податкового (звітного)
періоду, в якому таке
повідомлення-рішення отримано.
В порушення пп.4.6.7. п.4.6.7. p.V Порядку №1492
ТОВ «СІБРІС» в рядку 21.3. декларації за
грудень 2013 року не відображено зі
знаком «-» суму зменшення залишку
від'ємного значення у розмірі 273 812,00
грн. на підставі повідомлення-рішення
Отже, на думку відповідача, ТОВ
«СІБРІС» порушено Порядок заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість за грудень 2013року (№
907905234 від 09.12.2013року), зокрема: в
рядку 21.3. декларації не відображена
сума 272812,00грн. зі знаком «-» (за
результатами акту №845/22-4-16/33858429 від
як передбачено підпунктом 4.6.7. розділу V
Порядку №1492: завищено значення рядка 24
декларації на 272 116,00 грн., занижено
значення рядка 25 декларації на 1696,00 грн.
Так, суд зазначає, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014 року
по справі № 804/34/13-а позовні вимоги ТОВ
"СІБРІС" були задоволені, а податкове
року, за яким ТОВ «СІБРІС» було
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
звітний період вересень 2013 року у
розмірі 273 812,00 грн., скасоване.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до п. 200.1 ст.200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Згідно п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу
України, при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.
Згідно п. 200.3 ст.200 Податкового кодексу
України, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.4 ст.200 Податкового
кодексу України, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.
Відповідно до пп. 4.6.7 п. 4 розділу IV
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Мінфіну від 25.11.2011р. № 1492, рядок 21.3,
передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.
Як зазначено вище, результати
позапланової перевірки, за
результатами якої, був складений акт
від 25.10.2013 року №845/22-4-16/33858429, на
сьогоднішній день оскаржуються в
судовому порядку, а отже, до набрання
законної сили судовим рішенням немає
правових підстав для проведення
будь-яких коригувань в податковій
звітності за результатами такої
Суд вважає, що позиція податкового
органу в даному випадку прямо
суперечить роз'ясненню Державної
податкової служби України щодо
застосування пп. 4.6.7 п. 4 розділу IV
Порядку, затвердженого наказом Мінфіну
від 25.11.2011р. № 1492, яке міститься в Єдиній
базі податкових знань на офіційному
сайті Міндоходів, де зазначено, що у
разі, коли за результатами перевірки
податковим органом встановлено
перевищення задекларованого платником
податку залишку від'ємного значення
податкової декларації з ПДВ і виписано
повідомлення-рішення за формою "В4" та
якщо платником податку здійснювалось
оскарження такого податкового
повідомлення-рішення, яке після
закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження залишене "без змін", а скарга
- "без задоволення", то сума завищеного
залишку від'ємного значення зі знаком
підлягає відображенню по картці
особового рахунку платника податку
протягом десяти календарних днів та по
рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ
звітного періоду, в якому закінчено
процедуру оскарження".
Також, Вищий адміністративний суд
України в ухвалі від 19.12.2013 року
набрання законної сили судовим
рішенням за результатами оскарження
податкового повідомлення-рішення,
підприємство правомірно не вносить
суму, зменшену податковим
повідомленням-рішенням, в рядок 21.3
податкової декларації з ПДВ.

Окрім того, в самих податкових
повідомленнях-рішеннях форми "В4"
від 25.02.2014 року №, від 25.02.2014
року № , на яке посилається
податковий орган, зазначено, що при
проведенні процедури
адміністративного або судового
оскарження сума від'ємного значення
податку на додану вартість зменшується
у картці особового рахунка платника
податків, що ведеться в органі
державної податкової служби, протягом
десяти календарних днів, що настають за
днем її закінчення.

Таким чином, до закінчення процедури
судового оскарження, залишок суми
від'ємного значення в розмірі 273 812,00
грн., яка була задекларована за
вересень 2013 року, продовжує
враховуватись ТОВ «СІБРІС» при
розрахунку суми ПДВ наступних звітних
періодів та відображатись в особовому
рахунку позивача в ДПІ.

До закінчення процедури судового
оскарження, у підприємства відсутні
підстави для проведення будь-яких
коригувань в податковому обліку.

Крім того, п. 56.18 ст. 56 Податкового
кодексу України, на який посилається
податковий орган, передбачено, що при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, сума від'ємного значення у
розмірі 273812,00 грн., що була
задекларована в вересні 2013 року
продовжує враховуватись при
розрахунку ПДВ в наступних податкових
періодах.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд повинен визначити
характер спірних правовідносин та
зміст правової вимоги, матеріальний
закон, який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень; з'ясувати
які, є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих представником позивача та
представником відповідача доказів
достатньо для встановлення обставин
справи та для ухвалення судового
рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає, наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У зв'язку з чим, присудити з Державного
бюджету України на користь ТОВ
«Сібріс» судовий збір в сумі 487,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сібріс" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень №№ , від
25.02.2014р. - задовольнити повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
25.02.2014р., яким ТОВ "Сібріс" зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 272
116,00 грн. за 12 міс.2013 року.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
25.02.2014р., яким ТОВ "Сібріс" збільшено
суму грошового зобов'язання у розмірі 2
544,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 1696,00 грн., за штрафними
санкціями - 848,00 грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Сібріс" судовий збір в
сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 14.04.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов