Справа № 335/13003/13-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2014 року

місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя в складі головуючого судді
Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О. за
участю ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Запоріжжі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу з ОСП №7 роти ДПС
ДАІ ГУМВСУ в Донецькій області
прапорщика міліції Шейко Михайла
Володимировича, третя особа ДАІ УМВС
України у Донецькій області про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
- встановив: Позивач звернувся до суду
з вищевказаним позовом в якому просив
скасувати постанову про накладення
адміністративного стягнення у справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 №210481.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
24.11.2013 року, керуючи автомобілем «Hyundai
Accent» д.н. НОМЕР_2, та рухаючись по
автодорозі Знамянка - Луганськ -
Ізварине в районі 472 кілометру в
загальному потоці транспорту зі
швидкістю не більше 75 км/год., позивач
був зупинений інспектором ДПС. В
обґрунтування зупинки інспектором
було повідомлено, про порушення
позивачем вимог п.12.4 Правил дорожнього
руху України, а саме перевищення
встановленого ліміту швидкості руху в
населеному пункті на 42 км/год.

За фактом вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову, згідно якої на
позивача накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 300
грн.

Позивач вважає, що викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення та в постанові про
накладення адміністративного
стягнення, висновки інспектора, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки правил дорожнього
руху не порушував, жодних доказів того,
що зафіксована швидкість належить його
транспортному засобу і він знаходиться
саме в межах населеного пункту
суб'єктом владних повноважень не
зібрано, до суду не представлено.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позов у повному обсязі, просив суд його
задовольнити з зазначених підстав.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, проте надіслав до суду
клопотання в якому просив розглядати
справу за його відсутності. В письмових
запереченнях позов не визнав,
посилаючись на те, що несення служби
відбувалось відповідно до розстановки
нарядів ДПС, фіксування порушення
правил дорожнього руху відбувалося з
допомогою сертифікованого та
дозволеного до використання
радіолокаційного відеозаписувального
пристрою, працівниками, які пройшли
відповідну підготовку та допущеними до
роботи з пристроєм. Вважає, що
постанова винесена без жодних
порушень, порушнику роз'яснено всі
права, під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення від
останнього жодних зауважень не
надходило. Просив в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши згідно ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З протоколу про адміністративне
правопорушення, серії АВ2 №218143 24.11.2013
року вбачається, що 24.11.2013 року,
приблизно о 12-50 годині, позивач, керуючи
автомобілем «Hyundai Accent», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись
по автодорозі Знам'янка - Луганськ -
Ізварине в населеному пункті Красний
партизан рухався зі швидкістю 102
км./год., чим порушив п.12.4 Правил
дорожнього руху України та скоїв
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП. За результатами розгляду
відповідачем справи про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
було визнано винним у вчиненні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких встановлюється наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Обов'язок по доведені своїх
вимог та заперечень покладається на
сторони, які зобов'язані довести ці
обставини відповідно до ст.71 КАС
України.

На підставі ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Статтею 251 КУАП передбачено, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Єдиним посиланням на перебування
автомобіля позивача в межах дії
дорожнього знаку, який встановлює
обмеження швидкості руху є протокол
про адміністративне правопорушення. З
долученої до письмових заперечень
фото-таблиці не вбачається того, що
зафіксований спеціальним пристроєм
автомобіль (фото 1-3) знаходиться саме в
межах населеного пункту, де
встановлений відповідний швидкісний
режим. Фотографії 4-9 взагалі не мають
відношення до фіксування
правопорушення, оскільки фіксують
дорожню обстановку в інший час.
Долучена фото-таблиця ніяк не дає
можливості встановити де саме
перебував автомобіль позивача в момент
його фіксації. Прив'язки до місцевості,
що відображені на фотознімках разом з
автомобілем позивача не
прослідковуються на інших, - які
фіксують дорожню обстановку.
Зафіксований на першому фотознімку
елемент зовнішньої реклами не
відображений на інших.

Відеозапис фіксування правопорушення,
який би дав можливість встановити
наявність правопорушення,
відповідачем не представлений.

До всього, оскаржувана постанова не
містить відомостей про дату її
складання. Відповідач при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення всебічно, повно та
об'єктивно не дослідив всіх обставин
справи в їх сукупності та не надав
належної оцінки безпосередньо
поясненням особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності. За
таких обставин твердження позивача на
заперечення факту порушення ним вимог
п.12.4 Правил дорожнього руху України
заслуговують на увагу.

Доводи, наведені позивачем у позові,
знайшли підтвердження під час розгляду
справи по суті. Постанова про
адміністративне правопорушення є
безпідставною та необґрунтованою,
оскільки, відповідно ст.9 КУАП,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

За цих обставин, оскільки відповідачем
не зібрано достатньо доказів, які б
вказували на наявність у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, постанова у справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню, провадження в
адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 171, 247 КАС
України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити;

Скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення, серії
ПС1 №210481 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, провадження у справі закрити;

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
О.Ю.Бойко