Справа № 809/2000/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
Справа № 13629/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
Мушинський В.Т.,

представника відповідача -
Гавадзина М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2013 року у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Шкіряник" до Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство
"Шкіряник" звернулося з позовом до
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що Долинською
об'єднаною податковою інспекцією
Івано-Франківської області Державної
податкової служби проведено планову
виїзну перевірку ПрАТ "Шкіряник". За
результатами цієї перевірки
відповідачем складено акт від 27.05.2013
року № 775/220/22173327, яким встановлено
порушення позивачем п.200.1, 200.2 ст.200 ПК
України. Проте, в порушення вимог
Податкового кодексу України
відповідачем не було винесено
податкового повідомлення-рішення. Крім
того висновки акту перевірки базуються
на попередніх актах перевірки та
винесених на їх основі податкових
повідомлень-рішень, які не вважались
узгодженими. Вважає, що відповідачем
безпідставно включено в рядок 25
Декларації по ПДВ за липень 2012 р. суми 129
804 грн., в рядок 25 Декларації по ПДВ за
серпень 2012 р. суми 331 023 грн., в рядок 25
Декларації по ПДВ за вересень 2012 р. суми
138 816 грн., в рядок 25 Декларації за
жовтень 2012 р. суми 253 730 грн., в рядок 25
Декларації по ПДВ за листопад 2012 р. суми
34 584 грн., та в рядок 25 Декларації по ПДВ
за грудень 2012 р. суми 120 293 грн..

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2013 року, позов задоволено
повністю.

Визнано неправомірною бездіяльність
Долинської ОДПІ в частині неприйняття
податкового повідомлення-рішення за
наслідками акту перевірки від 27.05.2013
року.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
липень 2012 року суми 129804 грн.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
серпень 2012 року суми 331023 грн.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
вересень 2012 року суми 138816 грн.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
жовтень 2012 року суми 253730 грн.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
листопад 2012 року суми 34584 грн.

Визнано неправомірними дії Долинської
ОДПІ щодо включення в рядок 25
Декларації по ПДВ ПрАТ "Шкіряник" за
грудень 2012 року суми 120293 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Долинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області подала
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову, якою позов задоволити
частково, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
Долинською ОДПІ Івано-Франківської
області ДПС проведено планову виїзну
документальну перевірку ПрАТ
"Шкіряник" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня
2011 року по 31 грудня 2012 року.

27 травня 2013 року податковим органом за
результатами цієї перевірки складено
акт №775/220/22173327, встановлено порушення
п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті
чого Товариством занижено до сплати в
бюджет податку на додану вартість на
суму 1 008 250 грн., за липень 2012
року суми 129804 грн., за серпень 2012 року
суми 331023 грн., за вересень 2012 року суми
138816 грн., за жовтень 2012 року суми 253730
грн., за листопад 2012 року суми 34584 грн.,
за грудень 2012 року суми 120293 грн..

Проте, на підставі зазначеного акту
перевірки апелянтом не було винесено
податкового повідомлення-рішення.
Однак, податковим органом включено в
рядок 25 Декларації по ПДВ за липень 2012
р. суми 129 804 грн., в рядок 25 Декларації по
ПДВ за серпень 2012 р. суми 331 023 грн., в
рядок 25 Декларації по ПДВ за вересень
2012 р. суми 138 816 грн., в рядок 25 Декларації
за жовтень 2012 р. суми 253 730 грн., в рядок 25
Декларації по ПДВ за листопад 2012 р. суми
34 584 грн., та в рядок 25 Декларації по ПДВ
за грудень 2012 р. суми 120 293 грн.

Щодо правомірності дій податкового
органу при проведенні перевірки,
оформленні результатів перевірки та
дій за наслідками перевірки слід
зазначити наступне.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає що цими рішеннями
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації.

Акти перевірок є службовими
документами, які встановлюють факти
виявлених під час проведення перевірок
порушень і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення з
боку суб'єктів господарювання.

З наведеного слідує, що акт перевірки
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні КАС України, а
саме не спричиняє виникнення будь-яких
прав і обов'язків у осіб чи суб'єктів
владних повноважень, тобто правове
втілення певних обставин відбувається
шляхом проведення відповідної
перевірки, висновки якої
відображаються в акті, та за
результатами якого приймаються
відповідні рішення про донарахування
податкових зобов'язань (в т.ч.
штрафних(фінансових) санкцій).

Обставини та висновки, викладені в акті
перевірки, мають юридичне значення для
позивача лише після того, як вони
будуть відображені у рішенні,
прийнятому уповноваженою особою цього
органу, яке і може бути оскаржене в
судовому порядку, відповідно до ст.2 КАС
України, а тому висновки викладені в
акті перевірки не можуть оскаржуватись
в адміністративному суді.

Аналогічна позиція викладена в листі
ДПС України від 31.07.2012 року за
№20727/7/10-0217/2986 (де зазначено: ДПС України
проведено 30.05.2012 року у Вищому
адміністративною суді України диспут з
питань однакового застосування норм
Податкового кодексу України) та про
який неодноразово наголошувалось в
судових засіданнях. Крім того, суддями 4
палати ВАС України повністю підтримано
позицію про те, що висновки акту
перевірки, як і сам акт перевірки, не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в розумінні КАС України, адже не
спричиняє виникнення будь-яких прав і
обов'язків у осіб чи суб'єктів владних
повноважень, що в свою чергу виключає
можливість такого платника податків
оскаржувати викладені в акті перевірки
висновки в судовому порядку, ст.17 КАС
України.

При цьому слід зазначити, що прийняття
податкового повідомлення рішення є
правом посадової особи податкового
органу, а не його обов?язком з
врахуванням дисциплінарної та
кримінальної відповідальності, відтак
в цій частинні позову слід також
відмовити.

Згідно ст.46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, і свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 54 ПК України передбачено, що
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

За змістом ст.50 ПК України, внесення
змін до податкової звітності
вчиняється шляхом подання платником
податків уточнюючих розрахунків.

Відповідно до ст.54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно ст.14 ПК України, податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Отже, платник податків самостійно
обчислює суму податкова зобов'язання,
яку зазначає у податковій декларації, а
в іншому випадку контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, шляхом
прийняття відповідного податкового
повідомлення-рішення.

Відносно посилання перевіряючих на
акти попередніх перевірок, які стали
підставою для визначення податкового
зобов'язання по акту перевірки від
27.05.2013 року №775/220/22173327 слід звернути
увагу на наступні обставини.

Акт перевірки №2748/231/22173327 від 18.10.2010 р.
та податкові повідомлення-рішення, які
прийняті за результатами перевірки
були оскаржені в судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2012 p. у
справі №49614/11 апеляційну скаргу ПрАТ
"Шкіряник" задоволено, скасовано
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
18.04.2011 p. у справі №2а-4130/10/0970 та визнано
протиправними і скасовано податкові
повідомлення - рішення від 19.10.2010 р.
№/0 та №/0.

Оскільки рішення суду по справі №2а-413
0/10/0970 постановлене на користь ПрАТ
"Шкіряник" і таке набрало законної сили,
то висновки Долинської ОДПІ, які стали
підставою для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень від
19.10.2010 р. №/0 та №/0 є
незаконними, а тому вони не можуть
братись до уваги при складанні акту
перевірки від 27.05.2013 р. №775/220/22173327, в
силу вимог ч. 1 ст. 255 КАС України.
Відповідно до пп. 83.1.4. п. 83.1. ст. 83
Податкового кодексу України
передбачено, що для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: судові
рішення.

Отже, наочним є допущене порушення ч.1
ст. 255 КАС України та пп. 83.1.4. п. 83.1. ст. 83
Податкового кодексу України.

Щодо актів перевірки №9/234/22173327 від
26.01.2011 року, №2300/231/22173327 від 24.11.2011 року,
№1011/220/22173327 від 15.05.2012 року, №1348/152/22173327
від 27.06.2012 року, №1978/220/22173327 від 21.08.2012
року, №2748/231/22173327 від 18.10.2010 року та
№401/234/22173327 від 18.02.2010 року на які
посилається податковий орган слід
зазначити, що усі вони були оскаржені в
судовому порядку і на момент складання
акту перевірки №775/220/22173327 від 27.05.2013
року не вступили в закону силу.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 56.18. ст. 56 ПК
України передбачено, що при зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили, що підтверджено і листом
ДПС України від 05.01.2012 р. №156/7/19-5017.

Відповідно до пп. 4.4 п.4 Порядку
направлення органами державної
податкової служби додаткових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом ДПА
України від 22.12.2010 р. № 985, у разі
надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків після
закінчення граничного строку сплати,
сума грошового зобов'язання,
нарахована у картці особового рахунка
платника податків, підлягає виведенню
з цієї картки до окремого реєстру, де
вона міститься до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

Тобто, у разі надходження до органу ДПС
ухвали адміністративного суду до
АС "Аудит" заноситься інформація
щодо дати отримання органами ДПС
ухвали про відкриття провадження у
справі. Інформація про оскарження
експортується з АС "Аудит" до АІС "Облік
податків та платежів", на підставі чого
сума грошового зобов'язання
виключається із картки особового
рахунка платника податків та
переноситься до окремого реєстру, де
вона міститься до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

З врахуванням необхідності
неухильного виконання зазначених
вимог законів, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що податковий орган в
порушення абз. 4 п. 56.18. ст. 56 ПК України
та всупереч правовій позиції ДПС
України, яка викладена в листі від
05.01.2012 р. №156/7/19-5017, включили в рядок 25
Декларації по ПДВ за липень 2012 р. суми 129
804 грн., в рядок 25 Декларації по ПДВ за
серпень 2012 р. суми 331 023 грн., в рядок 25
Декларації по ПДВ за вересень 2012 р. суми
138 816 грн., в рядок 25 Декларації за
жовтень 2012 р. суми 253 730 грн., в рядок 25
Декларації по ПДВ за листопад 2012 р. суми
34 584 грн., та в рядок 25 Декларації по ПДВ
за грудень 2012 р. суми 120 293 грн.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду прийшла до неспростовного
переконання про те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята внаслідок невірного
розумінням та тлумаченням норм
матеріального і процесуального права,
що і потягло за собою неправильне
вирішення справи по суті спору у сфері
спірних правовідносин, а тому є
обов'язковою підставою для її
скасування, згідно вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198,
п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області - задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2013 року у справі
№809/2000/13-а - скасувати і винести нову,
якою позов задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області щодо внесення змін до 25
рядка декларації по ПДВ Приватного
акціонерного товариства "Шкіряник" за
липень-грудень 2012 року, на загальну
суму 1 008 250 грн. (липень - 129 804 грн.;
серпень - 331 023 грн.; вересень -
138 816 грн.; жовтень - 253 730 грн.; листопад - 34
584 грн.; грудень - 120 293 грн.)

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постави виготовлено і
підписано 22.04.2014 року