Справа № 805/3779/14
Суддя: Скріпнік А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 р.
Справа № 805/3779/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Скріпніка А.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В
И В:

26 березня 2014 року управління
пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області (надалі - позивач) звернулося до
суду із вищевказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що у відповідача на
виконанні знаходиться рішення № 584 від
15.04.2013 року про стягнення з ФОП - ОСОБА_1
заборгованості у розмірі 170,00 грн. яке
було винесено управлінням пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області.

На підставі зазначеного рішення 10.09.2013
року відповідачем було відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ФОП - ОСОБА_1 на користь управління
пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області суми боргу у розмірі 170,00 грн.

Проте, як стверджує позивач, з моменту
відкриття виконавчого провадження і до
теперішнього часу відповідачем не було
вжито необхідних заходів щодо
примусового виконання виконавчих
документів, внаслідок чого
вищевказаний виконавчий документ
залишається невиконаним.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просив суд визнати неправомірною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції з
виконання рішення № 584 від 15.04.2013 року
про стягнення з ФОП - ОСОБА_1
заборгованості у розмірі 170,00 грн. яке
було винесено управлінням пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області та зобов'язати
відділ державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції вчинити виконавчі дії
направлені на стягнення боргу, шляхом
направлення запитів до реєстраційних
установ, здійснення виїзду за місцем
здійснення підприємницької
діяльності, місцем мешкання,
направлення до суду подання щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України, розгляду клопотання
управління пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 03.02.2014 року.

Сторони до суду не з'явилися, були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Насамперед, суд вважає доречним
визначити термін - «бездіяльність».

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень - це пасивна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод
та інтересів фізичної чи юридичної
особи.

Відповідно до приписів ст.11 Законом
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 27 даного Закону, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до положень ст. 32
вищевказаного Закону, заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 7, та
частини 4 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

За нормами статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Ухвалою суду від 07 квітня 2014 року
відділ державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції було зобов'язано надати
матеріали виконавчого провадження №
39773216, але вимоги суду відповідачем
виконано не було.

Ухвалою суду від 16 квітня 2014 року
відповідача повторно було зобов'язано
надати витребувані докази у справі,
проте відповідачем вдруге, з невідомих
підстав було не виконано ухвалу суду.

Таким чином, суд звертає увагу на
приписи ст. 72 КАС України, де, зокрема,
зазначене, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі. У разі невиконання цього
обов'язку суд витребовує названі
документи та матеріали. Суд може
збирати докази з власної ініціативи.
Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, суд зазначає, що
відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України;

2) з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження
надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд звертає увагу на той факт, що у
даній нормі закону закріплено загальні
критерії для оцінювання рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, що вироблені у практиці
європейських країн.

Щодо позовних вимог стосовно
зобов'язання відповідача вчинити
виконавчі дії направлені на стягнення
боргу, шляхом направлення запитів до
реєстраційних установ, здійснення
виїзду за місцем здійснення
підприємницької діяльності, місцем
мешкання, направлення до суду подання
щодо тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України, суд зазначає, що
статті 106 та 162 КАС України і Закон
України «Про виконавче провадження» не
передбачають захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
засіб вирішення спірного питання саме
судовим рішенням, тобто замість органу,
до компетенції якого воно належить, без
дотримання процедури, яка передує
прийняттю рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 8, 9, 10, 11, 23, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд,

П О С Т
А Н О В И В:

Позовні вимоги управління пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області до відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції з виконання рішення управління
пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області № 584 від 15.04.2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Скріпнік А.І.