Справа № 623/1016/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р.Справа № 623/1016/14-а

Головуючий 1 інстанції: Вергун І.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 03.04.2014р. по
справі № 623/1016/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України
в Ізюмському районі Харківської
області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати неправомірними дії УПФ
України в Ізюмському районі
Харківської області, щодо не включення
у розрахунок пенсії ОСОБА_2
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань; зобов'язати УПФ України в
Ізюмському районі Харківської області
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням при
розрахунку розміру пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, отримуваних нею з дня
призначення пенсії за віком, як
державному службовцю - з 16.08.11 р.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 03.04.2014р. по
справі № 623/1016/14-а позов був
задоволений: визнані дії управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області, щодо не
включення у розрахунок пенсії ОСОБА_2
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань неправомірними і зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням при розрахунку розміру
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
виплатити їй з 20.03.14 р., з врахуванням
виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 03.04.2014р. по справі № 623/1016/14-а
та прийняти нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 отримує пенсію за віком,
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Позивач 24.02.14 р.
звернулася до відповідача із заявою
про перерахунок призначеної їй, як
державному службовцю, пенсії із
врахуванням суми заробітної плати
відповідно до довідки про складові
заробітної плати за період з 01.08.09 р. по
31.07.11 р. вих. № 1260/14-06 від 21.02.14 р., в яку
входить нарахування матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань.
Листом Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області від 06.03.14 р. № 60/Г-14
відмовлено ОСОБА_2 в перерахунку.

Не погодившись з відмовою відповідача
у перерахунку пенсії, позивач
звернулася до суду першої інстанції із
вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов до висновку,
отримувані позивачем - застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсій,незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати,
тому матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
допомога на оздоровлення, грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю є складовою заробітної плати
позивача, які враховуються при
обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Відповідно до ч. 2
ст. 33 цього ж Закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 7 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.04 р.
№ 5, де вказано, що у склад фонду
додаткової заробітної плати входять
премії та винагороди, в тому числі за
вислугу років, які мають систематичний
характер, а відповідно підпункту 2.3.3
пункту 2 цієї інструкції матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом) входить до складу
фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці», структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону видно, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30.10.08 р. № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04.12.08 р. за
N 1161/15852, дійсно було передбачено
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в тому числі
встановлено складові заробітної, які
враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.08 року за № 1161/15852.

Між тим, постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.11 р. №
5-1 «Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.11 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст.
66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги їх не спростували.

Зважаючи на те, що постанова Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 03.04.2014р. по справі № 623/1016/14-а
прийнята з дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області на
постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 03.04.2014р. по
справі № 623/1016/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 03.04.2014р. по
справі № 623/1016/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.