Справа № 809/3677/13-а
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р.
Справа № 809/3677/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача:
Токара В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень № 000084172,
000088172 та 000090172 від 29.03.2013 року -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом до Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції (далі -
Калуської ОДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень № 000084172,
000088172 та 000090172 від 29.03.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що за наслідками
проведеної перевірки відповідачем
протиправно винесено податкові
повідомлення-рішення, якими
безпідставно донараховано податок на
доходи фізичних осіб, зменшено та
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість через прийняття помилкового
висновку щодо несплати сум ПДВ, в тому
числі спільного українсько-німецького
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземною
інвестицією «Кершер». Зазначив, що
висновки податкового органу
спростовуються проведеним
аудиторським висновком та постановою
про закриття кримінального
провадження щодо позивача за фактом
безпідставного декларування податку
на додану вартість, які підлягали
відшкодуванню з бюджету. Звернув увагу
суду на наявність всіх первинних
документів щодо ведення
бухгалтерського обліку, як при
перевірці так і представлених в
судовому засіданні, в тому числі копій
фіскальних чеків щодо купівлі
паливно-мастильних матеріалів за
перевірений податковим органом період.
Висновки податкового органу є
неправомірними і незаконними, а
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача проти
позову заперечив. Пояснив, що в
результаті проведеної планової
виїзної перевірки з питань дотримання
вимог податкового валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 року
по 31.12.2012 року позивачем вчинено ряд
порушень податкового законодавства, в
тому числі порушено вимоги п.138.4,138.1 ст.
138, п.177.1. п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України занижено податок з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності в сумі 23
204.70 грн., та п.201.10 ст. 201, п.200.4 та п.200.6
ст.200 Податкового кодексу України
занижено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за листопад 2010 року
на 46 491 грн. та завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ на 495 585 грн. за
квітень 2011 року - грудень 2012 року.
Зазначив суду, що позивачем при
перевірці не було представлено
оригіналів фіскальних чеків щодо
купівлі паливно-мастильних матеріалів
(пального) в розрізі до виданих
податкових та видаткових накладних при
здійсненні діяльності вантажних
перевезень. Просив у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали адміністративної справи, суд
дійшов висновку що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_3 є фізичною особою -
підприємцем, взятий на податковий
облік Калуською ОДПІ, є платником
податку на додану вартість та податку з
доходів фізичних осіб, здійснює
господарську діяльність з вантажного
автомобільного транспорту, оптову
торгівлю зерном, кормами, деревиною,
будівельними та іншими матеріалами (т.1
а.с.10).

В результаті проведеної
працівниками Калуської ОДПІ планової
виїзної перевірки позивача з питань
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року
встановлено ряд порушень податкового
законодавства, в тому числі порушено
вимоги п.138.4,138.1 ст. 138, п.177.1. п.177.2, п.177.4
ст. 177 Податкового кодексу України
занижено податок з доходів фізичних
осіб від підприємницької діяльності в
сумі 23 204.70 грн., та п.201.10 ст. 201, п.200.4 та
п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України
занижено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за листопад 2010 року
на 46 491 грн. та завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ на 495 585 грн. за
квітень 2011 року - грудень 2012 року. ( т.1
а.с.52).

Перевірка позивача проведена
відповідно до плану-графіку проведення
перевірок на 1 квартал 2013 року, на
підставі наказу Калуської ОДПІ №109 від
14.02.2013 року та згідно направлень на
перевірку №101, 102 від 25.02.2013 року (т.5
а.с.11-13).

За наслідками проведеної
перевірки винесено податкові
повідомлення-рішення від 29.03.2013 року:
№ 000084172, яким позивачу донараховано
податок з фізичних осіб на суму 230204.70
грн. за основним платежем та 5 801.18 грн.
за штрафними фінансовими санкціями;
№00088172, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на суму 459 585 грн. та за
штрафними фінансовими санкціями на 99 394
грн.; № 000090172, яким позивачу збільшено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ за
грудень 2010 року в сумі 46 491 грн. (т.1
а.с.53-55).

З приводу правомірності донарахування
позивачу податкових зобов'язань суд
зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено,
що підставою для донарахування
податкових зобов'язань стало, в тому
числі прийняття податковим органом
висновку щодо несплати позивачем сум
ПДВ у зв'язку із веденням господарської
діяльності із спільним
українсько-німецьким товариством з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер».

Так, порядок визначення суми
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до державного
бюджету України або відшкодуванню з
нього (бюджетному відшкодуванню) та
строки проведення розрахунків
регламентовано п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин та кореспондується з
нормами Податкового кодексу, діючого
на час вирішення спору.

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7
даного Закону сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сум податкового
кредиту такого звітного податкового
періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п.п. 7.7.2 п.7.7 ст.7 вказаного
Закону якщо у наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, мас
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.4 п.7.7. ст.7
цього Закону платник податку, який має
право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. При цьому
платник податку в п'ятиденний термін
після подання декларації податковому
органу подає органу Державного
казначейства України копію декларації,
з відміткою податкового органу про її
прийняття, для ведення реєстру
податкових декларацій у розрізі
платників. До декларації додаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, копії погашених
податкових векселів (податкових
розписок), у разі їх наявності, та
оригіналів п'ятих основних аркушів
(примірників декларанта) вантажних
митних декларацій, у разі наявності
експортних операцій.

В той же час, відповідно до п.п.
7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість» 7.4.1. податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно із підпунктом 7.4.4 даного
пункту якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Відповідно до вимог підпункту
7.4.5. не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Пунктом 7.5.1 даного Закону
зазначено, що датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Визначення терміну бюджетне
відшкодування передбачене пунктом 1.8,
згідно положень якого бюджетне
відшкодування - сума, що підлягає
поверненню платнику податку з бюджету
у зв'язку з надмірною сплатою податку у
випадках, визначених цим Законом.

Згідно із п. 200.5 ст. 200 ПК України не
мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які: були
зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Відповідно до вимог п. 200.6 ст. 200 ПК
України платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті.

Судом встановлено, що позивачем при
проведенні перевірки (акт №
465/17-2/НОМЕР_1 від 18.03.2013 року) надано всі
необхідні документи. В судовому
засіданні представлено податкові
накладні, договори (контракти) на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом, акти прийому-здачі
виконаних робіт, рахунки, міжнародні
транспортні накладні, картки обліку,
свідоцтва про допущення транспортних
засобів до перевезення вантажів під
митними печатками і пломбами та інші
підтверджуючі документи, на підставі
яких відповідні суми податку на додану
вартість було включено до податкового
кредиту та підтверджені суми
бюджетного відшкодування (т.4 а.с.53-268).

Окрім цього позивачем
представлено реєстри щодо залишку сум
від"ємного значення попереднього
податкового періоду та фіскальні чеки
на придбання дизпалива та одержано
належні податкові накладні та виконано
всі інші необхідні умови отримання
бюджетного відшкодування (т.5 а.с.14-17, т.5
а.с. 43-248, т.6 а.с.1-212).

При цьому суд зазначає що згідно
постанови старшого слідчого
Калуського МВ УМВС України в
Івано-Франківській області від 28.09.2013
року кримінальне провадження порушене
за фактом безпідставного декларування
позивачем податку на додану вартість,
які підлягали відшкодуванню з бюджету
за період 2011 -2012 років на суму 459 585 грн.-
закрито за відсутністю ознак
кримінального правопорушення (т.1
а.с.125).

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача не
доведено суду правомірність та
підставність прийняття висновків,
викладених в акті перевірки та
прийняття оскаржуваних позивачем
податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, наведені
податковим органом в судовому
засіданні та які стали підставою для
прийняття оскаржуваних рішень
знаходяться за межами вимог
Податкового кодексу України .

Враховуючи вищенаведене,
висновки податкового органу, прийняті
в акті перевірки та наведені в судовому
засіданні не спростовують доводів
представника позивача.

Порушень законодавства при
проведенні податковим органом
перевірки судом не встановлено.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати повідомлення-рішення
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції № 000084172 від 29.03.2013
року.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення-рішення Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 000088172 від 29.03.2013 року.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення-рішення Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції № 000090172 від 29.03.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 сплачений згідно платіжного
доручення судовий збір в сумі 2 294 грн.
(дві тисячі двісті дев'яносто чотири
грн.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена
07.04.2014 року.

Суддя
Мигалюк Ю.В.