Справа № 817/692/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/692/14

17 квітня 2014 року 17 год. 00 хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивачів: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Гречко Б.А.,

третьої особи ТОВ "Лісова Долина Плюс":
представник Величко О.М.,

третьої особи ОСОБА_5: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Засновника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
ОСОБА_7

Засновника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
ОСОБА_8

до Рівненської обласної ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс",
ОСОБА_5 про визнання незаконним та
скасування рішення , -ВСТАНОВИВ:

Засновники Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з
адміністративним позовом до
Рівненської обласної ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс",
ОСОБА_5 про визнання незаконним та
скасування рішення від 25.10.2013 року №1046,
на підставі якого Товариству з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина плюс" надано землі державного
лісового господарства, які належали
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
згідно рішення Рівненської обласної
ради від 05.12.2008 року №1036.

Представник позивачів у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
уточнив їх зміст, а саме, просить
визнати незаконним та скасувати
оспорюване рішення лише в тій частині,
яка стосується Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс".

На обґрунтування позовних вимог
представник позивачів пояснив, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
створене з метою ведення мисливського
господарства, у зв'язку з чим отримало у
користування мисливські угіддя
Любомирського лісництва ДП "Рівненське
лісове господарство". Проте, на
підставі добровільної відмови,
підписаної директором ОСОБА_5,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
позбавлене права користування
мисливськими угіддями. Представник
позивачів вважає, що директор
товариства не мав повноважень на
підписання відмови від імені
товариства, оскільки вирішення даного
питання належить до виключної
компетенції загальних зборів його
учасників. Крім того, представник
позивачів вказує на ту обставину, що
зазначені мисливські угіддя були в
подальшому передані у користування
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс",
засновником якої також є ОСОБА_5, про що
Рівненською обласною радою прийнято
оспорюване рішення. Наголошує на
неможливості вказаної особи діяти від
імені Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина" у
своїх власних інтересах. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив. На обґрунтування
своїх заперечень пояснив, що при
прийнятті оспорюваного рішення
Рівненська обласна рада діяла на
підставі та в межах повноважень.
Зокрема, представник відповідача
вказав, що обласною радою дотримано
усі необхідні вимоги статті 22 Закону
України "Про мисливське господарство
та полювання" від 22.02.2000 року №1478-III щодо
порядку прийняття рішення про надання
у користування мисливських угідь для
ведення мисливського господарства, а
також вимоги Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР щодо процедури його
прийняття. Представник відповідача
додатково пояснив, що на його думку,
оспорюване рішення не порушує прав,
свобод та інтересів позивачів. Просить
у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс" у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечив. На
обґрунтування своїх заперечень
пояснив, що з оспорюваного рішення
неможливо встановити чи передані у
користування Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс"
саме ті мисливські угіддя, які належали
на праві користування Товариству з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина". Тому, представник третьої
особи погодився із доводами
представника відповідача щодо
відсутності порушення оспорюваним
рішенням прав, свобод та інтересів
позивачів. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, ОСОБА_5 в судове засідання
не прибув. Про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. Про причини своєї
неявки суд не повідомив, заперечень на
адміністративний позов не подав. З
огляду на це, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
третьої особи на стороні відповідача.

Заслухавши пояснення представників
осіб, які беруть участь у справі, повно
і всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
у задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Судом встановлено, що 02.10.2008 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
зареєстроване як юридична особа.
Основним видом діяльності товариства
згідно КВЕД є 01.70 "Мисливство,
відловлювання тварин і надання
пов'язаних із ними послуг". Станом на
11.10.2013 року засновниками товариства є
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, керівником -
ОСОБА_5 (а.с.25-27).

30.05.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс"
зареєстроване як юридична особа.
Основним видом діяльності товариства
згідно КВЕД є 01.70 "Мисливство,
відловлювання тварин і надання
пов'язаних із ними послуг". Станом на
09.10.2013 року засновниками товариства є
ОСОБА_5, ОСОБА_9, керівником - ОСОБА_5 (а.с.
28-30).

Рішенням Рівненської обласної ради від
25.10.2013 року №1045 припинено право
користування підприємств, установ та
організацій мисливськими угіддями
області. Пунктом 1 вказаного рішення на
підставі добровільної відмови
припинено право користування
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина" усіма
мисливськими угіддями Любомирського
лісництва Державного підприємства
"Рівненське лісове господарство"
загальною площею 2995 га (а.с. 58-59).

Рішенням Рівненської обласної ради від
25.10.2013 року №1046 підприємствам,
установам та організаціям надано право
користування мисливськими угіддями
області. Абзацом 6 пункту 1 вказаного
рішення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс"
надано у користування строком на 25
років мисливські угіддя загальною
площею 3466,96 га. З додатку 2 до даного
рішення вбачається, що до складу цих
мисливських угідь увійшли: мисливські
угіддя Любомирського лісництва
Державного підприємства "Рівненське
лісове господарство" (кв. 1-46) площею 3181,4
га; мисливські угіддя лісового фонду
Державного підприємства
спеціалізоване лісогосподарське
агропромислове підприємство
"Костопільський держспецлісгосп" (кв. 19,
20) площею 115 га; землі Мащанської
сільської ради у розрізі власників
пайових наділів громадян в кількості 72
шт. площею 170,56 га (а.с. 60-71).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією і
законами України.

Згідно з ст. 16 Лісового кодексу України,
право користування лісами
здійснюється в порядку постійного та
тимчасового користування лісами.

Частинами 1-4 статті 18 Лісового кодексу
України передбачено, що об'єктом
тимчасового користування можуть бути
всі ліси, що перебувають у державній,
комунальній або приватній власності.
Тимчасове користування лісами може
бути: довгостроковим - терміном від
одного до п'ятдесяти років і
короткостроковим - терміном до одного
року. Довгострокове тимчасове
користування лісами - засноване на
договорі строкове платне використання
лісових ділянок, які виділяються для
потреб мисливського господарства,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних, туристичних і
освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт. Довгострокове
тимчасове користування лісами
державної та комунальної власності
здійснюється без вилучення земельних
ділянок у постійних користувачів
лісами на підставі рішення відповідних
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування, прийнятого в
межах їх повноважень за погодженням з
постійними користувачами лісами та
органом виконавчої влади з питань
лісового господарства Автономної
Республіки Крим, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового
господарства.

Відповідно до ст. 75 Лісового кодексу
України, використання корисних
властивостей лісів для потреб
мисливського господарства
здійснюється відповідно до цього
Кодексу та законів України "Про
тваринний світ", "Про мисливське
господарство та полювання".

Згідно з ст. 24 Закону України "Про
тваринний світ" від 13.12.2001 року №2894-III,
організація і ведення мисливського
господарства, полювання та надання у
користування мисливських угідь
здійснюються у порядку, встановленому
Законом України "Про мисливське
господарство та полювання", іншими
нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 21 Закону України "Про
мисливське господарство та полювання"
від 22.02.2000 року №1478-III встановлено, що
ведення мисливського господарства
здійснюється користувачами
мисливських угідь.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про
мисливське господарство та полювання"
від 22.02.2000 року №1478-III визначено, що
мисливські угіддя для ведення
мисливського господарства надаються у
користування Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими радами за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства,
погодженим з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а
також власниками або користувачами
земельних ділянок.

Таким чином, ведення мисливського
господарства здійснюється в межах
мисливських угідь, що надаються у
користування підприємствам, установам
та організаціям у порядку,
встановленому статтею 22 Закону України
"Про мисливське господарство та
полювання" від 22.02.2000 року №1478-III.

Зокрема, прийняттю Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими радами рішень про надання у
користування мисливських угідь
повинно передувати внесення
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства
до відповідної ради подання, яке
погоджується з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а
також, у разі наявності - з власниками
або користувачами земельних ділянок.

В силу вимог пункту 1 Положення про
Державне агентство лісових ресурсів
України, що затверджене Указом
Президента України від 13.04.2011 року
№458/2011, останнє є центральним органом
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
лісового та мисливського господарства.

Судом досліджено, що підставою для
прийняття оспорюваного рішення, в
частині, що стосується Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина плюс", стало подання Державного
агентства лісових ресурсів України від
18.07.2013 року №03-01/3752-13, погоджене з
Рівненською обласною державною
адміністрацією (а.с. 72-73).

Оскільки на час прийняття оспорюваного
рішення Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
припинило право користування
мисливськими угіддями Любомирського
лісництва Державного підприємства
"Рівненське лісове господарство" на
підставі рішення Рівненської обласної
ради "Про припинення права
користування мисливськими угіддями"
від 25.10.2013 року №1045, у відповідача був
відсутній обов'язок враховувати згоду
даного товариства при наданні цих
мисливських угідь у користування
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина плюс".

Тому, суд приходить до висновку, що при
прийнятті оспорюваного рішення
відповідач діяв на підставі, в межах
власних повноважень, а також у спосіб,
визначений законом.

Як вбачається з позовної заяви та
наданих в судовому засіданні пояснень
представника позивачів, в
обґрунтування позовних вимог ними
покладено обставини протиправного, на
їх думку, припинення права
користування Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лісова долина"
мисливськими угіддями, внаслідок
підписання добровільної відмови
директором товариства ОСОБА_5, який не
мав на це відповідних повноважень.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про мисливське господарство
та полювання" від 22.02.2000 року №1478-III,
право користування мисливськими
угіддями припиняється у разі
добровільної відмови від користування.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України
"Про мисливське господарство та
полювання" від 22.02.2000 року №1478-III,
рішення про припинення права
користування мисливськими угіддями у
випадку, встановленому абзацом третім
частини першої цієї статті приймаються
за поданням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та
мисливського господарства, або
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, тими самими органами, які
уповноважені на надання у користування
мисливських угідь.

Таким чином, питання відповідності
добровільної відмови підприємства,
установи, організації від користування
мисливськими угіддями вимогам закону
має значення при прийнятті рішення про
припинення права користування
мисливськими угіддями.

З огляду на те, що рішення Рівненської
обласної ради "Про припинення права
користування мисливськими угіддями"
від 25.10.2013 року №1045 не є предметом
оскарження у даній адміністративній
справі, суд відхиляє доводи позивачів в
цій частині, як такі, що не мали впливу
на прийняття оспорюваного рішення.

Враховуючи наведені обставини, суд
приходить до висновку, що оспорюване
рішення є правомірним, а у задоволенні
позовних вимог слід відмовити
повністю.

У порядку встановленому статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати на користь
сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачам - засновникам Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина" ОСОБА_7, ОСОБА_8 в задоволенні
адміністративного позову до
Рівненської обласної ради про визнання
незаконним та скасування рішення "Про
надання у користування мисливських
угідь" від 25.10.2013 року №1046 в частині
надання у користування Товариству з
обмеженою відповідальністю "Лісова
долина плюс" мисливських угідь площею
3466,96 га строком на 25 років - відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шарапа В.М.