Справа № 243/356/13-а (2а-243/40/13)
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/21156/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про перерахунок
пенсії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про перерахунок
пенсії.

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 28 січня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено. Визнано незаконним
розпорядження від 22 серпня 2012 року
№147634 Управління Пенсійного фонду
України в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької
області, в частині розрахунку пенсії
ОСОБА_2 із розміру 80% від суми місячної
(чинної) заробітної плати працівників
прокуратури та зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу,
відповідно до приписів статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції закону №3663-ІІІ від 12 липня 2001
року із розрахунку пенсії в розмірі 90%
від суми місячної (чинної) заробітної
плати працівників прокуратури та
виплатити недоотриману суму пенсії з 01
липня 2012 року.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанцій та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити, рішення суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2
працював в органах прокуратури, та
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, отримує пенсію за
вислугу років з 27 травня 1998 року у
відповідності до вимог ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з розрахунку
90% від заробітної плати .

З 01 липня 2012 року на підставі заяви
позивача було проведено перерахунок
пенсії із розрахунку 80% від середньої
заробітної плати згідно довідки
№18-57-1101 від 08 серпня 2012 року у
відповідності до вимог статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції Закону України №3668-VI.

Листом від 15 січня 2013 року відповідач
повідомив позивача про те, що
перерахунок його пенсії здійснено з 01
липня 2012 року у розмірі 80% від
середнього заробітку на підставі
Закону України «Про прокуратуру» з
урахуванням Закону України №3668-УІ від
08 липня 2011 року «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру». Редакція зазначеної
статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції, що діяла на
час призначення пенсії ОСОБА_2,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права: «Прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років. Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокурату», положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» змін
не зазнали (змінилася лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокурату» обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру»
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» зміни
до статті 50-1 Закону України «Про
прокурату» щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини 13, 18 статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», які змін у зв'язку із
прийняттям Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали.

При цьому, Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Аналогічна правова позиція вже була
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
рахує за необхідне скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року скасувати, а постанову
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 28 січня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про перерахунок
пенсії, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко