Справа № 818/552/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р.Справа № 818/552/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 25.03.2014р. по справі № 818/552/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міністерства
доходів і зборів України

про скасування рішення, стягнення
надмірно сплаченого мита та податку на
додану вартість,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Сумської митниці Міністерства доходів
і зборів України, в якому просив
скасувати рішення відповідача від
22.08.2013 р.№805130000/2013/000155/1 про коригування
митної вартості товарів; стягнути з
Державного бюджету України на користь
ПАТ «Сумихімпром» суму надмірно
сплаченого ввізного мита у розмірі 5392,85
грн. та суму надмірно сплаченого ПДВ у
розмірі 108935,47 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р.
адміністративний позов залишено без
задоволення.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити адміністративний позов.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
в повному обсязі з підстав та мотивів,
викладених в ній.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, але був належним
чином повідомлений, про що свідчить
зворотне поштове повідомлення в
матеріалах справи.

Враховуючи положення ч.4 ст.196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку, що неприбуття представника
відповідача не перешкоджає судовому
розгляду справи, оскільки він належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
постанову суду, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягаює
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
01.10.2008 року між ПАТ "Сумихімпром"
(покупець) та компанія "Ransweel Trading Limited"
(продавець) укладено контракт № 27-01/10-08
про поставку сірки технічної газової
грудкової виробництва ООО
"Тенгизшевройл" Казахстан на умовах
поставки DAF Російсько-Український
кордон (в редакції ІНКОТЕРМС- 2000).
Вказаним контрактом була узгоджена
ціна поставки 95,00 доларів США за 1
метричну тону.

Предметом вказаного контракту, згідно
п. 1.1, є сірка газова грудкова,
гранульована, , чешуйована, рідка ГОСТ
127.1-93.

28.12.2012 року сторонами контракту було
підписано специфікацію № 33 до
контракту від 01.10.2008 року № 27-01/10-08 про
поставку в липні-вересні 2013 року сірки
грудкової за ціною 95,00 доларів США за
тону в кількості 36000 тон на суму 3 420 000,00
доларів США (а.с. 12).

Вищевказаний товар в кількості 3291200 кг
було імпортовано на митну територію
України залізничним транспортом до
станції "Баси", що підтверджується
копіями накладних (а.с. 18-68).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем було подано до
Сумської митниці митну декларацію від
14.08.2013 року № 805130000/2013/010742 (а.с. 69-74).

Ціна товару визначена на рівні 2499123,35
грн. (312664,00 доларів за курсом долару США
7,993).

В ході митного оформлення товару
посадовою особою Сумської митниці
письмово витребувані документи для
визначення митної вартості товару
згідно ст. 53 Митного кодексу України
(а.с. 74).

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 22.08.2013 року № 805130000/2013/000155/1, згідно
якого використано другорядний метод
визначення вартості товару - за ціною
договору щодо ідентичних товарів (а),
оскільки наявна інформація по
операціях з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів та
є максимально наближеним до нього.

Підставою для визначення вартості
стала цінова інформація щодо імпортних
операцій ЄАІС ДМСУ: митна декларація
від 08.01.2013 року № 600080000/2013/000128 (а.с. 112-113).
Ціну товару встановлено на рівні 115,50
доларів США.

Крім того, митним органом було винесено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 22.08.2013 року № 805130000/2013/00163 (а.с. 77-79).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване рішення Сумської
митниці відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в зв'язку з чим
адміністративний позов ПАТ
"Сумихімпром" не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 7 Митного кодексу України (далі
- МК України) митні органи визначено як
спеціально уповноважений орган
виконавчої влади в галузі митної
справи, на які відповідно до цього
Кодексу та інших законів України
покладено її безпосереднє здійснення.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

За правилами ч. 5 ст. 58 МК України ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК
України, зокрема ч. 1 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні, зокрема: ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів , які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції) здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом, або
уповноваженою ним особою, митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

Слід зазначити, що відповідно до
частини другої статті 334 Митного
кодексу України, особи, які переміщують
товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України, зобов'язані надавати
митним органам документи та відомості,
необхідні для здійснення митного
контролю, в усній, письмовій та/або
електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи,
поставка товару здійснювалась за
зовнішньоекономічним контрактом від
01.10.2008 року № 27-01/10-08, укладеного
позивачем з "Ransweel Trading Limited"
(Великобританія).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем було подано до
Сумської митниці митну декларацію від
14.08.2013 року № 805130000/2013/010057 в якій ціну
товару визначена на рівні 2499123,35 грн.
(312664,00 доларів за курсом долару США 7,993).

Крім того, із рахунку-проформи від
23.07.2013 року № 4021 (а.с. 110) вбачається, що
вартість товару складає 75 доларів США,
що не відповідає специфікації від
02.07.2013 року № 33 до контракту, в якій ціна
товару за тону метричну складає 95,00
доларів США (а.с. 12).

При цьому, в рахунку-проформі
постачальником товару зазначено ТОО
"Тенгизшевройл" замість "Ransweel Trading Limited"
(Великобританія), а покупцем - ТОВ
"Екотехінвест" (м. Київ), поставка
здійснюється на підставі договору від
22.12.2009 року № ОК 127647.

Вага товару, згідно вказаного рахунку,
складає 2067,450 метричних тон по ціні 75,00
доларів США за тону всього на 155058,75
доларів США.

Вага товару, визначена в митній
декларації від 14.08.2013 року №
805130000/2013/010057, складає 3291200 кг, вартість
312664,00 доларів США.

Тобто, зазначені товаросупровідні
документи містять розбіжності щодо
відправника, кількості та вартості
імпортованого позивачем товару.Також
колегія суддів зазначає, що що
відповідно до пункту 3.6 контракту
визначено, що протягом 3-х календарних
днів з дати відвантаження продавець
направляє покупцеві кур'єрською поштою
рахунок-фактуру на фактично
відвантажену кількість товару.

Відповідно до пункту 3.4 контракту,
датою відвантаження є дата оформлення
митних документів в країні
вантажовідправника, відмічені
штемпелем митниці.

Так, відповідно до залізничних
накладних та митної декларації країни
відправлення (згідно відбитків штампів
комітету митного контролю Мінфіну
Республіки Казахстан) датою
відвантаження є 14.07.2013 року та 24.07.2013
року.

Тобто, рахунок-фактура на дану поставку
товару не може датуватися раніше, ніж
14.07.2013 року.

При цьому, ПАТ "Сумихімпром" було надано
до митного оформлення товару серед
товаросупровідних документів
рахунок-фактуру від 02.07.2013 року № 66.

Вказані обставини свідчать про те, що
даний документ (рахунок-фактура від
02.07.2013 року № 66) не підтверджує той факт,
що даний документ стосується саме
вищезазначених поставок, а не належить
до пакету товаросупровідних
документів на іншу поставку, що
відбувалась раніше.

Слід зазначити, що вартість
попередньої партії ідентичного
вантажу складала 115,50 доларів США за
тону і була випущена у вільний обіг за
митною декларацією від 28.03.2013 р. №
805130000/2013/003370.

Частиною 9 ст. 58 МК України передбачено,
що розрахунки згідно із цією статтею
(для застосування методу визначення
митної вартості за ціною договору)
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Згідно з частиною 2 ст. 58 МК України
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості
(частина п'ята статті 54 МК України).

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 53 МК
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати
додаткові документи.

На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 53 МК України
28.03.2013 року інспектором митниці у
письмовому вигляді на зворотній
сторінці декларації митної вартості №
805130000/2013/003987 витребувано наступні
додаткові документи: договір із
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товарів, митна вартість
яких визначається; рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця; рахунки про сплату
комісійних послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору; виписки з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
довідкову інформацію щодо вартості у
країні експортері товарів, що є
ідентичними або подібними оцінюваним
товарам.

Декларант ознайомився із письмовою
вимогою митного органу щодо надання
додаткових документів на зворотньому
боці декларації митної вартості, однак,
зробив запис щодо неможливості надання
інших затребуваних документів.

Згідно з ч. 21 ст. 58 МК України
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості
повинні бути об'єктивними, піддаватися
обчисленню та підтверджуватися
документально.

У відповідності до частини п'ятої
статті 54 МК України митний орган з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право, зокрема,
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної
вартості.Частинами 2, 3 ст. 58 МК України
передбачено, що метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом
застосовуються другорядні методи.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності (частина
четверта статті 57 МК України).

З метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
імпортованих товарів за іншим методом,
між митним органом і декларантом
проведено консультацію, про що
зроблено відповідний запис на
зворотному боці вищезазначеної
декларації митної вартості.
Колегія суддів також зазначає, що
декларантом власноручно зроблено
запис на зворотньому боці митної
декларації: "Консультацію проведено".
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 МК
України у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари. У разі відсутності
такого продажу використовується
вартість операції з ідентичними
товарами, що продавалися в Україну в
іншій кількості та/або на інших
комерційних рівнях. При цьому, їх ціна
коригується з урахуванням зазначених
розбіжностей незалежно від того, чи
веде це до збільшення або зменшення
вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Таким чином, враховуючи, що декларантом
не спростовано факт впливу
взаємозв'язку з продавцем товару на
ціну товарів, а надані до митного
оформлення документи містять
розбіжності щодо вартості товару,
тобто не є об'єктивними, заявлені
відомості не були підтверджені
документально та не піддавалися
обчисленню, Сумською митницею
правомірно було визначено митну
вартість товарів на підставі митної
декларації від 14.08.2013 року №
805130000/2013/010057 згідно ст. 59 МК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що Сумською митницею
було правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 22.08.2013 року № 805130000/2013/000155/1
відповідно за другорядним методом (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів).Відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України з питань митної справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст..200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду-без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 818/552/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М. Повний
текст ухвали виготовлений 30.04.2014 р.