Справа № 2а-1935/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа №
71040/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Носа С. П.

суддів:
Клюби В. В., Рибачука А. І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Рахівському районі
Закарпатської області на постанову
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 03 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Рахівському районі Закарпатської
області про зобов'язання провести
нарахування підвищення до пенсії як
дитині війни,-

встановив:

В вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Рахівському
районі Закарпатської області про
зобов'язання здійснити нарахування
щомісячного підвищення до пенсії за
період з 02.03.2011 року по день винесення
постанови, зазначивши, що відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» передбачено
виплату такого у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ст. 6 Закону України « Про
статус гірських населених пунктів в
Україні». Незважаючи на це, відповідач
його не виплачує.

Постановою Рахівського районного суду
Закарпатської області від 03 жовтня 2011
року позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Рахівському районі
Закарпатської області провести
перерахунок та виплатити позивачу
щомісячне підвищення до пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначається відповідно до ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 02.03.2011 року по
18.06.2011 року з урахуванням ст. 6 Закону
України « Про статус гірських
населених пунктів в Україні» та з
врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, управління Пенсійного
фонду України в Рахівському районі
Закарпатської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що встановлений ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з того, що позивач належить
до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому має право
на встановлене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії, оскільки дія
статті не зупинялась, а тому вимоги за
задоволений період є підставними, з
врахуванням рішення Конституційного
суду України від 22.05.2008р.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Також визначений в рішенні суду першої
інстанції період часу, за які
задоволені позовні вимоги, обчислений
судом першої інстанції із дотриманням
вимог ст.ст.99, 100 КАС України.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії за 2010 рік, колегія суддів вважає,
що такі підлягають задоволенню, так як
Законом України «Про Державний бюджет
на 2010 рік» дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей» не зупинено.
Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2010 рік» розміри
державних соціальних гарантій на 2010
роки, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, відповідач у 2010 році,
повинен діяти у відповідності з
приписами діючої норми ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України від 14.06.2011р. «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011рік»
внесено зміни до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та делеговано КМ
України визначення порядку та розмірів
виплат підвищення до пенсії дітям
війни. Постановою КМ України від
06.07.2011р. № 745 «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р., обмежено
виплату спірного підвищення до пенсії
дітям війни.

Також судом встановлено, що позивач
проживає в населеному пункті якому
згідно Закону України «Про статус
гірських населених пунктів в Україні»
надано статус гірського населеного
пункту, а тому згідно ст. 6 закону
державні пенсії збільшується на 20
відсотків.

Саме тому суд першої інстанції
зобов'язав відповідача провести
нарахування і виплату позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 02.03.2011 року по 18.06.2011 року та
урахуванням ст. 6 Закону України «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні».

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Рахівському
районі Закарпатської області залишити
без задоволення, а постанову
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 03 жовтня 2011
року у справі № 2-а-1935/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
С.П. Нос

Судді:
В.В.
Клюба

А.І.
Рибачук