Справа № 739/1982/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 739/1982/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чепурко В.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі: Проценко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 13 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області Бондарець Ірини
Михайлівни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області,
Новгород-Сіверська міська рада
Чернігівської області про визнання
рішення протиправним, його скасування,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернулася в
Новгород - Сіверський районний суд
Чернігівської області з позовом до
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області Бондарець Ірини
Михайлівни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області,
Новгород-Сіверська міська рада
Чернігівської області, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати
рішення державного кадастрового
реєстратора відділу Держземагентства
у Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області № РВ -013 від
22 жовтня 2013 року про відмову у внесенні
відомостей про земельну ділянку до
Державного земельного кадастру;
зобов'язати державного кадастрового
реєстратора внести відомості про
земельну ділянку, право власності на
яку визнане за нею рішенням
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 23 березня 2010
року до Державного земельного кадастру
та стягнення на її користь за рахунок
коштів Державного бюджету України 10 000
грн. в якості відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконним рішенням
державного кадастрового реєстратора
про відмову в реєстрації земельної
ділянки в Державному земельному
кадастрі.

Постановою Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 13 січня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено. Рішення суду
вмотивоване тим, що державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-ЧН №024107, який входить до складу
технічної документації із землеустрою,
у порушення вимог Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди), не був
зареєстрований і є недійсним, тому
технічна документація із землеустрою
не відповідає вимогам законодавства.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення в справі, яким задовольнити
позов в повному обсязі. На думку
апелянта, постанова суду першої
інстанції є незаконною та
необґрунтованою, суд розглядаючи
справу, дійшов висновків, які не
відповідають фактичним обставинам
справи, не з'ясував правовідносин, які
виникли, не визначив якими нормами
права ці правовідносини врегульовані,
та не застосував норми матеріального
права, які підлягали застосуванню.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до рішення
Новгород-Сіверської міської ради
Чернігівської області №71 від 29 травня
1998 року ОСОБА_6 було передано земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,1 га та
для ведення підсобного господарства
площею 0,3 га, розташовану по АДРЕСА_1. На
вказану земельну ділянку ОСОБА_6 було
видано державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ЧН
№024107 від 09 червня 1998 року (а.с. 44), без
здійснення його реєстрації в книзі
записів державних актів на право
власності на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. ОСОБА_4,
як спадкоємцю ОСОБА_6, 13 квітня 2007 року
було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом, зареєстроване за
№538, на земельну ділянку площею 0,4 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1. 23
березня 2010 року рішенням
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області вказане
свідоцтво про право на спадщину
частково визнано недійсним, за
позивачкою, як однією зі спадкоємиць
ОСОБА_6, визнано право власності на 0,025
га земельної ділянки, з яких під
житловою забудовою - 24,7 кв.м., під
господарською забудовою - 26,9 кв.м. та
під двором і городом - 198,4 кв.м., для
обслуговування будинку та
господарських будівель, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

З метою здійснення реєстрації права
власності на вказану земельну ділянку
позивачка звернулася із заявою до ПП
«ЕЛІТЗЕМ», що є підприємством, яке має
ліцензію на виготовлення
землевпорядної документації, про
розроблення технічної документації із
землеустрою, додавши до заяви, серед
інших документів, рішення суду від 23
березня 2010 року та державний акт на
право приватної власності на землю,
виданий на ім'я ОСОБА_6 серії
ЧН №024107 (а.с. 72). Після розроблення
технічної документації із землеустрою
позивачка звернулася до державного
кадастрового реєстратора відділу
Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області із заявою про
реєстрацію земельної ділянки площею
0,025 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, додавши до заяви: документ, що
підтверджує оплату послуг з державної
реєстрації земельної ділянки;
документацію із землеустрою;
електронний документ; копію документа
про присвоєння податкового номеру;
копію документа, що посвідчує особу
(а.с. 66).

Рішенням № РВ - 013 від 22 жовтня 2013
року, що прийняте державним
кадастровим реєстратором відділу
Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, позивачці
відмовлено у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру у
зв'язку з невідповідністю поданих
документів вимогам, установленим
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» та Порядку ведення
Державного земельного кадастру.

На думку колегії суддів, Новгород -
Сіверський районний суд Чернігівської
області обґрунтовано погодився із
зазначеним рішенням відповідача,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про приватизацію
земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року
№ 15-92 (який був чинний на момент видання
ОСОБА_6 державного акту на право
приватної власності на землю від 09.06.1998
року) передбачено сільським, селищним,
міським Радам народних депутатів
забезпечити передачу протягом 1993 року
громадянам України у приватну
власність земельних ділянок, наданих
їм для ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, у межах норм,
установлених Земельним кодексом
України.

Згідно ст. 3 зазначеного Декрету право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених статтею 1 цього
Декрету, посвідчується відповідною
Радою народних депутатів, про що
робиться запис у земельно-кадастрових
документах з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на землю і
право постійного користування землею,
договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди), затвердженої наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року
№28 (який був чинний на момент видання
ОСОБА_6 державного акту на право
приватної власності на землю від 09.06.1998
року), державні акти на право
колективної власності на землю, право
приватної власності на землю, право
постійного користування землею
видаються і реєструються тією
сільською, селищною, міською, районною
Радою народних депутатів, яка прийняла
рішення про передачу земельної ділянки
у власність або надання її у постійне
користування. Державні акти на право
приватної власності на землю
реєструються у книзі записів
(реєстрації) державних актів на право
приватної власності на землю за формою
згідно з додатком №2.

Відповідно до акту прийому - передачі
списаних (недійсних) державних актів на
право постійного користування землею
та на право приватної власності на
землю від 3 грудня 2009 року, другий
екземпляр зазначеного вище державного
акту на право приватної власності був
переданий Новгород-Сіверською міською
радою Чернігівської області на
зберігання до архіву відділу
Держкомзему у Новгород-Сіверському
районі Чернігівської області (а.с. 43).

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» для
державної реєстрації земельної
ділянки Державному кадастровому
реєстратору, який здійснює таку
реєстрацію, подаються: заява за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин; оригінал
документації із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки; документація із
землеустрою, яка є підставою для
формування земельної ділянки у формі
електронного документа; документ, що
підтверджує оплату послуг з державної
реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ч.6 ст. 24 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
однією з підстав для відмови у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки є невідповідність
поданих документів вимогам
законодавства.

Враховуючи, що державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ЧН
№024107, який входить до складу технічної
документації із землеустрою, у
порушення вимог Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди), не був
зареєстрований і є недійсним, колегія
суддів погоджується з доводами
відповідача про невідповідність
технічної документації із землеустрою
вимогам законодавства.

При цьому, як вбачається із листа
відділу Держземагенства у Новгород -
Сіверському районі Чернігівської
області від 29.11.2013 року № 03-09/5807
програмне забезпечення Національної
Кадастрової Системи не дозволяє
прийняття заяви на розподіл земельних
ділянок окремо одна від одної, так як
розподіл передбачає одночасне
завантаження обмінних файлів, які
забезпечать 100 % перекриття раніше
сформованої земельної ділянки, яка
переноситься до архіву.

Крім того, колегія суддів приймає до
відома посилання представника
відповідача в запереченнях на
апеляційну скаргу щодо того, що
прийняття окремої заяви позивача на
реєстрацію земельної ділянки 0,025 га
зачіпає інтереси землекористувачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5 згідно розподілу
земельної ділянки за рішеннями
Новгород - Сіверського районного суду
Чернігівської області від 23.03.2010 року,
02.06.2010 року, 29.03.2012 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що позивач не позбавлений права
повторно звернутися до кадастрового
реєстратора Відділу Держземагенства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області із відповідною
заявою.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 13 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 14
квітня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.