Справа № 227/705/14-а
Суддя: Діденко С. О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді
Діденко С.О.

при секретарі
Сухіни О.Ю.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Семіч О.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області про визнання
рішення неправомірними, скасування
рішення та зобов'язання перерахувати
пенсію державного службовця,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Добропільського міськрайонного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області (далі - УПФУ в м.Добропіллі та
Добропільському районі). Аргументуючи
свої вимоги зазначала, що з 2013 року
отримує пенсію державного відповідно
до Закону України «Про державну
службу». Останнє місце роботи -
головного державного податкового
ревізора-інспектора Добропільської
ОДПІ. В грудні 2013 року вона отримала в
Добропільській ОДПІ довідки про
складові своєї заробітної плати для
перерахунку їй пенсії як державному
службовцю. 06 грудня 2013 року вона
звернулась з заявою до відповідача з
проханням провести перерахунок пенсії
державного службовця з більшого
заробітку, включивши додатково
до складу заробітної плати суму
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суму матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
суму за вислугу років (40%) та суму
індексації заробітної плати за
довідками Добропільської ОДПІ від
06.12.2013року № 7094/10/05-0507 за останні 24
календарних місяці, тому як при
призначенні пенсії вони не ввійшли до
складу заробітної плати та суттєво
вплинули на розмір пенсії. Згідно
рішення №3948 від 13 грудня 2013 року УПФУ в
м.Добропіллі та Добропільському районі
відмовив їй у перерахунку пенсії, в
зв'язку з тим, що зазначена матеріальна
допомога на оздоровлення, для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати
державного службовця і тому не
можуть бути враховані при визначенні
заробітної плати для обчислення
розміру пенсії. Не погоджуючись з
вказаним рішенням просить суд:

1) визнати неправомірним та скасувати
рішення відповідача № 3948 від 13 грудня
2013 року про відмову в перерахунку
пенсії державного службовця виходячи з
розміру заробітної плати з
урахуванням фактично нарахованих та
сплачених сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб, суми за вислугу років в розмірі
40% та суми індексації заробітної плати;

2) зобов'язати УПФУ в м. Добропіллі та
Добропільському районі, з дати
призначення пенсії, перерахувати її
пенсію державного службовця на
підставі довідки 06.12.2013року № 7094/10/05-0507
з урахуванням фактично сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, суми за
вислугу років в розмірі 40% та суми
індексації заробітної плати.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги, з
підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову, з
підстав викладених в письмових
запереченнях (а.с. 35-36,46-47).

В судовому засіданні допитані свідки:

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в УПФУ в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області в якості інспектора
по нарахуванню пенсій. При нарахуванні
пенсії ОСОБА_1 були враховані всі
довідки про заробітну плату, всі
виплати та нарахування пенсії
відповідають ЗУ «Про державну службу».
В неї стаж державного служби 18 р. 7 міс.
14 днів. Порушень при нарахуванні
пенсії ОСОБА_1 не було.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в якості
головного бухгалтера Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції. ОСОБА_1 працювала в ОДПІ в
якості головного державного
податкового ревізора-інспектора.
Відповідно до наказу №1-о від 11 січня 2013
року їй було встановлено 40 відсотків
винагороди за вислугу років виходячи
зі стажу роботи. На підставі
бухгалтерських документів ОСОБА_1 було
надано довідку про складові заробітної
плати, також відповідно до наказу №1-о
від 11 січня 2013 років їй було включено
винагороду за вислугу років 40%. Довідки
складаються на підставі, як
бухгалтерських документів, так і
чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, встановив
наступне.

Відповідно до наданих документів
в матеріалах адміністративній справі
вбачається, що позивач має загальний
стаж 34 роки 04 міс. 29 днів, стаж
державного службовця 18 років 7 міс. 15
днів, останній час відповідно до
трудової книжки (арк.справи 50)
працювала в органах Державної
податкової служби України на посаді
державного старшого державного
податкового ревізора-інспектора.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПФУ в м.Добропіллі та Добропільському
районі з 2013 року і отримує пенсію
державного службовця згідно ЗУ «Про
державну службу».

06 грудня 2013 року позивач звернувся з
письмовою заявою до відповідача з
заявою щодо перерахунку пенсії з
більшого заробітку згідно з Законом
України «Про державну службу». Для
перерахунку пенсії ОСОБА_1 надані
довідка про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи)
від 06.12.2013року № 7094/10/05-0507.

З вищевказаної довідки (а.с.19-21)
вбачається, що позивачу за період з
серпня 2011 року по липень 2013 року були
виплачені: матеріальна допомога на
оздоровлення в розмірі 8401,58 грн.,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
1202,00 грн., індексація заробітної плати в
розмірі 10691,97 грн. На вказані суми цих
виплат нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування

Крім цього, з довідки про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за ранг, або кваліфікаційні
класи, або класний чи, або спеціальні
звання, або дипломатичний ранг,
надбавка (винагорода) за вислугу років),
що подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»
№ 7101/10/05-0507 (а.с.14) вбачається, що в
заробітну плату увійшла винагорода за
вислугу років в розмірі 40% (з
врахуванням економічного стажу та
державної служби 33 р. 10 м.27 д.) в розмірі
520,80 грн. на які також були нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Рішенням УПФУ в м.Добропіллі та
Добропільському районі №3948 від 13.12.2013
року ОСОБА_1 відмовлено у
перерахунку пенсії, в зв'язку з тим, що
зазначена матеріальна допомога на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати
державного службовця і тому не
можуть бути враховані при визначенні
заробітної плати для обчислення
розміру пенсії (а.с.12-13).

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

В частині 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» від 24 березня 1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

За правилами частини першої «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань, надбавки
за вислугу років на державній службі
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року №1788-XII врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно до статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, щодо рішення відповідача про
відмову в перерахунку пенсії, з
урахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 40 %, слід зазначити наступне.

Порядком виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.09.1997 року № 1013 (далі - Порядок № 1013)
передбачено, що винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. До стажу роботи, що
дає право на одержання винагороди за
вислугу років, включається час роботи у
тому числі на підприємствах, в
установах, та в організаціях на
посадах бухгалтерів, економістів,
фінансистів якщо ці працівники мали
спеціальну освіту, працювали за
фахом та перейшли на роботу до
податкової адміністрації (інспекції) і
зараховані на відповідну посаду.
Нарахування та виплата винагороди за
вислугу років провадяться щомісяця за
фактично відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.
Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Пунктом 4 Порядку № 1013 (із змінами,
внесеними згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.1998 року № 1336)
визначено орган, який встановлює стаж
та процедуру його визначення, зокрема,
зазначено, що стаж роботи для виплати
винагороди за вислугу років
визначається комісією органу
державної податкової служби з питань
встановлення стажу, необхідного для
нарахування винагороди за вислугу
років.

Рішення комісії про встановлення стажу
роботи або зміну його розміру
оформляється протоколом і передається
керівникові відповідного органу
державної податкової служби для
видання наказу про виплату
винагородити за вислугу років.

З наданого позивачем витягу з
протоколу засідання комісії по
встановленню трудового стажу для
виплати винагороди за стаж роботи по
Добропільській ОДПІ № 1 від 11 січня 2013
року (а.с.17) вбачається, що комісією
ухвалено встановити ОСОБА_1 розмір
надбавки за винагороду за вислугу
років на державній службі в розмірі 40%
виходячи з того, що її стаж роботи для
вислуги років станом на 01.01.2013 року
становить понад 25 років.

На підставі вказаного протоколу
був виданий наказ № 1-о від 11.01.2013 року
про виплату ОСОБА_1 з 01.01.2013 року 40%
винагороди за вислугу років (а.с.16).

Таким чином, надбавку за вислугу років
ОСОБА_1 було встановлено з урахуванням
стажу, який визначено рішенням
відповідного органу, що відповідає
вимогам Порядку № 1013.

Враховуючи наведене, а також
норми законів України «Про оплату
праці», «Про державну службу», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд вважає, що винагорода
за вислугу років, встановлена
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, яка виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1
має право на перерахунок пенсії та
виплату на підставі довідок
Добропільської ОДПІ від 06.12.2013року №
7094/10/05-0507 (арк.справи 19-21), від 06.12.2013 року
№7101/10/05-0507 (арк.справи 14) з урахуванням
усіх виплат, на які нараховувалися
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в тому
числі надбавки за вислугу років в
розмірі 40%, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, а також сум
індексації грошових доходів.

Що стосується питання дати, з якої
повинна бути перерахована пенсія
позивачу за її заявою від 06 грудня 2013
року, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених ч.1
ст. 35, ч.2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48
цього Закону, провадиться в такі
строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивачем заяву
про перерахунок пенсії подано до
УПФУ 06 грудня 2013 року, то в даному
випадку пенсійний орган повинен
здійснити перерахунок пенсії позивачу
з 01 грудня 2013 року.

Вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з дня призначення їй
пенсії є необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України на
користь позивача за рахунок коштів
Державного бюджету підлягають
стягненню документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 88, 159, 116, 160,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області про визнання рішення
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання перерахувати пенсію
державного службовця, - задовольнити
частково.

Визнати незаконною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1
з урахуванням нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових потреб, суми
винагороди за вислугу років в розмірі
40% та суми індексації заробітної плати.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропіллі та Добропільському районі
Донецької області №3948 від 13 грудня 2013
року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку
пенсії державного службовця з
урахуванням фактично нарахованих та
сплачених сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових потреб, суми
винагороди за вислугу років в розмірі
40% та суми індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області з 01.12.2013 року провести
перерахунок та виплату пенсії,
призначеної ОСОБА_1, з урахуванням
фактично нарахованих та сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
потреб, суми винагороди за вислугу
років в розмірі 40% та суми індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачені
страхові внески на загальне
обов'язкове пенсійне страхування з
урахуванням фактично отриманих виплат
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
понесені судові витрати в розмірі 73,08
грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Постанова суду, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошенні 25.04.2014 року. З повним
текстом рішення сторони можуть бути
ознайомлені 06.05.2014 року.

Надруковано власноручно в
нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя
С.О.Діденко