Справа № 825/1018/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1018/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Розмовенко А.О.,

представник позивача
Змієвського О.А.,

представника відповідача
Репеха Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» до Реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції про визнання протиправним
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2014 до Чернігівського
адміністративного суду звернулось
Публічне акціонерне товариство «Креді
Агріколь Банк» (далі - позивач) з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції (далі -
відповідач), в якому просить суд
визнати неправомірним рішення
відповідача про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
16.12.2013 № 9118912 та зобов'язати
відповідача зареєструвати за ним право
власності на нежитлове приміщення, що
розташоване по вул. П'ятницькій, 16 у м.
Чернігові.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
позивачем подано до відповідача всі
необхідні документи для проведення
державної реєстрації прав власності на
нежитлове приміщення, що розташоване в
м. Чернігів, вул. П'ятницька, 16, проте
відповідачем безпідставно та
необґрунтовано відмовлено у
реалізації, передбаченого законом
права на реєстрацію права власності.
При цьому відповідач в оскаржуваному
рішенні посилався на те, що «подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують», однак у
Свідоцтві про право власності на
нерухоме майно від 24.02.2009 на
вищевказаний об'єкт нерухомості
зазначена площа 410,8 кв.м., що відповідає
фактичній площі приміщення. Таким
чином, вважає рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на приміщення за адресою: м. Чернігів,
вул. П'ятницька,16, площею 410,8 кв.м. від
16.12.2013 № 9118912 протиправним та просить
його скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Також зазначив, що над даний час
відповідачем повторно розглядається
заява позивача про державну реєстрацію
прав власності на приміщення за
адресою: м. Чернігів, вул. П'ятницька,16,
площею 410,8 кв.м., але рішення ще не
прийнято.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, надав заперечення на
адміністративний позов, в якому виклав
свою позицію проти доводів позивача та
просить суд відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що державний реєстратор
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції при
прийнятті оскаржуваного рішення діяв в
межах та в порядку, визначеному чинним
законодавством України.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
розглянувши подані документи і
матеріали, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство «Креді
Агріколь Банк» зареєстровано як
юридична особа, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.18-21).

29.07.2005 між дочірнім підприємством
«Євроіндекс» (продавець) та
Акціонерним товариством
«Індустріально-експортний Банк»
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу підприємства,
відповідно до умов якого покупцем
придбано Підприємство «АКОН» (а.с.10-11).

Згідно Статуту Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк», останній є
правонаступником Акціонерного
товариства «Індустріально-експортний
Банк» (а.с.52-80).

Статутом підприємства «АКОН»,
зареєстрованим 10.02.2009 передбачено, що
до статутного фонду підприємства, між
іншим, входить окремо розташована
двоповерхова нежитлова будівля, яка
розташована за адресою: м. Чернігів,
вул. П'ятницька, 16 (а.с.85-88).

Відповідно до пункту 5.3. Статуту
Підприємства «АКОН», підприємство є
власником майна, переданого йому у
власність.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про господарські товариства»,
товариство є власником майна,
переданого йому засновниками і
учасниками у власність.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 115 Цивільного кодексу України,
господарське товариство є власником
майна, переданого йому учасниками
товариства у власність як вклад до
статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до статті 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
об'єкт нерухомості за адресою: м.
Чернігів, вул. П'ятницька, 16 загальною
площею 410,8 кв.м належав на праві
приватної власності Підприємству
«АКОН» згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24.02.2009,
виданого виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради на підставі
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 49 від
17.02.2009. В свою чергу, КП «Чернігівське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» проведено реєстрацію
права власності вказаного нерухомого
майна, про що внесено запис в реєстр
права власності на нерухоме майно
24.02.2009 року за № 26537372 (а.с.14-15).

Таким чином, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
нежитлова будівля, яка розташована за
адресою: м. Чернігів, вул. П'ятницька, 16,
має площу 410,8 кв.м. та належала на праві
приватної власності Підприємству
«АКОН» на законних підставах.

В подальшому, 24.03.2010 року позивачем
прийнято рішення про ліквідацію
Підприємства «АКОН» (а.с.100).

На підтвердження виконання рішення
ліквідаційної комісії Підприємства
«Акон» від 29.06.2010, сторони підписали
акт прийому-передачі нежитлових
приміщень від 30.06.2010 згідно якого
підприємство «АКОН» передає, а позивач
приймає, в тому числі нежитлову
будівлю, яка розташована за адресою: м.
Чернігів, вул. П'ятницька, 16(а.с.12-13).

Доказів, що вказані документи визнані в
судовому порядку недійсними,
відповідачем суду не надано.

29.11.2013 позивач звернувся до
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції з заявою
про державну реєстрацію прав,
реєстраційний номер 4245388 про
проведення державної реєстрації права
власності на нежитлове приміщення, що
розташоване в Чернігівській області, м.
Чернігів, вул. П'ятницька, 16 (далі -
об'єкт) (а.с.51).

За результатами розгляду заяви,
керуючись статтею 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
пунктами 16, 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703, державний реєстратор прийняв
рішенням № 9118912 від 16.12.2013 про відмову у
державній реєстрації права власності,
посилаючись на невідповідність
поданих документів вимогам та
неможливість встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують(а.с.8).

Позивач не погоджуючись з даним
рішенням відповідача звернувся до суду
за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини регулюються
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 № 1952 та Порядком державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703, який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», державний
реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи,
яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Згідно пункту 12 Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно під час
розгляду заяви про державну реєстрацію
і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника; 3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Аналізуючи вказане вищевказані норми,
суд вважає, що до кола обов'язків
державного реєстратора входить
дослідження документів на предмет їх
відповідності вимогам законодавства,
визначення факту виникнення у заявника
речового права на нерухоме майн, а
також встановлення відсутності
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно. Саме зазначені
нормативно-правові акти встановили
межі дослідження наведених юридичних
фактів:подані документи та права, які з
них виникають.

За таких обставин можна зробити
висновок, що державний реєстратор
зобов'язаний перевірити:

- чи відповідає поведінка особи на
момент вчинення правочину тим правовим
моделям, які в подальшому є необхідними
для державної реєстрації прав, що
виникли внаслідок цього правочину;

- чи дійсно виникли в особи права, які
підлягають державній реєстрації;

- чи належним чином зафіксовані
юридичні факти в документах, які
подаються для проведення реєстрації.

Реєстратор відмовляє у державній
реєстрації з підстав, визначених
статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», зокрема, якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Відмова
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Тобто, таким чином, перед тим, як
здійснити державну реєстрацію
державний реєстратор повинен був
перевірити підстави набуття права
власності на нерухоме майно.

Всупереч вказаним вимогам поза увагою
відповідача - державного реєстратора
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції, залишився
той факт, що нежитлова будівля, що
розташована за адресою: м. Чернігів,
вул. П'ятницька, 16, має загальну площу
410,8 кв.м, що підтверджується Свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно,
виданого виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради від 24.02.2009
року, яке, в свою чергу, зареєстровано у
КП «Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації», про що
внесено запис в реєстр прав власності
на нерухоме майно 24.02.2009 за № 26537372 та
факт передачі позивачу вказаного майна
у зв'язку з прийняттям рішення про
ліквідацію Підприємства «АКОН», що
було внеском до статутного фонду
Підприємства «АКОН», а також
відомостями, які містяться в
інвентаризаційній справі (а.с.95) про те,
що площа вказаної будівлі становить 410,8
кв.м. та на даний час сторонами не
оспорюється.

Крім того, державним реєстратором в
оскаржуваному рішенні не зазначено,
яким саме вимогам не відповідають
документи подані позивачем та якими
документами повинен позивач
підтвердити відповідність заявлених
прав.

Розглядаючи справу, суд відмічає, що
критерії правомірності рішень суб'єкта
владних повноважень викладені в
частині третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, вказана правова норма
визначає критерії для оцінювання
рішень суб'єкта владних повноважень,
які одночасно є принципами
адміністративної процедури, а тому
суб'єкти владних повноважень повинні
врахувати ці критерії - принципи,
приймаючи будь-яке рішення.

Оскільки саме дотримання всіх
критеріїв свідчить про якість та
природу прийнятих рішень, то
недотримання хоча б одного з вказаних
принципів свідчить про протиправність
та необґрунтованість таких рішень.

За таких обставин, прийняття
відповідачем рішення необґрунтовано,
без урахування всіх обставин, що мають
значення для його прийняття свідчить
про необхідність визнання його
протиправним, а тому в цій частині
позов підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідача
зареєструвати за ним право власності
на нежитлове приміщення, що
розташоване по вул. П'ятницькій, 16 у м.
Чернігові, то на даний час у
відповідача на розгляді знаходиться
заява позивача про державну реєстрацію
прав на вказане приміщення, однак
рішення відповідачем ще не
прийнято(а.с.122).

Крім того, згідно статті 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» рішення про державну
реєстрацію прав приймає державний
реєстратор, а тому суд не може
підміняти державний орган,
уповноважений Законом на вчинення цих
дій, тому в задоволенні цих вимог слід
відмовити.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
зауважує, що відповідно до частини
першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статі
71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів,
які б спростували доводи позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку
про наявність порушень з боку
відповідача прав та інтересів позивача
у сфері публічно-правових відносин, які
потребують судового захисту, тому
рішення Реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
16.12.2013 № 9118912 є протиправним.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статті 124 Конституції
України, статтями 9, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк», - задовольнити
частково.

Визнати протиправним рішення
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 16.12.2013 № 9118912.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету (р/р
0002 в ГУДКС України в
Чернігівській області, МФО 853592, код
22825965) на користь Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» () судові
витрати в розмірі 36,54грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
І.І. Соломко