Справа № 233/1106/14-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міросєді А.І.
Суддя-доповідач - Лях О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року справа №233/1106/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Лях О.П.,

суддів Нікуліна О.А.,
Жаботинської С.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради на постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 березня 2014 р. у справі № 233/1106/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення за 2013
рік,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради про перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
учаснику наслідків аварії на ЧАЕС за 2013
рік.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 2 групи. Перебуває на обліку
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської.
Згідно ст.48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» йому передбачені щорічні
компенсаційні виплати на оздоровлення
у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат. Мінімальна заробітна плата за 2013
рік складала 1147 гривень, але УПСЗН не
виплатило йому цих коштів, посилаючись
на Постанову КМУ №562.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 березня 2014 року адміністративний
позов задоволено, зокрема, визнано
неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
відмову в виплаті ОСОБА_2 щорічної
разової допомоги на оздоровлення, як
інваліду 2 групи за 2013 рік в розмірах,
передбачених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
стягнуто з відповідача за рахунок
коштів Державного бюджету на користь
ОСОБА_2 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік в сумі 5615 (п'ять
тисяч шістсот п'ятнадцять) грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідачем подана апеляційна
скарга, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та прийняти нову
про відмову у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги встановила
наступне.

ОСОБА_2 є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 2 групи з захворювання
пов'язаного з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради.

Позивач звернувся до управління із
заявою щодо нарахування та виплати
суми на оздоровлення за 2013 рік.

Листом від 20.08.2013 року № 01-20-7986-06
відповідач повідомив позивача, що йому
нараховано щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам II
групи виплачується у розмірі - п'яти
мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 р. "Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлений розмір
допомоги на оздоровлення, зокрема, 120,00
грн. для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії інвалідам II групи.

Згідно до вимог ст. 63 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

У відповідності до п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2013 році норми і положення статей 20,
21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012
визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших і сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Вищезазначені нормативно-правові акти
не зупинили дії положень статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У разі наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше.

Таким чином, при визначенні розміру
допомоги на оздоровлення позивачу за
2013, застосуванню підлягають положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р.
№ 562.

Оскільки Закон України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» прийнято
пізніше ніж Закон № 796-ХІІ, колегія
суддів вважає, що саме положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» підлягають застосуванню до
спірних правовідносин.

Таким чином, позивач має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в розмірі у
встановленому постановою КМ України
від 12 липня 2005 року N 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Пунктом 4 частини 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Оскільки оскаржувана постанова не
відповідає вимогам статті 159 КАС
України вона підлягає скасуванню з
підстав наведених в апеляційній скарзі
з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 березня 2014 р. у справі № 233/1106/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення за 2013
рік - задовольнити.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 березня 2014 р. у справі № 233/1106/14-а
- скасувати. Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення за 2013
рік - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
О.П.Лях

О.А.
Нікулін

С.В. Жаботинська