Справа № 464/10333/13а, 2а-464/315/13
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
876/832/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сідельник Г. М.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського
районного суду м.Львова від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої
інстанції з позовом до Сихівського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради, в якому
просить визнати протиправними дії
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови у видачі посвідчення «Ветеран
праці» та зобов'язати відповідача
видати таке посвідчення. Позовні
вимоги мотивує тим, що вона двічі
зверталась до відповідача із заявою
про видачу їй посвідчення «Ветеран
праці», так як її загальний стаж роботи
перевищив 35 років, що підтверджується
довідкою управління Пенсійного фонду (
33 роки, 5 місяців і 8 днів) та довідкою
відділу праці і соцзахисту
Личаківського району м. Львова (2 роки
по догляду за інвалідом I групи). Однак,
у видачі посвідчення їй було
відмовлено, оскільки догляд за
інвалідом I групи позивач здійснювала
вже після виходу на пенсію. Не
погодившись із вказаною відмовою,
позивач звернулась до суду.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 17.12.2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено. Постанова
мотивована тим, що позивач з 04.07.2008 року
отримує пенсію державного службовця
України, тобто віднесена законом до
непрацездатних осіб, а догляд за
інвалідом I групи здійснює з 14.02.2011 року,
після виходу на пенсію, тобто час
догляду за інвалідом I групи не може
зараховуватися до трудового стажу і
право на видачу посвідчення «Ветеран
праці» у неї відсутнє.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати, як таку, що ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, і постановити
нову, якою позовні вимоги задовольнити.
Вважає вказану постанову
неправомірною і такою, що суперечить
Конституції України, оскільки вона не
враховує, того, що громадяни мають
рівні права, незалежно від того, чи вони
працюють чи є пенсіонерами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, з
04.07.2008 року позивач ОСОБА_2 була
звільнена з роботи наказом начальника
управління Державної судової
адміністрації України у Львівській
області у зв'язку з досягненням
граничного віку проходження державної
служби та виходом на пенсію і отримує
пенсію державного службовця України.

Також встановлено, що з 14.02.2011 року по
даний час позивач здійснює догляд за
хворою матір'ю - інвалідом I групи
ОСОБА_3, перебуває на обліку в
Личаківському відділі соціального
захисту населення та отримує
відповідну компенсацію по догляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції визнав
правомірними дії відповідача щодо
відмови у видачі ОСОБА_2 посвідчення
ветерана праці у зв'язку з
недостатністю відповідного трудового
стажу, у який не врахований час догляду
за інвалідом I групи, з огляду на
наступне.

Статтею 6 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку»
визначено осіб, які визнаються
ветеранами праці. Ними (ветеранами
праці ) визнаються громадяни, які
працювали на підприємствах, в
установах, організаціях, об'єднаннях
громадян, фізичних осіб, що мають стаж
роботи 40 років - для чоловіків і 35 років
- для жінок і вийшли на пенсію.

Положенням про порядок видачі
посвідчення і нагрудного знака
"Ветеран праці" встановлено, що
обчислення стажу роботи, необхідного
для визнання громадян ветеранами
праці, здійснюється в порядку,
передбаченому Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"

Відповідно до п. 14 статті 11 Закону
України «Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування»
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають,
зокрема, непрацюючі працездатні особи,
які здійснюють догляд за інвалідом І
групи або за престарілим, який за
висновком медичного закладу потребує
постійного стороннього догляду або
досяг 80-річного віку, якщо такі
непрацюючі працездатні особи
отримують допомогу або компенсацію
відповідно до законодавства.

Разом з тим, статтею 1 вказаного Закону
встановлено, що непрацездатні
громадяни- це особи, які досягли
встановленого законом пенсійного віку.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», на яку посилається
позивач, визначені види трудової
діяльності, що зараховуються до стажу
роботи, який дає право на трудову
пенсію, при цьому, відповідно до п.є ч.3
цієї статті, до стажу роботи
зараховується, зокрема, час догляду за
інвалідом I групи , який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду.

Позивач та її представник під час
розгляду справи в суді першої
інстанції та представник апелянта під
час апеляційного розгляду справи не
заперечували того, що ОСОБА_2 з 22.05.2007
року досягла пенсійного віку, а з 04.07.2008
року звільнена із займаної посади у
зв'язку з досягненням граничного віку
проходження державної служби та вийшла
на пенсію, а отже, згідно із статтею 1
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» за своїм статусом
віднесена з 04.07.2008 року до
непрацездатних осіб і її загальний
трудовий стаж становить 33 роки, 5
місяців і 8 днів.

Догляд за інвалідом I групи ОСОБА_2
здійснює з 14.02.2011 року, тобто вже після
виходу на пенсію, отже час догляду не
може враховуватися у загальний
трудовий стаж для здобуття статусу
ветерана праці.

В зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції про
правомірність відмови відповідача у
видачі посвідчення ветерана праці
позивачу.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі
щодо порушення судом першої інстанції
при розгляді справи і винесенні
постанови Конституції України, колегія
суддів вважає безпідставними та
необгрунтованими, зазначені апелянтом
підстави скасування постанови суду
першої інстанції є несуттєвими і не
впливають на законність і правильність
судового рішення.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 17 грудня 2013 року у справі
№ 464/10333/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 14.04.2014
року.