Справа № 819/564/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/564/14-a

25 квітня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

при секретарі Дудар М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача - Кивелюк Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу

за адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області

про скасування постанов про
застосування
адміністративно-господарських
санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
надалі - позивач, звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області, надалі -
відповідач, про скасування постанов
про застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що 12 січня 2014
року ОСОБА_4, який працює у позивача
водієм, був зупинений працівником
Управління Державтоінспекції в
Миколаївській області, на 213 кілометрі
автодороги Ульянівка-Миколаїв, для
перевірки документів. Після перевірки,
документи були передані
автоінспектором співробітникам
Укртрансіспекції, які додатково взяли
для перевірки протокол перевірки
тахографа. Перевіривши надані водієм
документи, співробітники
Укртрансінспекці повернули їх водієві.
При цьому про вчинення будь-якого
правопорушення водієві повідомлено не
було, акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства не
складався та водію на підпис не
надавався. Однак, 25 січня 2014 року на
адресу позивача надійшло повідомлення
про те, що відносно нього складено Акт
№045871 від 12 січня 2014 року. З Акту
перевірки вбачається, що перевізник
керував транспортним засобом без
використання тахокарт з 15 грудня 2013
року по 12 січня 2014 року. При цьому, під
час перевірки у водія були наявні та
зберігаються по даний час тахокарти та
бланк підтвердження діяльності, які
засвідчують, що з 15 грудня 2013 року по 20
грудня 2013 року водій здійснював
вантажні перевезення з використанням
тахографа, а з 20 грудня 2013 року по 12
січня 2014 року водій не здійснював
керування транспортним засобом,
перебуваючи на відпочинку.

11 березня 2014р. позивачем були отримані
постанови управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області від 03 березня 2014р. про
застосування
адміністративно-господарського
штрафу. Постановою повідомлялося, що
ФОП ОСОБА_1 допущено порушення ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт». Позивач не погоджується з
винесеними постановами і вважає, що
вони підлягають скасуванню з огляду на
відсутність обставин, які слугували
підставою для її винесення. На
підтвердження викладеного позивачем
долучено до матеріалів справи копії
бланку підтвердження діяльності водія
та тахокарти.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, надавши пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила, що згідно із завданням на
перевірку від 09.01.2014р. №025445 по
проведенню рейдової перевірки за
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
12.01.2014 р. о 10 год. 15 хв. на пересувному
пункті габаритно-вагового контролю
державними інспекторами
територіального управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області проведена перевірка
автомобіля DAF-XF105-410 д.н.з. НОМЕР_3. В ході
перевірки виявлено порушення вимог
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку «Про затвердження Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів від 07.08.10
р №340. та ст.48 Закону України «Про
автомобільний транспорт», з приводу
чого до позивача були застосовані
адміністративно-господарські санкції.

З огляду на наведене представник
відповідача в судовому засіданні
просила у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача та представника
відповідача дослідивши докази по
справі, з'ясувавши всі обставини справи
в їх сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (далі - Закон),
Верховна Рада України визначає основні
напрями державної політики у сфері
автомобільного транспорту,
законодавчі основи її реалізації.
Загальне державне регулювання
діяльності автомобільного транспорту
здійснює Кабінет Міністрів України
відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері
автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, здійснює, зокрема,
державний нагляд і контроль за
дотриманням автомобільними
перевізниками вимог законодавства,
норм та стандартів на автомобільному
транспорті; інші повноваження,
визначені законами та покладені на
нього Президентом України.

Процедура здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту (далі - суб'єкти
господарювання), вимог законодавства
про автомобільний транспорт, норм та
стандартів щодо організації
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом, норм
міжнародних договорів про міжнародне
автомобільне сполучення, виконанням
умов перевезень, визначених дозволом
на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотриманням
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов, внесенням
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників
врегульована Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з п.2 Порядку №1567 державному
контролю підлягають усі транспортні
засоби вітчизняних та іноземних
суб'єктів господарювання (далі -
транспортні засоби), що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України.

За змістом п.4 Порядку №1567 державний
контроль на автомобільному транспорті
(далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.14 Порядку №1567 рейдова
перевірка транспортних засобів
проводиться в будь-який час на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах
руху, автовокзалах, автостанціях,
автобусних зупинках, місцях посадки та
висадки пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.

Згідно п.15 Порядку №1567, під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
водієм вимог Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР); додержання водієм
режиму праці та відпочинку.

Судом встановлено, що 12.01.2014 р. о 10 год. 15
хв. на пересувному пункті
габаритно-вагового контролю,
державними інспекторами
територіального управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області проведена перевірка
автомобіля DAF-XF105-410 д.н.з. НОМЕР_3, яким
керував водій ОСОБА_4. В ході перевірки
було встановлено відсутність у водія
заповнених кахокарт за період з 15.12.2013
року по 12.01.2014 року, про що складено Акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання
перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом від 12 січня
2014 року.

Відповідно до п.25 Порядку №1567, акт
перевірки був переданий на розгляд до
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області за місцем
знаходження суб'єкта підприємницької
діяльності.

03 березня 2014 року начальником
управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області винесено
постанови № 035551, № 035552, № 035553, № 035554, №
035555, № 035556, № 035557, № 035558, № 035559, № 035560, №
035561, № 035562, № 035563, № 035564, № 035565, № 035566, №
035567, № 035568, № 035569, № 035570, № 035571, № 035572, №
035573, № 035574, № 035575, № 035576, № 035577, № 035578, №
035579 про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 340,00 грн. по кожній постанові
за порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 07.06.2010
року №340 "Про затвердження Положення
про робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів" та
порушення вимог наказу Міністерства
транспорту і зв'язку України від 24.06.2010
року №385 "Про затвердження Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті", відповідальність за яке
передбачена абз.8 ст.60 Закону України
"Про автомобільний транспорт".

Допитаний як свідок водій ОСОБА_4
пояснив суду, що 12 січня 2013 року він
керував вантажним автомобілем DAF-XF105-410
д.н.з. НОМЕР_3 та був зупинений на 213
кілометрі автодороги
Ульянівка-Миколаїв співробітником
Державтоінспекції. В подальшому до
нього підійшов працівник
Укртрансінспекції, який не
представився та попросив надати для
ознайомлення протокол про перевірку та
адаптацію тахографа. Жодних документів
(службового посвідчення, направлення
на перевірку тощо) працівником
Укртрансінспекції пред'явлено не було.
Форменний одяг у посадової особи був
відсутній.

Інших документів, в тому числі і
щоденні реєстраційні листки режимів
праці та відпочинку водієм
транспортного засобу (тахокарти), за
поточний та попередні 28 календарних
днів державними інспектором
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області не вимагались.

Додатково свідок ОСОБА_4 пояснив суду,
що у його присутності акт перевірки не
складався і він не знав про його
існування, та зазначив, що тахокарти за
поточний та попередні дні весь час
зберігаються у автомобілі. Крім того,
надав суду пояснення, що за період з 20
грудня 2013 року по 12 січня 2014 року він не
працював, оскільки це був період
новорічних та різдвяних свят, а тому, в
цей період, він не здійснював
перевезень.

Позивачем надано суду копії тахокарт
водія ОСОБА_4 за 15-16 грудня 2013 року, 16-17
грудня 2013 року, 17-18 грудня 2013 року, 18-19
грудня 2013 року, 19-20 грудня 2013 року та 12-13
січня 2014 року.

Позивачем також долучено до матеріалів
справи Бланк підтвердження діяльності
від 12 січня 2014 року про те, що водій
ОСОБА_4 знаходився на відпочинку з 20
січня 2013 року по 12 січня 2014 року.
Зазначений бланк підписаний позивачем
та водієм ОСОБА_4

07.09.2005 року прийнято Закон України
№2819-ІV "Про приєднання України до
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР)", укладеної 01.07.1970
року в м. Женева.

Відповідно до Додатку 3 до Європейської
Угоди, що стосується роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР) бланк підтвердження діяльності
заповнюється перед рейсом і вважається
дійсним, якщо він підписаний
уповноваженим представником
транспортного підприємства та водієм.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що при здійсненні
перевірки співробітники Управління
Уктрансінспекції в Миколаївській
області не могли встановити порушення
режиму роботи та відпочинку у зв'язку
із відсутністю у водія ОСОБА_4 тахокарт,
принаймні за період з 20 січня 2013 року по
12 січня 2014 року, оскільки їх взагалі не
існує, а бланк підтвердження
діяльності від 12 січня 2014 року не
перевірявся, інакше це повинно було б
бути відображено в акті перевірки та
вплинути на її результати.

Доказів зворотного відповідачем суду
не надано.

Пунктом 4 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року №1567 (далі - Порядок №1567)
встановлено, що державний контроль на
автомобільному транспорті (далі -
державний контроль) здійснюється
посадовими особами органу державного
контролю (далі - посадові особи) у
форменому одязі, які мають відповідне
службове посвідчення, направлення на
перевірку, сигнальний диск (жезл) та
індивідуальну печатку, шляхом
проведення планових, позапланових та
рейдових перевірок (перевірок на
дорозі).

Відповідно до п.10 Порядку зупинення
транспортного засобу, що здійснює
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів, посадовими особами Державної
інспекції з безпеки на наземному
транспорті та її територіальних
органів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2013
№422, під час звернення до водія
посадова особа зобов'язана
привітатися, назвати свою посаду і
прізвище, пред'явити службове
посвідчення, направлення на перевірку
та повідомити про причину зупинення
транспортного засобу.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється, в тому числі, додержання
водієм вимог Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР), чого співробітники
Укртансінспекції в Миколаївській
області не здійснили в частині
перевірки, принаймні, Бланку
підтвердження діяльності водія.

Згідно із п. 20 Порядку №1567 виявлені під
час перевірки порушення вимог
законодавства та норм і стандартів
щодо організації перевезень
автомобільним транспортом
зазначаються в акті з посиланням на
порушену норму, при цьому, в акті від 12
січня 2014 року зазначені порушення, факт
вчинення яких не підтверджується
здобутими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що
рейдова перевірка 12.01.2014 транспортного
засобу марки DAF-XF105-410 д.н.з. НОМЕР_3, який
належить позивачу, проведена
посадовими особами Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області з порушенням вимог п.п. 4, 15, 20
Порядку №1567 та п.10 Порядку №422.

З огляду на наведене, суд також
приходить до переконання, що при
здійсненні рейдової перевірки 12.10.2014
року режими праці та відпочинку водія
посадовими особами управління
Укртрансінспекції в Миколаївській
області не перевірялися.

Поряд з цим, з 20 грудня 2010 року набула
чинності Поправка № 6 до ЄУТР в частині
надання до контролю реєстраційних
листків (тахограм) за поточний день та
попередні 28 календарних днів.

Отже, законодавцем встановлено, що у
водія повинні бути в наявності
реєстраційні листки (тахограми) за
поточний день та попередні 28
календарних днів.

Однак суд зазначає, та як вбачається з
оскаржуваних постанов, що до позивача
застосовано штрафи у розмірі 340 грн.
відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 закону
України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону
України № 2344-III до автомобільних
перевізників за порушення режимів
праці та відпочинку водіями
транспортних засобів застосовується
штраф у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже, наведеною нормою закону не
передбачена відповідальність за
відсутність у водія щоденних
реєстраційних листків (тахограм), а
встановлення відсутності
індивідуальних реєстраційних листків
режиму праці та відпочинку водія не
може слугувати підставою для
застосування штрафної санкції
відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону
України № 2344-III.

В своїх запереченнях відповідач, серед
іншого, посилається на порушення
позивачем положення ст. 48 Закону №
2344-ІІІ, яка передбачає необхідність
пред'явлення передбачених
законодавством документів
перевізниками та водіями особам, які
здійснюють державний контроль на
автомобільному транспорті.

Згідно із п.6.1 Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 № 340 вантажні
автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн
повинні бути обладнані діючими та
повіреними тахографами. Пунктом 6.3
Положення передбачено, що до набрання
чинності пунктом 6.1 цього розділу, у
строки передбачені в п.4 вказаного
наказу, водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 48
Закону № 2344-ІІІ, водії повинні
пред'являти для перевірки також
тахокарти за поточний день та
попередні 28 календарних днів, або ж
індивідуальну контрольну книжку водія.

При цьому, суд наголошує, що
відповідальність за порушення вимог
ст. 48 Закону № 2344-ІІІ передбачена не
абзацом 8 ч.1 ст. 60 Закону, як це вказано у
оскаржуваних постановах, а абзацом 3 ч. 1
ст. 60 Закону № 2344-III в якому зазначено,
що за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтею 39 та 48
цього Закону застосовується штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідачем не було
надано суду достатньо належних
доказів, які б свідчили про наявність
виявлених та зафіксованих в акті
перевірки порушень позивачем чинного
законодавства України та, як наслідок,
про правомірність, застосованих
фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам
справи, підтверджуються належними та
допустимими доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 158-167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанови Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про застосування до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1
адміністративно-господарського штрафу
від 03 березня 2014 року № 035551, № 035552, №
035553, № 035554, № 035555, № 035556, № 035557, № 035558, №
035559, № 035560, № 035561, № 035562, № 035563, № 035564, №
035565, № 035566, № 035567, № 035568, № 035569, № 035570, №
035571, № 035572, № 035573, № 035574, № 035575, № 035576, №
035577, № 035578, № 035579.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд у порядок і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови підписано 28
квітня 2014 року.

Суддя
Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя
Баранюк А.З.