Справа № 804/16898/13-а
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С. при
секретаріСкупейко І.М. за участю:
представників позивача представників
відповідача Таламанчук К.С., Лабовкіна
О.О. Немировського В.І., Ребрик О.М
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» в особі керуючого
санацією ОСОБА_7 до Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними, скасування
акту ревізії, скасування постанови,
19 грудня 2013 р. Державне підприємство
«Аграрний цех «Саксаганський» (далі -
позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом доДержавної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області (далі -
відповідач) з вимогами, з урахуванням
1) визнання дій посадових осіб
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області
протиправними в частині:
- порушення порядку проведення
документальної перевірки шляхом
неповного та необ'єктивного
дослідження документів;
- порушення порядку проведення
фактичної перевірки, внаслідок
недбалого ставлення до своїх
- порушення «Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р.
№ 550;
- перевищення службових повноважень в
частині відображення в акті питань,
розгляд яких знаходиться поза
компетенцією Державної фінансової
- порушення службовими особами
державної фінансової інспекції, якими
було проведено перевірку
фінансово-господарської діяльності
положень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
2) скасування акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» за період з 01.05.2011 р. по
31.05.2013 р., складеного Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області;
3) скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення на
керуючого санацією Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» ОСОБА_7 в зв'язку з її
4) скасування вимоги Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 31.10.2013 р.
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити в
повному обсязі. В обґрунтування
позовних вимог зазначили наступне.
Ревізією фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський»
встановлено низку порушень
законодавства. На підставі акту
ревізії винесено обов'язкові вимоги.
При цьому, п. 2 вимог щодо зобов'язання
Державного підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» стягнути кошти з
Підприємства об'єднання громадян
«Добробут», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агротрейд» є
протиправним в зв'язку з наступним.
Підприємство перебуває в скрутному
матеріальному становищі, що не дає
можливості звернутися з позовами до
суду через відсутність коштів для
сплати судового збору. Крім того,
нарахування контрагентам штрафних
санкцій є правом, а не обов'язком
суб'єкта господарювання.
В п. 3 вимог вказано про необхідність
відшкодування залишкової вартості 18
будівель та споруд, які на момент
проведення ревізії знаходились в
непридатному для використання стані.
Цей пункт вимог є необґрунтованим в
зв'язку з наступним. Державне
підприємство «Аграрний цех
«Саксаганський» утворено шляхом
виділення. При цьому підприємством
отримано, в тому числі, вказані в акті
ревізії будівлі та споруди, які на
момент прийняття вже були в
незадовільному стані. Крім того,
зазначені будівлі та споруди збудовані
кілька десятиліть тому, що певною мірою
обумовлює їх псування.
Пункт 4 вимог відповідача є
необґрунтованим та не підлягає
виконанню, оскільки підприємство не
має претензій до контрагента щодо
виконання договору, вважає, що
Державним підприємством «Аграрний цех
«Жовторічанський» вжито всіх можливих
заходів для виконання своїх
Підприємством також не допущено
порушень, вказаних в п. 5 вимог - при
нарахуванні та виплаті заробітної
плати. Грошові кошти на оплату праці в
завищеному розмірі не витрачалися. Що
стосується посилання на оплату праці
водіїв в вихідні та святкові дні, то
вказане не суперечить вимогам
законодавства. Поняття «ненормований
робочий час» положеннями Кодексу
законів про працю України не визначено.
Особливістю сільськогосподарських
підприємств є сезонний характер праці,
тому працівники здійснюють вихід на
роботу в вихідні дні. Оплата праці
водіям здійснена відповідно до
виконаної ними роботи. Крім того,
перевірка питань дотримання
законодавства з оплати праці взагалі
не входить до компетенції органів
Державної фінансової інспекції. В
зв'язку з наведеним, порушення,
викладені в п.п. 6, 8 вимог також не мали
В п. 9 вимог встановлено порушення у
вигляді виплати підприємством
благодійної допомоги стороннім
юридичним особам. Позивач не згоден з
даними пунктом вимог, оскільки чинним
законодавством не заборонено
будь-якому суб'єкту господарювання
незалежно від виду статутної
діяльності надавати господарську
допомогу установам для їх побутових
Підприємством не було допущено
порушення, вказаного в п. 10 вимог,
оскільки, відповідно до вимог чинного
законодавства, позивач зобов'язаний
здійснювати амортизаційні нарахування
на всі будівлі та споруди, що
знаходяться на балансі підприємства.
Пункт 11 вимог є необґрунтованим,
оскільки підприємство не має
можливості самостійно здійснити
списання технічної документації з
землеустрою, яка втратила
актуальність, але включена до вартості
активів. Зазначена процедура
передбачена в плані санації, котрий на
теперішній час не погоджений не з вини
Підприємством не було допущено
порушень Закону України «Про
здійснення державних закупівель».
Державним підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» за перевіряємий
період взагалі не здійснювались
державні закупівлі, позивач не
отримував та не витрачав державні
кошти. Закупівля товарів здійснювалася
за рахунок коштів підприємства та в
розмірах, що не перевищували 100 000,00 грн.
Крім того, відповідачем при проведенні
ревізії допущено численні порушення.
Так, посадовими особами контролюючого
органу не було вжито всіх заходів щодо
дослідження документів
фінансово-господарської діяльності
підприємства, проведено ревізію питань
щодо нарахування та виплати заробітної
плати, що не відноситься до компетенції
органів Державної фінансової
інспекції, не враховано положень
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».
Представники відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечували. В обґрунтування своєї
позиції зазначили наступне. Посадовими
особами Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
дотримані вимоги законодавства при
проведенні ревізії. Порушення,
зазначені в обов'язкових вимогах, мають
Так, в п. 2 вимог зазначено про
необхідність відшкодування
Підприємством об'єднання громадян
«Добробут» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агротрейд» на
користь Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський» 256 391,05
грн. Недоотримання доходів на вказану
суму виникло внаслідок не нарахування
позивачем своїм контрагентам пені та
штрафу за невиконання ними своїх
зобов'язань за договорами. Вказані
кошти мають бути повернуті
підприємству в зв'язку з його скрутним
матеріальним становищем та
необхідністю відновлення
Проведеною ревізією встановлено, що на
балансі підприємства обліковується 18
будівель та споруд, які перебувають в
непридатному для використання стані. В
зв'язку з тим, що позивачем не
забезпечено збереження вказаного
нерухомого майна, винні особи мають
відшкодувати його залишкову вартість.
Грошову оцінку майна на момент
складання акту ревізії не проведено,
тому до стягнення належить саме
В ході ревізії встановлено, що
контрагентом позивача - Державним
підприємством «Аграрний цех
«Жовторічанський», не виконано умов
договору та не забезпечено визначений
сторонами приріст живої ваги худоби, в
зв'язку з чим зайво сплачені кошти
підлягають поверненню на розрахункові
рахунки Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський».
В порушення вимог чинного
законодавства позивачем було зайво
виплачено працівникам заробітну плату
та премію. Підприємством зайво
сплачена премія директору без
погодження з Мінпаливенерго України та
зайво сплачено премію працівникам в
розмірі вищому, ніж передбачено
колективним договором. Також, ревізією
виявлено встановлення окладів
працівникам в розмірі, що перевищує
встановлений колективним договором та
положенням про оплату праці. Крім того,
підприємством здійснена оплата праці
водіїв, щодо яких не було винесено
наказів про вихід на роботу в вихідні
дні, які мають бути узгоджені з
профспілкою. Вказане порушення потягло
за собою порушення, зазначені в п.п. 6, 8
Також, підприємством здійснено
покриття витрат фізичної особи
внаслідок оплати штрафу, накладеного
на керуючого Санацією ОСОБА_7
Ревізією встановлено факт здійснення
підприємством витрат на благодійну
допомогу стороннім юридичним особам -
шкільному та дошкільному закладам
понад визначені фінансовим планом
обсяги. В зв'язку з наведеними, кошти,
витрачені на надання допомоги,
підлягають поверненню підприємству.
Що стосується п. 10 вимог, то
підприємство не мало здійснювати
амортизаційні нарахування на будівлі
та споруди, якими не можливо
користуватись. Порушення виникло
внаслідок не вчинення позивачем
достатніх дій для звернення до органу
управління майном для вирішення
питання про списання будівель та
Також, перевіряючими встановлено
безпідставне включення до вартості
активів підприємства вартості
технічної документації з землеустрою,
яка на теперішній час втратила
актуальність, тому активи позивача
мають бути зменшені на вартість цієї
Ревізією дотримання законодавства при
здійсненні державних закупівель
встановлено факт здійснення
підприємством закупівлі товарів без
проведення процедур конкурсних
закупівель, не створення на
підприємстві комітету з конкурсних
торгів, не складання річних планів
закупівель, що суперечить вимогам
законодавства, чинного на момент
виникнення правовідносин.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, представників відповідача,
суд приходить до наступного висновку.
Державне підприємство «Аграрний цех
«Саксаганський» зареєстровано 20.08.2009
р., внесено до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за ідентифікаційним
12.05.2011 р. Господарським судом
Дніпропетровської області порушено
провадження у справі про банкрутство
Державного підприємства «Аграрний цех
Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 19.01.2012 р.
введено процедуру санації
підприємства, строк якої ухвалою суду
від 17.12.2013 р. продовжено до 16.03.2013 р.
18.09.2013 р. Державною фінансовою
інспекцією в Дніпропетровській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» за період з 01.05.2011 р. по
За результатами ревізії складено акт
від 18.09.2013 р. № 05-25/4.
На підставі акту від 18.09.2013 р. №
05-25/4Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області винесено
вимоги проусунення порушень та
недопущення виявлених ревізією
фінансових порушень від 31.10.2013 р. №
Відповідно до п. 2 вимог Державне
підприємство «Аграрний цех
«Саксаганський» зобов'язано стягнути з
Підприємства об'єднання громадян
«Добробут» Дніпропетровської обласної
громадської організації «Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України» недоотримані
доходи у сумі 170 788,80 грн. та з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агротрейд» - недоотримані доходи в
сумі 85 612,29 грн. шляхом пред'явлення до
оплати рахунків та перерахування
підприємствами грошових коштів на
банківський рахунокДержавного
підприємства «Аграрний цех
Порушення обґрунтовано в акті
перевірки (п. 6.3) наступним чином.
Ревізією з питання повноти,
достовірності і правильності
визначення доходів у разі своєчасного
виконання договірних зобов'язання
встановлено факти несвоєчасного
проведення розрахунків за договорами:
- договір купівлі-продажу предмету
незавершеного виробництва від 26.03.2012 р.
№ 8, укладеного Державним
підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» та Підприємством
об'єднання громадян «Добробут»
Дніпропетровської обласної
громадської організації «Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України»;
- договір за надані послуги з посіву
ярових культур, укладеного Державним
підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Агротрейд» № 01/04/12.
При цьому, підприємство не
скористалось своїм правом на
нарахування щодо контрагентів на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України та ст. 232 Господарського
кодексу України штрафу за весь час
прострочення розрахунків та пені за
кожен день прострочення.
В обґрунтування позовних вимог
представниками позивача надано вимоги
про сплату заборгованості до
Підприємства об'єднання громадян
«Добробут» Дніпропетровської обласної
громадської організації «Управління
соціального захисту ветеранів та
інвалідів МВС України» та Товариства з
обмеженою відповідальністю
Згідно до п. 3 вимог в ході проведення
інвентаризації основних засобів
встановлено, що на балансі
підприємства обліковується 18 одиниць
будівель та споруд, які знаходяться у
незадовільному стані, що призвело до їх
псування та неможливості використання
на загальну суму 1 798 273,26 грн.
В зв'язку з наведеним підприємству
належить стягнути кошти в сумі 1 798 273,26
грн. з осіб, винних у знаходженні майна
у незадовільному стані, у порядку,
визначеному законодавством.
В обґрунтування порушення в акті
ревізії (п. 10.1) зазначено наступне.
Перевіркою наявності та зберігання
основних засобів встановлено, що на
балансі підприємства обліковується 18
одиниць будівель та споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які
матеріально-відповідальними особами -
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
За результатами інвентаризації
встановлено, що зазначені основні
засоби знаходяться у незадовільному
стані, а саме, зруйновані наступні
будівлі і споруди: картоплесховище
(інв. № 252); корівник 2-х рядний (інв. № 226);
котельня (інв. № 270); котельня (інв. №
підйому (інв. № 703); насосна станція
Мар'ївка (інв. № 682); кормоприготовчий
цех СТФ (інв. № 212); свинарник для ви
годівлі свиней на 1 000 голів (інв. № 211);
свинарник-маточник на 144 голови (інв. №
214); склад цеху переробки (інв. № 275);
башня Рожновського (інв. № 1405); телятник
(інв. № 235); склад мінеральних добрив
(інв. № 6401); гребля ставка дільниці № 2
(інв. № 4063); житловий будинок (інв. № 7555);
Отже, проведеною інвентаризацією
встановлено факти псування об'єктів
основних засобів первісною вартістю 3
209 832,00 грн., залишкова вартість
зазначеного майна станом на 31.03.2013 р.
становить 1 798 273,26 грн.
В обґрунтування позовних вимог
представниками позивача надані
наступні документи: технічні паспорти;
відомості про об'єкти державної
власності, що пропонуються до списання
або відчуження станом на 01.04.2008 р.; акти
списання основних засобів.
В обґрунтування заперечень на позов
представниками відповідача надані
акти контрольного обстеження основних
Відповідно до п. 4 вимог ревізією
встановлено проведення зайвих виплат
за ненадані послуги (приріст живої ваги
худоби) при вигодівлі великої рогатої
худоби Державним підприємством
«Аграрний цех «Жовторічанський» в сумі
256 416,66 грн., в зв'язку з чим позивачу
належить стягнути кошти з Державного
підприємства «Аграрний цех
«Жовторічанський» в сумі 256 416,66 грн.
шляхом перерахування ним грошових
коштів на поточні банківські рахунки
В обґрунтування виявленого порушення в
акті ревізії (п. 6.2) вказано таке.
Відповідно до умов договору про
надання послуг від 20.07.2012 р. № 20/1,
укладеного між Державним
підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» (Замовник) та
Державним підприємством «Аграрний цех
«Жовторічанський» (Виконавець),
Виконавець зобов'язується у
встановлений строк здійснити
вигодівлю великої рогатої худоби.
Відповідно до умов договору приріст
живої ваги мав становити 15 108 кг.
Згідно до акту зустрічної звірки,
Виконавець не забезпечив приріст живої
ваги у розмірі 14 099 кг., фактичний
приріст склав 1 009 кг.
Проте, відповідно до наданих послуг,
Державним підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» було здійснено сплату
на загальну суму 396 868,32 грн., що
передбачено при отриманні приросту в
кількості 15 108 кг.
Відповідно до п. 5 вимог проведеною
ревізією Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський»
встановлено ряд порушень при
нарахуванні та виплаті коштів з оплати
праці на загальну суму 4 562,37 грн., в тому
- зайво виплачено премії на суму 2 400,00
- зайво виплачена заробітна плата на
суму 1 191,43 грн. внаслідок встановлення
окладів у завищених обсягах;
- проведення завищених витрат на оплату
праці на суму 970,00 грн. внаслідок не
оформлення документів про зміну умов
праці (робота в вихідні та святкові
В зв'язку з наведеним підприємство
- стягнути з працівників підприємства в
повному обсязі зайво виплачену
заробітну плату та премію в загальній
сумі 4 562,37 грн. шляхом утримання із
заробітної плати грошових коштів на
підставі заяв працівників;
- в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у зайвому нарахуванні та
виплаті заробітної плати в сумі 4 562,37
грн., шкоду у визначеному чинним
законодавством порядку.
Порушення законодавства підприємством
обґрунтована в акті ревізії (п. 7.2)
Міністерством палива та енергетики
України з керівником Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» укладено контракт від
06.07.2010 р. № 08-А/10. яким встановлено оклад
директору в розмірі 2 187,00 грн.
Додатковою угодою від 30.05.2011 р.
директору підприємства встановлено
оклад з 01.04.2011 р. у розмірі 2 637,00 грн.
Додатковою угодою від 01.02.2011 р.
директору з 01.12.2011 р. встановлено
посадовий оклад в розмірі 2 889,00 грн.
Відповідно до наказу по підприємству
директору сплачено премію в розмірі 2
Відповідно до розділу 4 Колективного
договору преміювання директора
підприємства за отримання чистого
прибутку проводиться в розмірі до 100 %
окладу по узгодженню з Мінпаливенерго
України. Дозволу щодо виплати
зазначеної премії директору
підприємства до ревізії не надано.
На зайво нараховану та виплачену
премію зайво проведено нарахувань та
перераховано внесків до державних
цільових фондів у лютому 2012 р. на
загальну суму 855,37 грн.
Крім того, відповідно до п. 3.13
колективного договору,
зареєстрованого Управлінням праці та
соціального захисту населення
Софіївської райдержадміністрації від
22.08.2011 р. № 39, посадові оклади
заступникам керівників та головним
бухгалтерам встановлюються нижче
окладу керівника на 10-30 відсотків, а
максимальний оклад повинен бути на 10 %
нижче окладу керівника.
Ревізією встановлено, що відповідно до
штатних розписів на 2011-2012 р.р.
заступнику директора та головному
бухгалтеру встановлено посадовий
оклад в наступних розмірах: станом на
01.01.2011 р. в розмірі 2 390,00 грн., станом на
01.07.2011 р. в розмірі 2 390,00 грн., станом на
01.10 2011 р. в розмірі 2 500,00 грн., станом на
01.01.2012 р. в розмірі 2 820,00 грн.
Встановлення окладів у завищених
розмірах призвело до зайво виплаченої
заробітної плати на загальну суму 1 191,43
На зайво нараховану та виплачену
заробітну плату зайво проведено
нарахувань та перераховано внесків до
державних цільових фондів на загальну
Відповідно до п. 2.3 Положення про
одноразове преміювання до професійних
свят Колективного договору
максимальний розмір заохочення до
професійних свят не може перевищувати
200,00 грн. на одного працівника.
Ревізією встановлено, що на підставі
наказу від 21.12.2011 р. № 231 та видаткового
касового ордеру від 23.12.2011 р.
працівникам підприємства виплачено по
250,00 грн. премії з нагоди професійного
свята «Дні енергетика».
Таким чином, працівникам підприємства
зайво виплачено премії в розмірі 100,00
Ревізією законності оплати праці в
вихідні та святкові дні встановлено, що
позивачем неодноразово допускався
вихід на роботу водіїв у вихідні та
святкові дні без належним чином
оформлених наказів по підприємству,
які повинні узгоджуватись з
профспілковою організацією.
Таким чином, підприємством зайво
виплачено працівникам заробітну плату
На зайво нараховану та виплачену
заробітну плату зайво проведено
нарахувань та перераховано внесків до
державних цільових фондів на загальну
В обґрунтування позовних вимог
представниками позивача надані такі
документи: листи Ордо-Василівської
сільської ради та Софіївської районної
державної адміністрації про передачу
Представниками відповідача надано
додаток до акту ревізії дані про зайво
нараховані заробітну плату та
витрачені ППМ у 2013 р.
В п. 6 зазначено, що ревізією
встановлено зайву сплату внесків до
державних цільових фондів по незаконно
виплаченій заробітній платі на
загальну суму 1 659,55 грн.
В зв'язку з цим позивача зобов'язано
сплачені кошти до державних цільових
фондів в сумі 1 659,55 грн. врахувати до
платежів майбутніх періодів шляхом
коригування відповідної звітності.
Відповідно до п. 7 вимог в ході ревізії
встановлено покриття витрат фізичної
особи при відсутності дебіторської
заборгованості в обліку на суму 2 607,00
грн. внаслідок оплати штрафу коштами
підприємства, накладеного на керуючого
санацією ОСОБА_7 за результатами
перевірки фахівцями Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі у жовтні 2012 р.
В зв'язку з наведеним підприємство
зобов'язано стягнути кошти в сумі 2 607,00
грн. з керуючого санацією ОСОБА_7,
покриття витрат якого здійснювалося за
рахунок коштів Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський», шляхом пред'явлення
йому до оплати рахунків та
перерахування ним грошових коштів на
поточні банківські рахунки
Згідно до п. 8 вимог ревізією
встановлено безпідставне списання
паливо-мастильних матеріалів на
загальну суму 2 362,20 грн. при
використанні автотранспорту у вихідні
та святкові дні без відповідного
письмового наказу (розпорядження)
власника або уповноваженого ним
В зв'язку з цим підприємство
зобов'язано стягнути з осіб, винних у
незаконному списанні палива кошти у
загальній сумі 2 362,20 грн. та зарахувати
їх на поточні банківські рахунки
Державного підприємства «Аграрний цех
Порушення обґрунтовано в акті ревізії
(п. 10.2) тим, що паливно-мастильні
матеріали були використані при виході
на роботу водіїв у вихідні, святкові та
Відповідно до п. 9 вимог ревізією
встановлено здійснення витрат на
благодійну допомогу стороннім
юридичним особам - шкільному та
дошкільному закладам - понад визначені
фінансовим планом обсяги у загальній
В зв'язку з вказаним підприємство
зобов'язано стягнути з осіб, винних у
незаконному перерахуванні коштів на
благодійну допомогу стороннім
юридичним особам у сумі 1 500,00 грн. та
перерахувати їх на поточний
банківський рахунок підприємства, у
тому числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи.
В обґрунтування позовних вимог
представниками позивача надані листи
адміністрації шкільного та
дошкільного закладів про надання
спонсорської допомоги на суму 322,29 грн.
Згідно п. 10 вимог ревізією встановлено
завищення витрат внаслідок зайвого
нарахування амортизації на будівлі та
споруди, які знаходяться в
зруйнованому стані на загальну суму 164
В зв'язку з зазначеним підприємству
належить привести у відповідність
вартість активів шляхом їх зменшення
на загальну суму 164 313,00 грн. по
відповідних балансових рахунках.
Порушення обґрунтовано в акті ревізії
(п. 10.3) наступним чином.
За період з 01.01.2012 р. по 31.03.2013 р.
підприємством віднесено до витрат
зносу основних засобів, які на
теперішній час не відповідають
критерію такого, на загальну суму 164 313,00
Таким чином, за результатами ревізії
встановлено порушення в частині
правильності нарахування зносу, що
призвело до завищення витрат
підприємства та завищення
собівартості продукції, а також
викривлення фінансової звітності.
Вказане порушення до матеріальної
шкоди (збитків) не призвело.
В обґрунтування заперечень на позов
відповідачем надано: дані щодо
нарахованого зносу основних засобів;
акти контрольного обстеження об'єктів
Відповідно до п. 11 вимог ревізією
встановлено завищення в обліку
вартості активів на суму 8 047,00 грн.
внаслідок обліку технічної
документації із землеустрою, яка була
виготовлена в 1978 р. та на теперішній час
втратила свою цінність та
В зв'язку з цим підприємству належить
привести у відповідність вартість
активів шляхом їх зменшення на
загальну суму 8 047,00 грн. по відповідному
балансовому рахунку.
В обґрунтування позовних вимог
представниками позивача надано: копію
плану санації Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський»; копії
ухвал Господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
34/5005/6065/2011від 07.02.2013 р., від 08.08.2013 р., від
Відповідно до підрозділу 1 розділу 6
плану санації Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський» від
19.04.2012 р. передбачено, зокрема, такий
фінансово-господарської діяльності, як
скорочення майна, у тому числі і
основних засобів, які не будуть
Ухвалами Господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
34/5005/6065/2011 від 07.02.2013 р., від 08.08.2013 р., від
26.09.2013 р., зокрема, зобов'язано
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України надати до суду
інформацію щодо розгляду уточненого
плану санації Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський».

Згідно до відмітки на примірнику плану
санації, план не погоджений
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості України.

Відповідно до п. 12 вимог ревізією
встановлено здійснення закупівлі
товарів, робіт, послуг (дизельного
пального та бензину) на загальну суму 1
424 698,92 грн. без проведення тендерних
процедур.

Підприємство зобов'язано вжити заходи
щодо недопущення порушень
законодавства при закупівлях товарів,
робіт, послуг в подальшому.

Порушення обґрунтовано в акті ревізії
(розділ 9) наступним чином.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, в період з 01.05.2011 р. по
03.10.2011 р., кошти Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський»
відносилися до державних коштів. При
цьому, ревізією встановлено придбання
ПММ, вартість яких перевищувала
граничні межі закупівель, на загальну
суму 1 424 698,92 грн. без проведення
процедур конкурсних закупівель, не
створення на підприємстві комітету з
конкурсних торгів, не складання річних
планів закупівель.

В обґрунтування заперечень на позов
представниками відповідача надано
реєстр договорів на закупівлю товарів,
робіт, послуг Державним підприємством
«Аграрний цех «Саксаганський».

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і фінансової звітності у
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах,
в установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового

державного соціального страхування
або використовують (використовували
у періоді, який перевіряється)
державне чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які
не віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Відповідно до п.п. 7, 10, 13, 15 ч. 1 ст. 10
вказаного Закону України органу
державного фінансового контролю
надається право:

- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені
валютні та інші платежі, ставити
перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням
чинного законодавства;

- звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під
час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

- при виявленні збитків, завданих
державі чи підприємству, установі,
організації, що контролюється,
визначати їх розмір у встановленому
законодавством порядку;

- порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.

Відповідно до п.п. 46, 49 Порядку
проведення інспектування Державною

фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України № 550 від 20.04.2006 р. якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмовавимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

У разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для
виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 3 ст. 232 Господарського
кодексу України вимогу щодо сплати
штрафних санкцій за господарське
правопорушення може заявити учасник
господарських відносин, права чи
законні інтереси якого порушено, а у
випадках, передбачених законом, -
уповноважений орган, наділений
господарською компетенцією.

Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про
працю України N 322-VIII від 10.12.1971 р.
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена
відповідальність за шкоду, яка
відноситься до категорії нормального
виробничо-господарського риску, а
також за неодержані підприємством,
установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що
перебував у стані крайньої
необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може
добровільно покрити її повністю або
частково. За згодою власника або
уповноваженого ним органу працівник
може передати для покриття заподіяної
шкоди рівноцінне майно або поправити
пошкоджене.

Згідно ст. 132 цього Кодексу за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Відповідно до ст. 133 Кодексу законів про
працю України у відповідності з
законодавством обмежену матеріальну
відповідальність несуть:

1) працівники - за зіпсуття або знищення
через недбалість матеріалів,
напівфабрикатів, виробів (продукції), в
тому числі при їх виготовленні, - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку. В такому ж розмірі
працівники несуть матеріальну
відповідальність за зіпсуття або
знищення через недбалість
інструментів, вимірювальних приладів,
спеціального одягу та інших предметів,
виданих підприємством, установою,
організацією працівникові в
користування;

2) керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, в установах,
організаціях та їх заступники - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних, грошових чи
культурних цінностей, невжиттям
необхідних заходів до запобігання
простоям, випускові недоброякісної
продукції, розкраданню, знищенню і
зіпсуттю матеріальних, грошових чи
культурних цінностей.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 134 вказаного Кодексу
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли: між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей;
відповідно до законодавства на
працівника покладено повну
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135-3 Кодексу
законів про працю України розмір
заподіяної підприємству, установі,
організації шкоди визначається за
фактичними втратами, на підставі даних
бухгалтерського обліку, виходячи з
балансової вартості (собівартості)
матеріальних цінностей за
вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами.

У разі розкрадання, недостачі, умисного
знищення або умисного зіпсуття
матеріальних цінностей розмір шкоди
визначається за цінами, що діють у
даній місцевості на день відшкодування
шкоди.

Згідно до ст. 136 вказаного Кодексу
покриття шкоди працівниками в розмірі,
що не перевищує середнього місячного
заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу, керівниками
підприємств, установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, або
вищестоящого в порядку підлеглості
органу має бути зроблено не пізніше
двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди і звернено до
виконання не раніше семи днів з дня
повідомлення про це працівникові. Якщо
працівник не згоден з відрахуванням
або його розміром, трудовий спір за
його заявою розглядається в порядку,
передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди
провадиться шляхом подання власником
або уповноваженим ним органом позову
до районного, районного у місті,
міського чи міськрайонного суду.

Стягнення з керівників підприємств,
установ, організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора.

Відповідно до ст. 64 Кодексу законів про
працю України надурочні роботи можуть
провадитися лише з дозволу виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) підприємства, установи,
організації.

Згідно до ст. 71 Кодексу законів про
працю України робота у вихідні дні
забороняється. Залучення окремих
працівників до роботи у ці дні
допускається тільки з дозволу
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
підприємства, установи, організації і
лише у виняткових випадках, що
визначаються законодавством і в
частині другій цієї статті.

Залучення окремих працівників до
роботи у вихідні дні допускається в
таких виняткових випадках:1) для
відвернення або ліквідації наслідків
стихійного лиха, епідемій, епізоотій,
виробничих аварій і негайного усунення
їх наслідків;2) для відвернення
нещасних випадків, які ставлять або
можуть поставити під загрозу життя чи
нормальні життєві умови людей,
загибелі або псування майна;3) для
виконання невідкладних, наперед не
передбачених робіт, від негайного
виконання яких залежить у дальшому
нормальна робота підприємства,
установи, організації в цілому або їх
окремих підрозділів;4) для виконання
невідкладних
вантажно-розвантажувальних робіт з
метою запобігання або усунення простою
рухомого складу чи скупчення вантажів
у пунктах відправлення і призначення.

Залучення працівників до роботи у
вихідні дні провадиться за письмовим
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів
України про працю заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного
регулювання оплати праці, прав
працівників на оплату праці та їх
захисту визначається цим Кодексом,
Законом України "Про оплату праці" та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 8 Закону України
«Про оплату праці» N 108/95-ВР від 24.03.1995 р.
держава здійснює регулювання оплати
праці працівників підприємств усіх
форм власності шляхом встановлення
розміру мінімальної заробітної плати
та інших державних норм і гарантій,
встановлення умов і розмірів оплати
праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, працівників підприємств,
установ та організацій, що
фінансуються чи дотуються з бюджету, а
також шляхом оподаткування доходів
працівників.

Умови розміру оплати праці працівників
установ та організацій, що
фінансуються з бюджету, визначаються
Кабінетом Міністрів України, крім
випадків, передбачених частиною
третьою цієї статті, та частиною першою
статті 10 цього Закону.

Згідно до ст. 20 зазначеного Закону
України оплата праці за контрактом
визначається за угодою сторін на
підставі чинного законодавства, умов
колективного договору і пов'язана з
виконанням умов контракту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
колективні договори і угоди» N 3356-XII від
01.07.1993 р. положення колективного
договору поширюються на всіх
працівників підприємств незалежно від
того, чи є вони членами профспілки, і є
обов'язковими як для роботодавця, так і
для працівників підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75
Господарського кодексу України
державне комерційне підприємство
зобов'язане приймати та виконувати
доведені до нього в установленому
законодавством порядку державні
замовлення, враховувати їх при
формуванні виробничої програми,
визначенні перспектив свого
економічного і соціального розвитку та
виборі контрагентів, а також складати і
виконувати річний та з поквартальною
розбивкою фінансовий план на кожен
наступний рік.

Основним плановим документом
державного комерційного підприємства
є фінансовий план, відповідно до якого
підприємство отримує доходи і здійснює
видатки, визначає обсяг та спрямування
коштів для виконання своїх функцій
протягом року відповідно до установчих
документів.

Згідно до пп. 2 п. 13 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про стан
фінансово-бюджетної дисципліни, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів» N 1673 від
29.11.2006 р. міністерствам та іншим
центральним органам виконавчої влади:
установлювати під час формування та
затвердження фінансових планів
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки: суму витрат на
благодійну, спонсорську та іншу
допомогу суб'єктів господарювання,
державна частка у статутному капіталі
яких перевищує 50 відсотків, у розмірі
не більш як 1 відсоток обсягу чистого
прибутку (за результатами попереднього
звітного року).

У разі виникнення об'єктивної потреби у
плануванні зазначених витрат понад
визначені граничні розміри та/або за
відсутності чистого прибутку їх обсяг
встановлюється за рішенням органу,
уповноваженого управляти майном
(корпоративними правами) суб'єкта
господарювання, відповідно до поданого
суб'єктом розрахунку таких витрат, за
погодженням з органами, уповноваженими
затверджувати фінансові плани.

Відповідно до п. 23 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 7 "Основні
засоби", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України N 92 від
27.04.2000 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.05.2000 р.
за № 288/4509 нарахування амортизації
здійснюється протягом строку
корисного використання (експлуатації)
об'єкта, який встановлюється
підприємством/установою (у
розпорядчому акті) при визнанні цього
об'єкта активом (при зарахуванні на
баланс), і призупиняється на період
його реконструкції, модернізації,
добудови, дообладнання та консервації.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» N
2343-XII від 14.05.1992 р. протягом трьох
місяців з дня винесення ухвали про
санацію боржника керуючий санацією у
випадках, передбачених цим Законом,
зобов'язаний подати суду розроблений
та схвалений комітетом кредиторів план
санації боржника.

Керуючий санацією зобов'язаний
попередньо погоджувати план санації
державних підприємств або підприємств,
у статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків, з органом,
уповноваженим управляти державним
майном. Цей орган у десятиденний строк
з дня одержання проекту плану санації
зобов'язаний його розглянути та надати
свій висновок про погодження або
відмову у погодженні плану санації.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель» N 2289-VI від 01.06.2010 р. (чинного
на момент виникнення правовідносин)
державна закупівля (далі - закупівля) -
придбання замовником товарів, робіт і
послуг за державні кошти у порядку,
встановленому цим Законом;державні
кошти - кошти Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим та місцевих бюджетів, кошти
Національного банку України, державних
цільових фондів, Пенсійного фонду
України, кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття, кошти
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, кошти, передбачені Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
кошти установ чи організацій,
утворених у встановленому порядку
органами державної влади, органами
влади Автономної Республіки Крим,
місцевими державними адміністраціями
чи органами місцевого самоврядування,
кошти державних та місцевих фондів,
кошти державного оборонного
замовлення, кошти державного
замовлення для задоволення
пріоритетних державних потреб, кошти
державного матеріального резерву,
кошти Аграрного фонду, кошти Фонду
соціального захисту інвалідів, кошти,
які надаються замовникам під гарантії
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування за
кредитами, позиками, які надаються
іноземними державами, банками,
міжнародними фінансовими
організаціями або на умовах
співфінансування разом з іноземними
державами, банками, міжнародними
фінансовими організаціями, кошти
підприємств та їх об'єднань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону
України цей Закон застосовується до
всіх замовників та закупівель товарів,
робіт і послуг, які повністю або
частково здійснюються за рахунок
державних коштів, за умови, що вартість
предмета закупівлі товару (товарів),
послуги (послуг) дорівнює або перевищує
100 тисяч гривень, а робіт - 300 тисяч
гривень.

Згідно до ст. 4 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
закупівля здійснюється відповідно до
річного плану. Річний план, зміни до
нього надсилаються Державному
казначейству України, річний план,
кошторис (тимчасовий кошторис),
фінансовий план (план асигнувань, план
використання бюджетних (державних)
коштів), зміни до них надсилаються
Уповноваженому органу протягом 5
робочих днів з дня їх затвердження.

Замовник не має права ділити предмет
закупівлі на частини з метою уникнення
проведення процедури відкритих торгів
або застосування цього Закону.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України N 550 від
20.04.2006 р. акт ревізії - документ, який
складається посадовими особами
контролюючого органу, що проводили
ревізію, фіксує факт її проведення та
результати. Заперечення, зауваження до
акта ревізії (за їх наявності) та
висновки на них є невід'ємною частиною
акта.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Правова позиція Верховного Суду
України щодо оскарження певних
положень акту перевірки викладена в
постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13: «акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта».

Правова позиція Верховного Суду
України стосовно повноважень органів
державної фінансової інспекції
здійснювати контроль нарахування та
виплати заробітної плати викладена в
постанові від 13.11.2012 р. № 21-358а12 та
полягає в наступному:

«Згідно з частиною першою статті 2
Закону № 2939-XII головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно < … >, виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

За змістом пунктів 1, 7 частини першої
статті 10 Закону № 2939-XII
контрольно-ревізійним управлінням в
областях надається право перевіряти у
підконтрольних установах грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів.

На думку колегії суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України, встановлені статтею 2
Закону № 2939-XII завдання щодо контролю
за використанням і збереженням
державних фінансових ресурсів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
презюмують наділення
контрольно-ревізійної служби правом
проводити перевірки стосовно
дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті установою
державної форми власності заробітної
плати працівникам.»

Згідно з ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до п. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету
доказування.Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Позовні вимоги Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» підлягають
задоволенню частково в зв'язку з
наступним.

Як вбачається з п. 2 вимог від 31.10.2013 р. №
04-05-05-15/13503 недоотримання доходів
підприємством на суму 256 391,05 грн.
виникло внаслідок не нарахування та
недоотримання пені та штрафу за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, визначених договірними
умовами.

Вимоги про сплату заборгованості,
надані представниками позивача, суд до
уваги не бере, оскільки такі вимоги
свідчать про проведення претензійної
роботи підприємства з контрагентами,
але така робота не призвела до сплати
сум боргу на користь Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський».

Доводи представників позивача щодо
неможливості звернення до суду з
позовами до контрагентів через скрутне
матеріальне становище підприємства,
яке унеможливлює сплату судового
збору, не приймаються судом до уваги.
Законодавством передбачена можливість
врахування судом матеріального стану
позивача в разі заявлення стороною
клопотання про відстрочення або
розстрочення сплати судового збору або
про звільнення від сплати судового
збору. Суми штрафу та пені за
несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань контрагентами є доходом
підприємства, який не був отриманий
всупереч вимогами нормативно-правових
актів.

Враховуючи викладене, п. 2 вимог
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 31.10.2013 р.
№ 04-05-05-15/13503 відповідає вимогам п.п. 1, 3
Кодексу адміністративного судочинства
України та підлягає виконанню.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що на балансі
Державного підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» перебуває 18 будівель
та споруд, які знаходяться в
зруйнованому стані.

При цьому, з технічних паспортів
вбачається, що зазначені в акті ревізії
об'єкти збудовані кілька десятиліть
тому.

Відповідно до відомостей про об'єкти
державної власності, що пропонуються
до списання або відчуження станом на
01.04.2008 р. та актів списання основних
засобів об'єкти корівник 2-х рядний (інв.
№ 226), котельня (інв. № 270), котельня (інв.
№ 51555), будівля ОСК (інв. № 269),
кормоприготовчий цех СТФ (інв. № 212),
свинарник для вигодівлі свиней на 1 000
голів (інв. № 211), свинарник-маточник на
144 голови (інв. № 214), склад цеху
переробки (інв. № 275), телятник (інв. №
235), гребля ставка дільниці № 2 (інв. №
4063), гуртожиток № 2 (інв. № 22555)
пропонувались до списання ще в 2008 р.

Згідно до актів контрольного
обстеження об'єктів основних засобів
будівлям та спорудам завдані такі
ушкодження: стіни та фундамент
зруйновані, перекриття та дах
обвалилися, дерев'яні опори прогнили,
дах та стіни обвалилися, металеві сходи
та конструкції внаслідок корозії
зруйновані, дах зруйновано,
кам'яношлакоблочні стіни після
попадання опадів (дощ, сніг) частково
розмиті, фундамент просів, кам'яна
гребля зруйнована, стіни мають тріщини,
металеві конструкції проржавіли,
дверні та віконні пройоми згнили, стеля
обвалилася, дерев'яна стеля та підлога
прогнили.

Відповідно до положень ст. 130 Кодексу
законів про працю України працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

В акті ревізії та в судовому засіданні
представниками відповідача не
наведено обґрунтувань як
відповідальними особами порушено
покладені на них трудові обов'язки; які
саме обов'язки та якими особами ці
обов'язки порушені; що конкретно
повинні були вчинити відповідальні за
збереження майна посадові особи
підприємства, щоб не допустити
псування майна; в чому полягає
протиправність дій (бездіяльності)
посадових осіб підприємства щодо не
відвернення псування та не збереження
будівель та споруд в належному стані та
того, що шкода, спричинена майну
державного підприємства, завдана
протиправними діями або бездіяльністю
посадових осіб підприємства.

Враховуючи викладене, п. 3 вимог не
відповідає вимогам п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки винесений
відповідачем на підставі, у межах
повноважень але не у спосіб,
встановлений законодавством та без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Позовні вимоги Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» в частині скасування
п. 3 вимог підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
контрагентом позивача - Державним
підприємством «Аграрний цех
«Жовторічанський», не забезпечено
приріст живої ваги великої рогатої
худоби відповідно до умов договору,
тобто, виконано свої зобов'язання
частково. При цьому, Державним
підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» здійснено оплату
послуг контрагента відповідно до умов
договору як при виконанні цього
договору в повному обсязі. Вказане не
узгоджується з положеннями чинного
законодавства, в зв'язку з чим п. 4 вимог
відповідає вимогам п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
та підлягає виконанню.

Ревізією встановлено факти зайвої
виплати заробітної плати працівникам
підприємства.

Представниками позивача не надано
доказів дотримання підприємством
вимог Кодексу законів про працю
України, а саме, дозволу Мінпаливенерго
України на виплату премії директору
підприємства; наказів про вихід
працівників на роботу у вихідні та
святкові дні та дозволу профспілкової
організації.

Крім того, представниками позивача не
доведено, що працівники підприємства -
водії, здійснювали вихід на роботу в не
робочі дні в зв'язку зі службовою або
виробничою необхідністю.

Листи Ордо-Василівської сільської ради
та Софіївської районної державної
адміністрації про передачу на баланс
об'єктів не враховуються судом,
оскільки дані документи не доводять
необхідності виходу працівників на
роботу та не стосуються транспортних
засобів, зазначених в акті ревізії.

Таким чином, за наслідками ревізії
цього питання позивач дійшов вірного
висновку про необхідність
відшкодування підприємству зайво
проведених виплат. Проте, не можна
погодитись зі способом такого
відшкодування, визначеним позивачем в
п. 5 вимог, а саме, утриманням із
заробітної плати на підставі заяв
працівників, оскільки це суперечить
вимогам нормативно-правових актів, які
регламентують порядок відшкодування
шкоди, заподіяної підприємству або
державі.

Враховуючи викладене, п. 5 в частині
зобов'язання стягнути з працівників
підприємства зайво виплачену
заробітну плату та премію в розмірі 4
562,37 грн. шляхом утримання із заробітної
плати грошових коштів на підставі заяв
працівників не відповідає п.п. 1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки винесений
відповідачем на підставі, у межах
повноважень але не у спосіб,
встановлений законодавством.

В решті п. 5 вимог відповідає вимогам
п.п. 1, 3 Кодексу адміністративного
судочинства України та підлягає
виконанню.

Порушення, зазначене в п.п. 6, 8 вимог є
похідним від порушень, викладених в п. 5
вимог. В зв'язку з тим, що п. 5 вимог в
частині встановлених порушень
визнаний судом обґрунтованим та таким,
що підлягає виконанню, то п.п. 6, 8 вимог
також є обґрунтованими та підлягають
виконанню.

Відповідно до положень чинного
законодавства, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому оплата
штрафу, накладеного на керуючого
санацією ОСОБА_7 коштами Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» є неприпустимою.

Таким чином, п. 7 вимог відповідає
вимогам п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
та підлягає виконанню.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що підприємством
здійснено виплату благодійної
допомоги шкільному та дошкільному
закладам. При цьому, фінансовий план
підприємства не затверджений органом
управління та не передбачає витрат на
благодійну допомогу, крім того,
позивачем не отримано дозволу на
виплату благодійної допомоги за
рішенням органу, уповноваженого
управляти суб'єкта господарювання,
відповідно до поданого суб'єктом
розрахунку таких витрат, за
погодженням з органами, уповноваженими
затверджувати фінансові плани.

Листи адміністрації шкільного та
дошкільного закладів про надання
спонсорської допомоги на суму 322,29 грн.
та 423,96 грн., надані представниками
позивача, суд до уваги не бере, оскільки
ці листи не підтверджують
правомірності надання благодійної
допомоги. Крім того, в листах зазначено
прохання про надання допомоги на
загальну суму 746,25 грн., в той час як
ревізією встановлено надання допомоги
на суму 1 500,00 грн.

Таким чином, виплата благодійної
допомоги в розмірі 1 500,00 грн. здійснена
безпідставно.

Враховуючи викладене, п. 9 вимог
відповідає п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
та підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем здійснено нарахування
амортизації на будівлі та споруди, які,
відповідно до актів, складених
комісією, до складу якої включені
представники контролюючого органу та
підприємства, не експлуатуються
підприємством. Вказані будівлі та
споруди віднесені до активів та
знаходяться на балансі підприємства,
даних щодо реконструкції,
модернізації, добудови, дообладнання
та консервації об'єктів в акті ревізії
не міститься. Таким чином, дії
підприємства щодо нарахування
амортизації відповідають вимогам п. 23
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 7 "Основні засоби".

З огляду на наведене, п. 10 вимог не
відповідає п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» в частині скасування
п. 10 вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
посадові особи підприємства не мають
можливості здійснювати заходи по
відновленню платоспроможності
боржника, передбачені планом санації,
без погодження плану санації з органом,
уповноваженим управляти державним
майном.

З матеріалів справи вбачається, що план
санації Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський» не
погоджений з Міністерством енергетики
та вугільної промисловості України.

Таким чином, у позивача відсутні
підстави для зменшення вартості
активів шліхом на загальну суму 8 047,00
грн. (вартість технічної документації
із землеустрою, яка була виготовлена в
1978 р. та на теперішній час втратила свою
цінність та актуальність) на підставі
п. 11 вимог.

Враховуючи викладене, п. 11 вимог не
відповідає п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки винесений
відповідачем на підставі, у межах
повноважень але не у спосіб,
встановлений законодавством та без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Позовні вимоги Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» в частині скасування
п. 11 вимог підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що за
період з 01.05.2011 р. по 31.12.2011 р. Державним
підприємством «Аграрний цех
«Саксаганський» придбано дизельне
пальне та бензин на загальну суму 1 424
698,92 грн. без проведення процедур
конкурсних торгів.

Доводи представників позивача
стосовно того, що положення
законодавства, котрі регулюють
державні закупівлі не
розповсюджуються на підприємство,
оскільки закупівлі здійснені не за
державні кошти та відносно того, що
вартість кожної окремої закупівлі не
перевищувала меж, встановлених
законодавством для закупівель, які
можна здійснювати без проведення
конкурсних торгів, тобто 100 000,00 грн., не
враховуються судом.

Відповідно до положень законодавства,
чинних на момент виникнення
правовідносин, кошти державних
підприємств відносились до державних
коштів, тобто, кошти Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» були державними
коштами і на підприємство
розповсюджувались вимоги Закону
України «Про здійснення державних
закупівель».

Також, з матеріалів справи вбачається,
що підприємством здійснювалися
закупівлі на підставі певної кількості
договорів, ціна товару за якими не
перевищувала 100 000,00 грн. При цьому, всі
договори укладені на закупівлю одних і
тих самих товарів - дизельного пального
та бензину і, за виключенням одного, з
тим самим постачальником.

Зазначене суперечить положенням ч. 2 ст.
4 Закону України «Про здійснення
державних закупівель» (чинного на
момент виникнення правовідносин),
відповідно до якоїзамовник не має
права ділити предмет закупівлі на
частини з метою уникнення проведення
процедури відкритих торгів або
застосування цього Закону.

Враховуючи викладене, п. 12 вимог
відповідає п.п. 1, 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
та підлягає виконанню.

Позовна вимога про визнання дій
посадових осіб Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
протиправними в частині: порушення
порядку проведення документальної
перевірки шляхом неповного та
необ'єктивного дослідження документів;
порушення порядку проведення
фактичної перевірки, внаслідок
недбалого ставлення до своїх
обов'язків; порушення «Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550;
перевищення службових повноважень в
частині відображення в акті питань,
розгляд яких знаходиться поза
компетенцією Державної фінансової
інспекції; порушення службовими
особами державної фінансової
інспекції, якими було проведено
перевірку фінансово-господарської
діяльності положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не підлягають задоволенню, оскільки
факти допущення відповідачем вказаних
порушень не знайшли підтвердження в
судовому засіданні. З акту ревізії
вбачається, що даний акт складено на
підставі документів
фінансово-господарської діяльності
підприємства, тобто такі документи
досліджувались контролюючим органом.
Ревізія проведена в межах повноважень
органів Державної фінансової
інспекції. Позивачем не обґрунтовано
наявності в діях контролюючого органу
порушень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Доводи представника позивача стосовно
відсутності у органів Державної
фінансової інспекції повноважень щодо
контролю трудових відносин,в зв'язку з
чим, на думку позивача, перевірка
правильності нарахування та виплати
заробітної плати є перевищенням
повноважень, не враховуються
судом.Правомірність перевірки
вказаних питань органами Державної
фінансової інспекції встановлена
законодавством, про що зазначено в
рішенні Верховного Суду України,
правова позиція якого є обов'язковою
для врахування судами.

Відповідно до ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії).

Акт ревізії та викладені в ньому факти
та висновки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а є засобом
документування дій контролюючого
органу під час проведення ревізії та
носієм доказової інформації про
виявлені під час ревізії порушення
вимог законодавства. Зазначений
документ не породжує правових
наслідків, не спрямований на
регулювання тих чи інших відносин та не
має обов'язкового характеру для
фізичних та юридичних осіб. На підставі
акта ревізії приймається відповідне
рішення контролюючого органу. Орган
державної фінансової інспекції має
право викладати в акті ревізії певні
висновки щодо встановлених обставин.
При цьому, оцінка дій посадових осіб
контролюючого органу щодо викладення
висновків в акті ревізії та щодо змісту
висновків надається при вирішенні
спору щодо оскарження рішення,
прийнятого на підставі акту.

В зв'язку з викладеним, вимога про
скасування акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» за період з 01.05.2011 р. по
31.05.2013 р., складеного Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області є
неналежним способом захисту
порушеного права.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014 р. в
частині позовних вимог про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення на
керуючого санацією Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» у зв'язку з її
протиправністю провадження у справі
закрито.

Відповідно до п. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Аграрний цех
«Саксаганський» до Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, скасування
акту, скасування постанови, скасування
вимог - задовольнити частково.

Скасувати п. 3, п. 5 в частині
зобов'язання стягнути з працівників
підприємства зайво виплачену
заробітну плату та премію в розмірі 4
562,37 грн. шляхом утримання із заробітної
плати грошових коштів на підставі заяв
працівників, п. 10, п. 11 вимог Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області від 31.10.2013 р.
№ 04-05-05-15/13503.

В решті позовних вимог - відмовити.

Судові витрати в розмірі 22,94 грн.
стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Аграрний цех «Саксаганський».

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
25 квітня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 25.04.2014
Суддя З оригіналом згідно Помічник
судді О.С. Рябчук

О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова