Справа № 804/3051/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
14 квітня 2014 р. Справа № 804/3051/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
позивача представника відповідача
ОСОБА_3 Попової Ю.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління міністерства
внутрішніх справ України на
Придніпровській залізниці про
зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Придніпровській залізниці про
зобов'язання вчинити певні дії, а саме
здійснити перерахунок, нарахування та
виплату одноразової грошової допомоги
при звільненні з органів внутрішніх
справ у сумі 45 474,76 грн.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що у зв'язку зі звільненням
позивача з органів внутрішніх справ
через хворобу на підставі статті 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року
відповідачем не було донараховано до
суми одноразової грошової допомоги у
розмірі 50% грошового забезпечення за 21
повний календарний рік: (4330,93 грн.х21
рік)х50%=45 474,76 грн. Таким чином, сума не
донарахованої допомоги склала 45 474,76
грн. - 27 663,41 грн. = 17 811,35 грн.)
У судовому засіданні позивач підтримав
позов та просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що позовні вимоги ОСОБА_3 є
необґрунтованими з огляду на те, що при
звільненні позивачу була нарахована
одноразова грошова допомога у сумі 27
663,41 грн. відповідно до норм чинного
законодавства, а тому немає правових
підстав для її перерахунку. Вказана
грошова допомога виплачена позивачу
07.03.2014 року шляхом перерахування на
його банківську карту. У судовому
засіданні представник відповідача
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
З 24.05.1994 року на підставі наказу №30 від
26.05.1994 року ОСОБА_3 прийнятий на службу в
органи внутрішніх справ, де працював у
лінійному відділі на станції
Синельникове Управління міністерства
внутрішніх справ України на
Придніпровській залізниці на різних
31 грудня 2013 року наказом від 25.12.2013 року
№131 о/с старший лейтенант міліції
ОСОБА_3 оперуповноважений по боротьбі
зі злочинними посяганнями на вантажі
лінійного пункту на станції Чаплине
лінійного відділу на ст.Синельниково
був звільнений з органів внутрішніх
справ за ст. 64 «б» (через хворобу)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.
Вислуга років на момент звільнення у
календарному обчисленні склала 21 рік 06
При нарахуванні одноразової грошової
допомоги при звільненні ОСОБА_3 були
враховані такі види грошового
забезпечення: посадовий оклад - 650,00
грн.; оклад за спецзвання - 115,00 грн.;
надбавка за вислугу років - 267,75 грн. (35%);
надбавка за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби - 516,38 грн. (50%); надбавка за службу
в умовах режимних обмежень - 97,50 грн. (15%);
премія за грудень 2013 року
(нараховується і виплачується у січні
2014 року) - 987,98 грн. (60%), всього 2634,61 грн.
Остаточний розрахунок з ОСОБА_3 був
зроблений під час розгляду даної
справи, що не заперечується сторонами,
та становив суму одноразової грошової
допомоги у розмірі 27 663,41 грн.
Позивач в свою чергу вважає, що грошова
допомога розрахована в нижчому
розмірі, а саме: не враховано премію
щомісячну у сумі 1684,30 грн., грошову
винагороду у сумі 500,00 грн. та
матеріальну допомогу у розмірі 500,00 грн.
згідно довідки про складові грошового
забезпечення, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, нараховані за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року. Таким
чином, позивач зазначає, що у грудні 2013
року йому було сплачено грошове
забезпечення 4330,93 грн., а тому розмір
одноразової грошової допомоги
розраховується із суми 4330,93 грн., у
зв'язку з чим Управлінням міністерства
внутрішніх справ України на
Придніпровській залізниці не
донараховано 17 811,35 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Статтею 19 Закону України від 20.12.1990 року
№565-XII «Про міліцію» визначено, що форми
і розміри грошового забезпечення
працівників міліції встановлюються
Кабінетом Міністрів України.
Так, пунктом 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007 року №1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» (надалі Постанова КМУ від 07.11.2007
року №1294), установлено, що грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
Виплата грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується, зокрема,
Міністерством внутрішніх справ
України (п.2 Постанови КМУ від 07.11.2007
року №1294).
Відповідно до пункту 3 Наказу
Міністерства внутрішніх справ України
«Про впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ» від 31.12.2007 року №499,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня 2008 року за
31.12.2007 року №499) грошове забезпечення
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за спеціальним званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 року
№2262-XII (надалі Закон України від 09.04.1992
року №2262-XII) особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.
Суд не погоджується з позицією
позивача про необхідність включення до
одноразової грошової допомоги
щомісячної премії у розмірі 1684,30 грн.
Так, відповідно до пункту 2.16.4 розділу II
Наказ2 МВС України від 31.12.2007 року №499
виплата премії за минулий місяць
проводиться в поточному місяці разом з
виплатою грошового забезпечення.
Судом встановлено, що зазначена премія
у сумі 1684,30 грн. була встановлена за
листопад 2013 року, а звільнення позивача
відбулося в грудні 2013 року. Таким чином,
дана премія не може братися в
розрахунок грошової допомоги при
звільненні, оскільки не була
встановлена на момент звільнення.
Також судом взято до уваги, що
відповідачем правильно виключено з
суми грошового забезпечення для
нарахування одноразової грошової
допомоги при звільненні позивача
винагороду у розмірі 500, 00 грн., оскільки
відповідно до пункту 3.5 Наказу МВС
України №269 від 23.04.2005 року, вона не
входить до грошового забезпечення при
обчисленні грошової допомоги при
Стосовно не включення матеріальної
допомоги у сумі 500,00 грн., суд зазначає,
що Постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294
затверджено перелік додаткових видів
грошового забезпечення згідно з
Так, за цим додатком одноразовими
додатковими видами грошового
забезпечення визначені: одноразова
допомога на початкове обзаведення,
посадовий оклад і оклад за військовим
званням; винагорода за тривалість
безперервної військової служби,
посадовий оклад і оклад за військовим
званням; винагорода за розшук,
піднімання, розмінування та
знешкодження вибухових предметів,
відсотків мінімального посадового
окладу командира взводу; винагорода за
тралення і знешкодження мін, відсотків
посадового окладу; винагорода за
дозаправку літаків у повітрі,
відсотків посадового окладу;
винагорода за проведення випробувань і
досліджень; одноразова матеріальна
допомога військовослужбовцям
строкової військової служби.
З аналізу вищевказаних одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення випливає, що останні за
своєю природою є винагородами чи
одноразовою допомогою, які
виплачуються при настанні певних подій
чи обставин, або вчинення
військовослужбовцем певної дії.
Враховуючи те, що перелік щомісячних та
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення затверджено
окремим пунктом Постанови №1294, слід
зробити висновок, що термін
«одноразовий додатковий вид грошового
забезпечення» може застосовуватись
саме до видів одноразового грошового
забезпечення, які безпосередньо
передбачені в зазначеному додатку.
При цьому суд звертає увагу, що
відповідно до роз'яснення МВС України
від 22.03.2010 №1/2-1150 «Про порядок
нарахування одноразової грошової
допомоги при звільненні» особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються зі служби, у встановлених
випадках виплачується одноразова
грошова допомога у відповідному
відсотку місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.
З огляду на викладене, в розрахунок
включаються посадовий оклад, оклад за
спеціальним званням, надбавка за
вислугу років та додаткові види
грошового забезпечення постійного
характеру в розмірах, що були
встановлені наказами керівника органу
чи підрозділу внутрішніх справ на день
звільнення зі служби.
Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що відповідач при нарахуванні ОСОБА_3
одноразової грошової допомоги при
звільненні діяв в межах повноважень, на
підставі та у спосіб, передбачений
законодавством України, а тому
викладені в позовній заяві доводи
позивача є такими, що задоволенню не
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Придніпровській залізниці про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено 22
квітня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко