Справа № 2а/0570/15962/12
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/28739/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Командира батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області - Терещенка Андрія
Геннадійовича, Батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування протоколу та зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Командира батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області - Терещенка Андрія
Геннадійовича, Батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування протоколу від 23 травня 2012
року №2 та зобов'язання командира
Батальйону міліції особливого
призначення «Беркут» Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області
зареєструвати нещасний випадок, що
стався з ОСОБА_2 у підрозділі в журналі
за встановленою формою та надіслати
затверджені акти форми Н-1* разом з
актом розслідування нещасного випадку
форми Н-5* разом з іншими матеріалами
розслідування: керівнику (спеціалісту)
служби охорони праці підрозділу,
керівнику відповідної служби
державного нагляду за охороною праці
МВС, ГУМВС, УМВС, органу, до сфери
управління якого належить підрозділ,
до особової справи потерпілого.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій
просить скасувати зазначені судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та задовольнити його позовні
вимоги повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги, рішення судів щодо
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судами норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішень, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід задовольнити
повністю, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що з 1995 року
ОСОБА_2 проходив службу в органах
внутрішніх справ.

Наказом ГУМВС України в Донецькій
області від 13 квітня 2010 року № 127 о/с
позивача звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ згідно пункту 63 «б»
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС у
запас через хворобу.

Актом № 5 про нещасний випадок по формі
Н-1* від 26 грудня 2006 року, затвердженим
командиром БМОП «Беркут» при ГУ МВС
України в Донецькій області
підполковником міліції Терещенком А.Г.,
та актом розслідування нещасного
випадку форми Н-5* від 25 грудня 2006 року,
встановлено, що нещасний випадок, який
стався 17 вересня 2006 року о 16 год. 30 хв. з
ОСОБА_2, стався у період проходження
служби при виконанні службових
обов'язків, пов'язаних із
безпосередньою участю в охороні
громадського порядку, громадської
безпеки, боротьби із злочинністю.

В подальшому, 27 серпня 2010 року складено
інший Акт розслідування нещасного
випадку, що стався 17 вересня 2006 року о 16
годині 30 хвилин, яким встановлено, що
нещасний випадок трапився в період
проходження служби і не пов'язаний з
виконанням службових обов'язків,
оскільки нещасний випадок стався
внаслідок порушення потерпілим
службової (трудової) дисципліни. Тим же
днем, командиром БМОП «Беркут» при ГУ
МВС України в Донецькій області
підполковником міліції Терещенком А.Г.
затверджено Акт № 1 форми НТ про
нещасний випадок невиробничого
характеру, відповідно до висновку
якого нещасний випадок з працівником
БМОП «Беркут» ОСОБА_2, стався в період
проходження служби і не пов'язаний із
виконанням службових обов'язків
внаслідок порушення самим
постраждалим вимог інструкції,
затвердженої наказом МВС України від 27
березня 2009 року № 111.

30 березня 2011 року комісією Батальйону
міліції особливого призначення
«Беркут» ГУМВС України в Донецькій
області складено Акт розслідування
нещасного випадку, що стався 17 вересня
2006 року о 16 годині 30 хвилин, форми Н-5* та
Акт № 2 «Про нещасний випадок
невиробничого характеру» форми НТ*,
згідно яких причиною нещасного випадку
є порушення постраждалим вимог безпеки
при огляді транспортного засобу;
порушення ОСОБА_2 і ОСОБА_4 службової
дисципліни.

Наведене на думку відповідачів
суперечить Порядку розслідування та
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань та аварій, що сталися в
органах і підрозділах системи МВС
України, затвердженого наказом МВС
України від 27 грудня 2002 року № 1346.

У зв'язку з чим, 30 вересня 2011 року
відповідно до висновку засідання
комісії за фактом розгляду висновку
комісії ГУМВС області з розслідування
надзвичайної події з колишнім
працівником БМОП «Беркут» ГУМВС
України в Донецькій області старшим
прапорщиком міліції ОСОБА_2 від 19
вересня 2011 року, затвердженого
командиром БМОП «Беркут» ГУМВС України
в Донецькій області підполковником
міліції Терещенком А.Г., прийнято
рішення скасувати акти розслідування
нещасного випадку від 30 березня 2011
року.

Наказом Батальйону міліції особливого
призначення «Беркут» ГУМВС України в
Донецькій області від 22 травня 2012 року
№ 84 «Про усунення протиріч в актах
розслідування, складених відносно
ОСОБА_2» створено комісію для усунення
протиріч в актах розслідування
нещасного випадку за формами Н-5*, НТ*
від 30 березня 2011 року і раніше
складених актах за формами Н-5*, НТ*, Н-1*,
а також висновку засідання комісії
БМОП «Беркут» ГУМВС області від 30
вересня 2011 року.

Разом з тим, згідно протоколу № 2
засідання комісії з питань безпеки
праці від 23 травня 2012 року комісією
Батальйону міліції особливого
призначення «Беркут» ГУМВС України в
Донецькій області прийнято рішення про
скасування всіх раніше складених актів
розслідування випадку травмування
ОСОБА_2 17 вересня 2006 року за формами Н-5*,
НТ* та Н-1*.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що комісія з питань
безпеки праці при прийнятті рішення,
яке викладене у протоколі № 2 від 23
травня 2012 року діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Однак, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з такими висновками судів
попередніх інстанцій, оскільки рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
прийняті по недостатньо з'ясованим і
перевіреним обставинам справи, що
мають значення для її правильного
вирішення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з твердженнями судів першої
та апеляційної інстанцій щодо повного
та всебічного дослідження
встановлених фактичних обставин
справи, оскільки обґрунтовуючи свої
висновки про правомірність протоколу
№ 2 від 23 травня 2012 року, судами не було
досліджено факт того, що згідно
висновку Бюро комплексної
судово-медичної експертизи від 28
березня 2012 року № 140 у позивача є
виражена патологія хребта, а згідно
довідки поліклініки Горлівського
міського управління ГУМВС України в
Донецькій області від 19 вересня 2006 року
позивачу встановлено діагноз: «забій
грудо-поперекового відділу хребта,
лівого стегна, лівої руки та лівого
гомілковостопного суглобу, садно
лівого передпліччя, кисті, лівого
стегна, лівого гомілковостопного
суглобу» та надана медична допомога.
Тобто, в обох висновках підтверджено,
що у позивача є патологія хребта.

Крім того, судами першої та апеляційної
інстанцій при розгляді справи не було
досліджено усіх істотних обставин у
справі, а саме: не надано належного
аналізу та оцінки, тому, що нещасний
випадок стався 17 вересня 2006 року, а Акти
розслідування складено 27 серпня 2010
року та 30 березня 2011 року, тобто через 4 -
5 роки, відповідно, після того, як
стався нещасний випадок.

Більш того, судами не було надано
належної оцінки тому, що акти
розслідування від 25 грудня 2006 року, від
27 серпня 2010 року та від 30 березня 2011
року містять різні причини внаслідок
чого стався нещасний випадок.

Також, з огляду на положення пункту 3.19
Порядку розслідування та обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань та аварій, що сталися в
органах і підрозділах системи МВС
України, нещасний випадок
розслідується протягом місяця після
одержання заяви потерпілого чи особи,
яка представляє його інтереси.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що проведені 27 серпня 2010 року та 30
березня 2011 року розслідування були
проведені без волевиявлення позивача
та з порушенням місячного строку.

Отже, приймаючи рішення у даній справі,
суди першої та апеляційної інстанцій
не в повній мірі встановили обставини,
які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також не дали оцінку
всім доказам, з яких суди першої та
апеляційної інстанцій виходили при
прийняті рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вказані
порушення норм матеріального та
процесуального права не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції, що
відповідно до вимог частини 1 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
судових рішень суду першої та
апеляційної інстанцій із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_2 до Командира батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області - Терещенка Андрія
Геннадійовича, Батальйону міліції
особливого призначення «Беркут»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування протоколу та зобов'язання
вчинити певні дії, направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко