Справа № 2а-1906/11/1620
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/14090/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Головчук С.В.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 02 червня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14
лютого 2012 року у справі за його позовом
до 3 територіального вузлу урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України про нарахування та
виплату одноразової грошової допомоги
у зв'язку з інвалідністю, що настала у
період проходження служби,

встановила:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до 3 територіального
вузлу урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України, Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України, в якому
просив визнати неправомірною
бездіяльність відповідачів щодо
невиплати йому одноразової грошової
допомоги у зв'язку з настанням
інвалідності, встановленої частиною
шістнадцятою статті 21 Закону України
«Про державну службу спеціального
зв'язку та захисту інформації України»,
зобов'язати 3 територіальний вузол
урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України виплатити йому суму
одноразової грошової допомоги за
частиною шістнадцятою статті 21 Закону
України «Про державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у розмірі 71452,80 грн,
зобов'язати Адміністрацію Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України забезпечити
здійснення 3 територіальним вузлом
урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України виплати
одноразової грошової допомоги за
частиною шістнадцятою статті 21 Закону
України «Про державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у розмірі 71452,80 грн.

Постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 02 червня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2012 року, позов ОСОБА_2
задоволено частково. Зобов'язано
3 територіальний вузол
урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України доплатити ОСОБА_2
одноразову грошову допомогу у зв'язку з
його інвалідністю, що настала у період
проходження служби, у розмірі 40484 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, а за справою
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі та рішення судів
щодо правильності застосування ними
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 01 січня 2007 року по 24
листопада 2010 року ОСОБА_2 проходив
службу на посадах молодшого
начальницького складу в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України.

Наказом начальника 3 територіального
вузлу урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 24 листопада 2010
року №187-ос позивач звільнений за
підпунктом 3 пункту 92 Положення про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації України (за станом здоров'я)
у запас Збройних Сил України та
виключений із списків особового
складу. Вислуга років станом на 24
листопада 2010 року складала 27 років 23
дні.

Відповідно до статті 5 Закону України
«Про статус ветеранів військової
служби, ветеранів органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб та їх
соціальний захист» ОСОБА_2 визнано
ветераном Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України.

Згідно з довідкою МСЕК №0295359 позивачу
установлено ІІІ групу інвалідності у
зв'язку з отриманням захворювання,
пов'язаного з проходженням військової
служби.

Відповідно довідки 3 територіального
вузлу урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 02 грудня 2010 року
№54/2-3154 вбачається, що грошове
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням
нараховувалось з окладу за с/звання - 65
грн, окладу за посадою - 740 грн, надбавки
за в/років 40% - 322 грн, надбавки за ВОВЗ
або значного обсягу робіт 40% - 450,80 грн,
надбавки за класність 5% - 37 грн, премії
50% - 370 грн, разом 1984,80 грн.

З територіальним вузлом урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку було розглянуто заяву позивача
та додані до неї документи для
призначення виплати одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
установленням йому інвалідності.

Відповідно до висновку ТВУЗ було
визнано за можливе відповідно до
підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) або
інвалідності особи рядового чи
начальницького складу та інвалідності
особи, звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації виплатити одноразову
грошову допомогу у зв'язку з настанням
інвалідності в період проходження
служби у розмірі 36-місячного грошового
забезпечення на дату встановлення
інвалідності. Крім того, даним
висновком було встановлено, що грошове
забезпечення позивача станом на 24
листопада 2010 року складалося з окладу
за спеціальне звання - 65 грн, посадового
окладу - 740 грн, надбавки за вислугу
років - 322 грн, разом - 1127 грн. Тобто, до
виплати грошова допомога за висновком
мала складати 40572 грн.

Розпорядженням Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України від 27
грудня 2010 року №208 ОСОБА_2 було
призначено виплату одноразової
грошової допомоги у розмірі
36-місячного грошового забезпечення на
день установлення інвалідності.

Проте, 05 травня 2011 року виплата
одноразової грошової допомоги була
проведена позивачу у розмірі 88 грн.

Відповідач, обгрунтовуючи свою
позицію, посилався на те, що враховуючи
ситуацію з фінансуванням
Держспецзв'язку, а саме обмеженість
призначень на утримання
Держспецзв'язку у 2010 році, а також із
зростанням кількості осіб рядового і
начальницького складу, які отримали
право на виплату одноразової грошової
допомоги в разі отримання
інвалідності, виплату позивачу
одноразової грошової допомоги
заплановано здійснити у 2011 році.
Зазначена виплата згідно з помісячним
планом асигнувань 3 територіального
вузлу урядового зв'язку
Держспецзв'язку на 2011 рік передбачена у
грудні.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
того, що ОСОБА_2 має право на отримання
одноразової грошової допомоги, у
зв'язку із його інвалідністю, у період
проходження служби у розмірі 40572 грн (з
урахуванням виплаченої суми 88 грн - 40484
грн), яка визначається не із суми
загального грошового забезпечення, як
вважає позивач, а із суми грошового
утримання (посадовий оклад та оклад із
спеціальним званням). Відсутність
коштів у відповідача, або невиконання
іншим органом виконавчої влади свого
обов'язку щодо виділення коштів на
здійснення позивачу виплат,
гарантованих йому нормативними актами,
не є підставою для непроведення
виплати допомоги у розмірі визначеному
чинним законодавством України.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно із частиною шістнадцятою статті
21 Закону України «Про Державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного особі рядового чи
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України під час виконання
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби, пов'язаних з
виконанням службових обов'язків,
залежно від ступеня втрати
працездатності йому виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності особою рядового чи
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України у період
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації України у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

Пунктом 2 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) або інвалідності
особи рядового чи начальницького
складу та інвалідності особи,
звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
червня 2008 року №605, (далі - Порядок), що
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) або
інвалідності особи рядового чи
начальницького складу та інвалідності
особи, звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації, що сталися після 01 січня 2007
року, здійснюються згідно із
затвердженими цією постановою
Порядком та умовами за рахунок коштів,
передбачених у державному бюджеті для
утримання Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2
Порядку, грошова допомога виплачується
особам рядового чи начальницького
складу Держспецзв'язку у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва) без настання інвалідності,
заподіяного їм під час виконання
службових обов'язків, залежно від
ступеня втрати працездатності - у
розмірі, що визначається у відсотках
суми 36-місячного грошового
забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 2 вказаного Порядку
передбачено що, у разі настання
інвалідності в період проходження
служби або не пізніше ніж через три
місяці після звільнення із служби
грошова допомога виплачується у
розмірі 36-місячного грошового
забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку (із змінами,
внесеними згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 14 січня 2009 року
№8) розмір грошової допомоги
визначається виходячи з окладу за
спеціальним званням, відсоткової
надбавки за вислугу років, посадового
окладу за останньою посадою, яку особа
рядового чи начальницького складу
Держспецзв'язку займала на день
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва), установлення
інвалідності у період проходження
служби, а особа, звільнена із служби в
Держспецзв'язку, - на день звільнення.

Відповідно до пункту 8 Порядку
Адміністрація Держспецзв'язку приймає
у десятиденний строк рішення про
призначення грошової виплати і
надсилає його разом із зазначеними
документами уповноваженому органові
для проведення такої виплати.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що
грошова допомога виплачується шляхом
її перерахування уповноваженим
органом на рахунок в установі банку,
зазначений одержувачем виплати, або
через касу уповноваженого органу не
пізніше ніж протягом двох місяців з дня
прийняття відповідного рішення у межах
коштів, передбачених у державному
бюджеті для такої мети.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанції про те, що
відповідачі зобов'язані були провести
відповідні виплати позивачу не пізніше
лютого 2011 року.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій про те, що ОСОБА_2 має право на
отримання одноразової грошової
допомоги у зв'язку із його інвалідністю
у період проходження служби у розмірі
40572 грн (з урахуванням виплаченої суми 88
грн - 40484 грн), яка визначається не із
суми загального грошового
забезпечення, як вважає позивач, а із
суми грошового утримання (посадовий
оклад, оклад за спеціальним званням,
відсоткова надбавка за вислугу років),
як було передбачено пунктом 4 Порядку, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 02 червня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року необхідно залишити без змін,
оскільки вони є законними і
обґрунтованими та постановлені з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 02 червня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2012 року у справі за його
позовом до 3 територіального вузлу
урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України про
нарахування та виплату одноразової
грошової допомоги у зв'язку з
інвалідністю, що настала у період
проходження служби - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
С.В. Головчук

І.В.
Штульман