Справа № 826/3455/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 квітня 2014 року м. Київ№
826/3455/14Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І.,
суддів Данилишина В.М., Качура І.А. при
секретарі судового засідання
Віруцькій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
клопотання про закриття провадження у
справі

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
охорони здоров'я України, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
Національний медичний університет
імені О.О. Богомольця про визнання
неправомірним Наказу, поновлення на
посаді, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкодиВ С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Міністерства охорони здоров'я України,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору Національний медичний
університет імені О.О. Богомольця, з
врахуванням заяви про зміну підстав та
предмету позову, про визнання
неправомірним наказу від 10.04.2014 №59-о
«Про звільнення В. Москаленка»,
поновлення позивача на посаді ректора
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди.

Представником відповідача заявлено
клопотання про закриття провадження у
справі, вмотивоване тим, що предметом
спору є поновлення трудових прав
ректора Національного медичного
університету імені О.О. Богомольця,
проте посада ректора не відноситься до
державної служби, а тому не є публічною
службою в розумінні ст. 3 КАС України, а
відтак не дана справа не може бути
вирішена в порядку адміністративного
судочинства.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору в
судовому засіданні просив
задовольнити клопотання та закрити
провадження у справі.

Представник позивача заперечувала
проти задоволення позовних вимог та
зазначила, що якщо хоча б одна сторона є
центральним органом виконавчої влади
то справа має розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання про закриття
провадження у справі, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справу, суд дійшов висновку про
доцільність задоволення клопотання
про закриття провадження у справі з
огляду на наступне.

На час виникнення спірних
правовідносин ОСОБА_1 працював на
посаді ректора Національний медичний
університет імені О.О. Богомольця за
контрактом.

Спірні правовідносини виникли з
приводу звільнення позивача
оскарженим наказом з посади ректора
Національний медичний університет
імені О.О. Богомольця, на підставі п. 8
ст. 36 Кодексу законів про працю України,
розірвавши контракт від 04.11.2010 №548.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України
на спори з приводу прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
поширюється компетенція
адміністративних судів.

Пунктом 15 ст. 3 КАС України визначено, що
публічна служба - це діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим та органах
місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює
суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу, є Закон України "Про державну
службу". Згідно з вимогами ст. 9 цього
Закону, правовий статус окремих
категорій державних службовців
регулюється Конституцією та
спеціальними законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну службу» державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є
державними службовцями і мають
відповідні службові повноваження.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про
освіту» керівник вищого навчального
закладу третього або четвертого рівня
акредитації може бути звільнений з
посади власником (власниками) або
уповноваженим ним (ними) органом
(особою) на підставах, визначених
трудовим законодавством, а також за
порушення статуту вищого навчального
закладу та умов контракту. Керівник
вищого навчального закладу третього
або четвертого рівня акредитації може
бути звільнений з посади у зв'язку із
прийняттям рішення про його
відкликання органом, який його обрав на
посаду. Клопотання про відкликання
керівника може бути внесено до вищого
колегіального органу громадського
самоврядування вищого навчального
закладу не менше як половиною
статутного складу Вченої ради вищого
навчального закладу. Рішення про
відкликання керівника вищого
навчального закладу третього або
четвертого рівня акредитації
приймається двома третинами голосів за
присутності не менше як двох третин
статутного складу вищого
колегіального органу громадського
самоврядування вищого навчального
закладу.

Суд зауважує, що, робота позивача за
контрактом в державній установі, не
зважаючи на спеціальну процедуру
призначення та звільнення, не є
проходженням публічної служби в
розумінні КАС України, оскільки,
відповідно до частини 3 статті 21
Кодексу законів про працю України,
контракт є лише особливою формою
трудового договору, в якому строк його
дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін (в тому числі
матеріальна), умови матеріального
забезпечення і організації праці
працівника, умови розірвання договору,
в тому числі дострокового, можуть
встановлюватися угодою сторін.

Діяльність ректора, в даному випадку
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця не є публічною
службою, ОСОБА_1 не перебував на
державній службі за цією посадою, акт
центрального органу виконавчої влади,
що уклав контракт з ректором
підпорядкованого університету,
стосовно трудових відносин не є
публічно-правовим актом суб'єкта
владних повноважень і не може
оскаржуватися за правилами
адміністративного судочинства.

Лише тієї обставини, що стороною у
даних спірних правовідносинах є
центральний орган виконавчої влади
недостатньо для розгляду трудового
спору в порядку адміністративного
судочинства.

Також, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
13.02.2013 №К/9991/57176/11 у справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки
України, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору: Національний
університет харчових технологій про
зобов'язання видати наказ про
затвердження результатів конкурсу з
виборів ректора університету, колегія
суддів зазначила, що діяльність
керівника державної установи -
Національного університету харчових
технологій - не є публічною службою, а
акт центрального органу виконавчої
влади, щодо укладення чи розірвання
контракту з підпорядкованою установою,
стосовно трудових відносин не є
публічно-правовим актом суб'єкта
владних повноважень і не може
оскаржуватися за правилами
адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція
викладена в ухвалах Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2007 у справі №5/149, від 12.10.2007 та у
справі №02-4-5/335, та у справі №826/16943/13-а.

Наведений висновок суду щодо
розмежування трудових правовідносин
та публічної служби, а також юрисдикції
судів щодо розгляду таких спорів,
підтверджується правовою позицією
Вищого адміністративного суду України
викладеною в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 №8, де у п. 13.1 зазначено, що
компетенція адміністративних судів
поширюється на саме публічно-правові
спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби.

Також, у пункті 23 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року №3 вказано,
що діяльність особи, призначеної у
державному секторі економіки через
систему організаційно-господарських
повноважень відповідних органів
управління на посаду керівника
юридичної особи - суб'єкта
господарської діяльності (наприклад,
керівник житлово-експлуатаційної
організації, призначений на цю посаду
відповідним органом місцевого
самоврядування), що функціонує на
основі права господарського відання
або права оперативного управління, або
за рішенням органу місцевого
самоврядування, не є публічною службою,
передбаченою пунктом 15 статті 3 КАС.
Трудові правовідносини таких осіб
регулюються законодавством про працю,
а спори із цих питань розглядаються у
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки правовідносини, що виникли
між сторонами з приводу звільнення
позивача з посади ректора
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця не пов'язані з
проходженням публічної служби та не
належать до публічно-правових, отже і
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, отже суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
клопотання та закриття провадження у
справі.

Разом з тим суд роз'яснює, що відповідно
до пункту 1 частини першої статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства, зокрема,
справи щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин. Відтак з
даним позовом позивач може звернутись
до відповідного місцевого загального
суду за правилами цивільного
судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1
ст. 157, ст. 165 КАС України, Окружний
адміністративний суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання
представника відповідача про закриття
провадження у справі.

2. Закрити провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
охорони здоров'я України, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
Національний медичний університет
імені О.О. Богомольця про визнання
неправомірним наказу від 10.04.2014 №59-о
«Про звільнення В. Москаленка»,
поновлення на посаді ректора
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у строки
встановленні ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо ухвалу не було
оскаржено.

Головуючий суддя
В.І. Келеберда

Судді
І.А. Качур

В.М. Данилишин