Справа № 711/1538/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
711/1538/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Макаренко І. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Черкаси на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси Черкаської області у справі за
адміністративним позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Черкаси (далі позивач)
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі відповідачі) про
повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Черкаси звернулося до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси Черкаської області з позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з
відповідачів переплачених страхових
виплат в розмірі 6571,54 грн.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси Черкаської області від
27.11.2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
з 03.09.2001 року відділенням ВД ФССНВ в м.
Черкаси було продовжено раніше
призначену страхову виплату внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_4, які зараховувались на її
особовий рахунок.

Згідно рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 19.06.2008
року над ОСОБА_4 встановлено опіку та
призначено опікунами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

16.03.2010 року ОСОБА_4 була поміщена на
лікування до Смілянського
психоневрологічного інтернату з
геріатричним відділенням.

Оскільки опікуни потерпілої не
повідомили відділення ВД ФССНВ в м.
Черкаси про те, що ОСОБА_4 перебуває на
повному державному утриманні, страхові
виплати не були припинені, що, на думку
позивача, потягнуло за собою нецільове
використання державних коштів за
період з 16.03.2010 року по квітень 2011 року.

Так, страхові виплати потерпілій
ОСОБА_4 було призначено довічно, тому
щомісячні перерахування проводились
автоматично і до дня припинення виплат
Фондом було надлишково перераховано 6571
грн. 54 коп, внаслідок чого, відділення
ВД ФССНВ в м. Черкаси звернулось до суду
щодо стягнення цієї суми з
відповідачів.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов невірного висновку, з яким
суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлено
інший порядок судового вирішення.

Предмет адміністративної юрисдикції,
тобто коло справ, що належить
розглядати за правилами
адміністративного судочинства,
визначений ст. 17 КАС України.

Адміністративною справою є переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт публічної адміністрації,
який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, у тому
числі, на виконання делегованих
повноважень, однак спір про стягнення
переплати суми страхових виплат
внаслідок подання страхувальником
недостовірних даних як прямого
нанесення матеріальної шкоди державі
не є таким спором.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

На підставі статей 22, 1166, 1167 ЦК України,
майнова шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі винною особою.
Відповідно положень ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, шкода, завдана неправомірними
діями, підлягає відшкодуванню у
повному об'ємі особою, яка її завдала
шляхом подання самостійної
цивільно-правової вимоги про
відшкодування шкоди.

Як свідчить остання судова практика,
зокрема, зміст постанови Пленуму ВАСУ
№ 2 від 14.02.2014 року «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 від
20 травня 2013 року «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів», у
спорах, що виникають із відносин
відшкодування шкоди, сторонами є як
юридичні, так і фізичні особи, а також з
урахуванням вимог статей 15 - 16, ч.2 ст. 118
ЦПК України при визначенні судової
юрисдикції суди мають виходити з того,
що такі справи підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства у разі,
якщо однією зі сторін є фізична особа.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що вимога про стягнення
на користь позивача сум переплачених
страхових виплат, як відшкодування
шкоди фізичною особою підлягає
розгляду в порядку цивільного
провадження, тому у відповідності до п.
1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суду належить
закрити провадження у справі.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов висновку, з яким суд
апеляційної інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
27.11.2013 року, та є підставою для її
скасування.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст.
203 КАС України, апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції - скасувати,
провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 157, 186, 199, 203, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Черкаси задовольнити
частково, а постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси Черкаської
області від 27.11.2013 року - скасувати.

Провадження у справі за
адміністративним позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Черкаси до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про повернення коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.