Справа № 758/14805/13-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Зарицька
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Карпушової О.В., Старової Н.Е.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Подільського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Київській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до Подільського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Київській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року в
задоволені адміністративного позову
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, суд дійшов
наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 перебуває на обліку у
відповідача як пенсіонер за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб».

Позивач звертався із заявою до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області про
перерахунок пенсії у зв'язку з
фактичною зміною грошового
забезпечення.

Листом начальника управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
осіб, № 496/6-01 від 25.10.2013 року позивачу
відмовлено у здійсненні перерахунку
пенсії.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», особи офіцерського складу,
прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи, які мають право на
пенсію за цим Законом, при наявності
встановленої цим Законом вислуги на
військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ і в державній
пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в органах і
підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби України
мають право на довічну пенсію за
вислугу років.

Відповідно до ст. 1-2 вказаного Закону,
право на пенсійне забезпечення на
умовах цього Закону мають звільнені зі
служби: а) особи офіцерського складу,
прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом; б) особи начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ України, особи начальницького
складу податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту; в) особи із числа
військовослужбовців Збройних Сил,
інших військових формувань, органів
державної безпеки і внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР, Національної
гвардії України, Прикордонних військ
України, військ цивільної оборони
України; г) особи начальницького і
рядового складу державної пожежної
охорони, особи начальницького і
рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України; д) громадяни інших
держав із числа військовослужбовців
збройних сил та інших військових
формувань, утворених відповідно до
законодавства цих держав, які постійно
проживають в Україні, і відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, їх пенсійне
забезпечення здійснюється згідно із
законодавством держави, на території
якої вони проживають; е)особи,
зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону; є)
особи із числа військовослужбовців
строкової служби та члени сімей осіб
офіцерського складу, прапорщиків і
мічманів, військовослужбовців
надстрокової служби і військової
служби за контрактом та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, у передбачених цим Законом
випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 2 вказаного Закону,
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
мають право на пенсійне забезпечення,
пенсії відповідно до цього Закону
призначаються і виплачуються після
звільнення їх зі служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, та у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 63 вказаного Закону,
перерахунок раніше призначених пенсій
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей у зв'язку із введенням в
дію цього Закону провадиться за
документами, що є у пенсійній справі, а
також додатковими документами,
поданими пенсіонерами на час
перерахунку.

За змістом ч. 3 ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» визначено, що усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону. У разі
якщо внаслідок перерахунку пенсій,
передбаченого цією частиною, розміри
пенсій звільненим зі служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, є
нижчими, зберігаються розміри раніше
призначених пенсій.

Наказом Міністра оборони України № 576
від 05 листопада 2010 року внесені зміни
до п. 9 Наказу Міністра оборони України
№ 380 від 22 липня 2010 року: в абзаці
першому слова «та, починаючи з 01 травня
2010 року» виключено, абзац п'ятий
викладений в новій редакції - «премія
особам рядового, сержантського та
старшинського складу - 70% посадового
окладу, науково-педагогічним
працівникам з числа
військовослужбовців кафедр вищих
військових навчальних закладів, які
мають статуї національних - 70%
посадового окладу, іншим
військовослужбовцям - 55 % посадового
окладу».

28 січня 2011 року Міністром оборони
України прийнято наказ № 50 «Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2011 рік», згідно з
яким премія особам рядового,
сержантського та старшинського складу
- 70 відсотків посадового окладу; іншим
військовослужбовцям - 55 відсотків
посадового окладу.

Наказом Міністра оборони України № 355
від 25 червня 2011 року «Про внесення змін
до Наказу Міністра оборони України № 50
від 28 січня 2011 року» підвищено розмір
премії діючим військовослужбовцям до
90% посадового окладу.

У той же час, Постановою Кабінету
Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008
року «Про затвердження Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» та внесення зміни
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393»
встановлено порядок здійснення
перерахунку пенсій особам, звільненим
з військової служби, та деяким іншим
особам відповідно до ст. 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Наведеною Постановою встановлено, що
перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом, або у
зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постанові у справі №
21-5а13 від 26 лютого 2013 року, надаючи
правову оцінку Наказу Міністра оборони
України № 576 від 05 листопада 2010 року,
зазначила, що премія, яку позивач
просив врахувати для обчислення нового
розміру пенсії, має тимчасовий
характер. Виплата такої премії
дозволена за наявності підстав тільки
в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства оборони для
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, зміна розміру премії на
підставі Наказів Міністра оборони
України № 576 від 05 листопада 2010 року, №
50 від 28 січня 2011 року, № 355 від 25 червня
2011 року не є підставою для здійснення
перерахунку пенсії
військовослужбовцям.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 18 липня 2013 року у справі №
К/9991/22079/12, ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2013 року у справі №
К/9991/24112/12, ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 18
квітня 2013 року у справі № К/9991/90021/11.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що дії відповідача щодо відмови
у перерахунку пенсії позивачу згідно
зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» є обґрунтованими та відповідають
діючому законодавству.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову.
За правилами ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Подільського
районного суду м. Києва від 10 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Є.І. Мєзєнцев

суддя
О.В. Карпушова

суддя
Н.Е. Старова

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.