Справа № 2а-5510/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р.
Справа № 128132/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В.В., Рибачука А.І.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Тисмениця» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2011 року в справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Тисмениця» до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова про визнання протиправним дій
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2011 року, Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Тисмениця» до
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова про
визнання протиправними та незаконними
дій ДПІ у Шевченківському районі м.
Львова щодо проведення з 14 березня 2011
року по 18 березня 2011 року позапланової
виїзної перевірки ТзОВ «Тисмениця» з
питань проведення розрахунків по
експортних операціях та визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0/9148 від 08
квітня 2011 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що висновки, викладені в Акті
перевірки, не відповідають фактичним
даним первинних документів, які
надавались підприємством при
проведенні перевірки.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
у повній мірі довела як правомірність
своїх дій щодо проведення позапланової
виїзної перевірки ТзОВ «Тисмениця»,
так і законність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення про
нарахування позивачу пені в сумі 352615,20
грн.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - товариством з
обмеженою відповідальністю
«Тисмениця», подано апеляційну скаргу
до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що пеня, застосована
відповідачем за порушення розрахунків
у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, не може визначатися як
податкове зобов'язання позивача і не
може стягуватися за податковим
повідомленням-рішенням.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 26 січня 2011 року ТзОВ
«Тисмениця» звернулась із письмовою
заявою до ДПІ у Шевченківському районі
м. Львова з проханням провести
перевірку на предмет несвоєчасного
повернення валютної виручки по
контракту № 1 від 17 липня 2009 року за
товар, вивезений на підставі
вантажно-митних декларацій.

У зв'язку з цим начальник ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова видав
на підставі п. 78.2 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК
України наказ «Про проведення
позапланової виїзної перевірки ТзОВ
«Тисмениця» з питань дотримання вимог
Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», а також направлення
№ 191 від 14 березня 2011 року на проведення
такої перевірки.

Позапланова виїзна документальна
перевірка ТзОВ «Тисмениця»
проводилась з 14 по 18 березня 2011 року.

25 березня 2011 року за наслідками
проведеної перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
складено акт № 409/18/22-0/25229063 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Тисмениця» з питань
проведення розрахунків по експортних
операціях».

Згідно з актом перевірки, валютна
виручка по вантажно-митних
деклараціях, перелік яких наведено у
відомості про експортні операції по
ТзОВ «Тисмениця», що є додатком до акта
перевірки, поступила з порушенням
вимог статті 1 Закону України «Про
порядок розрахунків в іноземній
валюті» (щодо встановлених Законом
строків повернення валютної виручки),
що відповідно до вимог ст. 4 названого
Закону є підставою для нарахування
штрафних санкцій за кожен день
прострочення. Валютна виручка
поступила на валютний рахунок №
201 ТзОВ «Тисмениця» в ПАТ «БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО» в сумі 1681433,60 доларів
США, відтак сума пені в розмірі 0,3% суми
несвоєчасно одержаної валютної
виручки, становить 352615,20 грн.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
винесено податкове
повідомлення-рішення № /0/9148 від 08
квітня 2011 року про нарахування пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД та вимог валютного законодавства в
сумі 352615,20 грн.

Обставини, за наявності яких орган
державної податкової служби проводить
позапланову виїзну перевірку платника
податків передбачені у п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України. Разом з
тим, у п. 78.2 ст. 78 ПК України зазначено,
що обмеження у підставах проведення
перевірок платників податків,
визначені цим Кодексом, не поширюються
на перевірки, що проводяться на
звернення такого платника податків,
або перевірки, що проводяться у межах
порушеної кримінальної справи.

В даному випадку позапланова виїзна
перевірка ТзОВ «Тисмениця»
проводилась за зверненням та з відома
платника податку. За таких обставин
доводи позивача про відсутність
передбачених п. 78.1 ст. 78 ПК України
підстав для проведення з 14 по 18 березня
2011 року позапланової виїзної перевірки
безпідставні.

Встановлено, що ТзОВ «Тисмениця» та
нерезидент - компанія «Sagata Enterprises Іnc»
(Панама) уклали контракт № 1 від 17 липня
2009 року (з додатками) про купівлю брухту
та відходів чорних металів. На
виконання умов зазначено контракту
ТзОВ «Тисмениця» за період з 05 березня
2010 року по 02 липня 2010 року експортувало
за межі митної території України
товару на загальну суму 1681433,60 доларів
США на підставі вантажно-митних
декларацій № 7726 від 05 травня 2010 року, №
8344 від 11 травня 2010 року, № 8616 від 13
травня 2010 року, № 11234 від 10 червня 2010
року, № 11194 від 10 червня 2010 року, № 11235
від 10 червня 2010 року, № 11190 від 10 червня
2010 року, № 11364 від 11 червня 2010 року, № 11360
від 11 червня 2010 року, № 11354 від 11 червня
2010 року, № 11673 від 16 червня 2010 року, №
11766 від 17 червня 2010 року, № 11764 від 17
червня 10 року, № 11872 від 18 червня 2010
року, № 11870 від 18 червня 2010 року, № 11904
від 18 червня 2010 року, № 12423 від 25 червня
2010 року, № 12807 від 30 червня 2010 року, №
12810 від 30 червня 2010 року, № 12806 від 30
червня 2010 року, № 12980 від 01 липня 2010
року, № 13131 від 02 липня 2010 року, № 13130
від 02 липня 2010 року, № 13056 від 02 липня 2010
року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» виручка резидентів у
іноземній валюті підлягає зарахуванню
на їх валютні рахунки в уповноважених
банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Порушення резидентами строків,
передбачених статтями 1 і 2 цього
Закону, відповідно до ст. 4 Закону, тягне
за собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Висновок про несвоєчасне надходження
валютної виручки на загальну суму 1681433
доларів США з порушенням встановлених
законом строків контролюючий орган
зробив у тому числі на підставі
вантажно-митних декларацій, про які
зазначено вище та перелік яких
наведено у відомості по експортних
операціях та стану проведення
розрахунків, що є додатком до акта
перевірки. Під час розгляду справи
судом першої інстанції було
встановлено, що у згаданій відомості
інспектор, який проводив перевірку
допустив описку у реквізитах трьох
вантажно-митних декларацій, а саме № 7726
від 05 травня 2010 року, № 8344 від 11 травня
2010 року та № 8616 від 13 травня 2010 року,
вказавши замість номерів
вантажно-митних декларацій суму
фактурної вартості експортованого
товару згідно з тими ж вантажно-митними
деклараціями 30632, 72184 та 28476 відповідно.
Допущена ревізором описка, втім, не
спростовує самого факту несвоєчасного
надходження валютної виручки за кожною
із вказаних вантажно-митних
декларацій.

Суд апеляційної інстанції також
звертає увагу на те, що у своїх
письмових поясненнях до акта перевірки
від 25 березня 2011 року директор ТзОВ
«Тисмениця» зазначив, що зазначене
порушення виникло у зв'язку з тим, що
нерезидент не виконав умов договору, а
нараховану пеню в сумі 352615,20 грн.
підприємство сплачуватиме в міру
надходження коштів від партнерів,
однак в межах шести місяців.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що дії ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова щодо
проведення з 14 березня 2011 року по 18
березня 2011 року позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Тисмениця» з питань
проведення розрахунків по експортних
операціях та податкове
повідомлення-рішення № /0/9148 від 08
квітня 2011 року - відповідають вимогам
ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тисмениця» залишити без задоволення,
а постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2011 року в справі № 2а-5510/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А.І.
Рибачук

В. В.
Клюба