Справа № К/9991/15664/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/15664/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Мойсюка М.І., Олексієнка М.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Актив-Банк» на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-Банк» про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просив стягнути
заборгованість в розмірі 6861 грн. 45 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач при обчисленні та
нарахуванні збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 1 січня 2010 року
по 9 березня 2010 року необґрунтовано
застосував ставку податку у розмірі 0,2%
від об'єкта оподаткування, у зв'язку з
чим було занижено суму збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій по
купівлі-продажу безготівкової валюти
за гривню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
липня 2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого
2012 року скасовано постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 липня 2011 року та ухвалено
нову постанову про задоволення позову.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість у сумі 6861 грн.
45 коп.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Актив-Банк», посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що у квітні 2010 року
позивачем було проведено позапланову
перевірку Львівської філії Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-Банк» з питань дотримання
вимог законодавства щодо
перерахування суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування від суми операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, здійсненої
як для власних потреб, так і за
дорученням клієнтів, про що складено
акт № 4 від 8 квітня 2010 року.
Перевіркою встановлено заниження
відповідачем розміру нарахованого та
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу
безготівкової валюти за гривню у
період з 1 січня 2010 року по 9 березня 2010
року у сумі 6861 грн. 54 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що на
момент виникнення спірних відносин
застосуванню підлягала ст. 77 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік», відповідно до якої збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню справляється в розмірі 0,2%,
оскільки Закон України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» набрав
чинності лише з 30 квітня 2010 року.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нову постанову
про задоволення позову суд апеляційної
інстанції виходив з того, що оскільки
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» на момент розрахунку
прийнято не було, то збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти мав нараховуватися та
сплачуватися відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», який є
спеціальним законом у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Проте погодитися з такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції не
ґрунтуються на законі.

Згідно з ч. 5 ст. 1 Закону № 400/97-ВР
платниками збору з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню є юридичні особи - резиденти,
нерезиденти, постійні представництва
юридичної особи-нерезидента, власники
корпоративних картрахунків іноземної
валюти, банки-члени міжнародних
платіжних систем, банки (у тому числі
уповноважені банки з операцій за
власними зовнішньоекономічними
договорами) та фізичні особи, в тому
числі нерезиденти, що здійснюють
операції з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню. Банки та їх установи
зобов'язані нараховувати, утримувати
та одночасно із подачею заявки на
купівлю іноземної валюти, здійснювану
ними за власними операціями і від імені
та за рахунок клієнтів таких банків,
сплачувати до спеціального фонду
державного бюджету додатковий збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі, встановленому
цим Законом, від суми операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню, зазначеної
у такій заявці, вести податковий облік
та подавати звітність органам ПФУ.

П. 4 ст. 2 вказаного Закону встановлено,
що об'єктом оподаткування для
платників збору, визначених п. 5 ст. 1
цього Закону, є сума операції з
купівлі-продажу безготівкової
іноземної валюти за гривню.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України
«Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
обов'язкове державне пенсійне
страхування для платників збору,
визначених п. 5 ст. 1 цього Закону, з 2008
року встановлюється ставка збору у
розмірі 0,5 % від об'єкта
оподаткування, визначеного п. 4 ст. 2
цього Закону.

П. 10 ст. 6 Закону України «Про державний
бюджет України на 2009 рік» встановлено,
що джерелами формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2009
рік у частині доходів є збори на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що відповідно до закону
сплачуються при здійсненні
безготівкових операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти за
гривню, торгівлі ювелірними виробами
із золота (крім обручок), платини і
дорогоцінного каміння та при
відчуженні легкових автомобілів, з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна, з надання послуг стільникового
рухомого зв'язку (додаткові збори на
виплату пенсій) у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим статтею 77 Закону України
«Про державний бюджет України на 2009
рік» передбачено, що збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з купівлі-продажу
безготівкової іноземної валюти за
гривню протягом 2009 року справляється в
розмірі 0,2 відсотка.

На час виконання обов'язку зі сплати
суми збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
купівлі-продажу безготівкової валюти
за січень-березень 2010 року Верховною
Радою України закон про Державний
бюджет України на 2010 рік прийнятий не
був.

Відповідно до статті 1 Бюджетного
кодексу України ним регулюються
правові відносини, що виникають у
процесі підготовки, складання,
розгляду, затвердження та виконання
Державного бюджету. Ч. 2 ст. 4
зазначеного Кодексу передбачено, що
при здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням
Конституції України, цього Кодексу та
закону про Державний бюджет України.

Згідно ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджету систему,
становить один календарний рік, який
починається з 1 січня кожного року та
закінчується 31 грудня того ж року.

А відповідно до ч. 4 ст. 46 Бюджетного
кодексу України до прийняття закону
про Державний бюджет України на
поточний бюджетний період податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
надходження справляються згідно із
законом про Державний бюджет України
на попередній бюджетний період та
іншими нормативно-правовими актами.

Підпунктом 1 п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2009 року
№ 1414 «Про заходи щодо організації
бюджетного процесу у 2010 році»
передбачено, що до набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Державному
казначейству України зараховувати
податки, збори (обов'язкові платежі) та
інші надходження до державного і
місцевих бюджетів відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2009 рік» та інших нормативно-правових
актів.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що у
випадках, коли Верховною Радою України
не прийнятий закон про Державний
бюджет України на поточний бюджетний
період, то податки, збори (обов'язкові
платежі) та інші надходження
справляються відповідно до закону про
Державний бюджет України на попередній
бюджетний період. За таких обставин
збір з операцій купівлі-продажу
безготівкової валюти протягом
січня-березня 2010 року повинен
справлятись платниками в розмірі,
визначеному Законом України «Про
державний бюджет України на 2009 рік» на
попередній бюджетний період, тобто у
розмірі 0,2 відсотка від об'єкта
оподаткування.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 11
червня 2013 року (справа № 21-13а13).

Відповідно до статті 226 КАС суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції
помилково скасував постанову суду
першої інстанції, яка
ухвалена відповідно до закону, то
колегія суддів на підставі ст. 226 КАС
України скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі постанову
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-Банк» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року скасувати, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
липня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: М.І. Мойсюк

М.М. Олексієнко