Справа № 805/4421/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 р.
Справа № 805/4421/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді

головуючого судді
Мальцевої Н.Г.

розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, м. Шахтарськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2", м.Кіровське

про стягнення коштів

Шахтарська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Шахтарська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області,
позивач) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2" (далі - ТОВ
"Фонд-2", відповідач) про стягнення суми
податкового боргу по податку на додану
вартість в розмірі 27937,00 грн. та податку
на прибуток в розмірі 390295 грн. - всього
418232,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що станом на
31.03.2014 року за відповідачем
обліковується податковий борг, який
виник внаслідок несвоєчасної сплати
відповідачем узгоджених податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у розмірі 27937,00 грн. згідно з
податковою декларацією за лютий 2014
року, податку на прибуток за 2013 рік у
сумі 320855,00 грн., та авансовий внесок з
податку на прибуток за березень 2014 року
у розмірі 69440,00 грн., всього 418232,00 грн.,
який просив стягнути з рахунків в
установах банків, обслуговуючих
відповідача.

28.04.2014 року позивачем до відділу
діловодства та документообігу суду
подано заяву про розгляд справи в
письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Причини неявки суду не
повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи не надсилав.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Приймаючи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній доказів у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2", згідно з
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, місцезнаходження:
86300, Донецька обл., м.Кіровське,
вул.Піонерська, буд.2, офіс 7, 12.08.2003 року
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців як юридична особа за
№6, (а.с.14-15).

Як вбачається з облікової картки
платника податків, за ТОВ «Фонд-2» () обліковується податковий
борг з податку на додану вартість (30 1401
01 00) в розмірі 27937,00 грн., з податку на
прибуток (30 11021000) в розмірі 320855,00 грн.,
авансовий внесок з податку на прибуток
в сумі 69440,00 грн. (а.с.27-33).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склалися в цій
справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватись Конституції України та
законів України.

Пунктом 15.1. ст.15 Податкового кодексу
України визначено, що платниками
податків визнаються фізичні особи
(резиденти і нерезиденти України),
юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 19-1.1.1. п.19-1.1. ст.19-1
Податкового кодексу України визначено,
що контролюючі органи здійснюють
адміністрування податків, зборів,
платежів.

Відповідно до п.3 ст.45 Бюджетного
кодексу України органи, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
забезпечують своєчасне та в повному
обсязі надходження до державного
бюджету податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів відповідно
до законодавства.

Одним з обов'язків платника податків та
зборів за пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України є обов'язок сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
вставлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОФ «Фонд-2» є
платником податку на додану вартість,
який відповідно до ст.9 Податкового
кодексу України, належить до
загальнодержавного податку.

Особі, що реєструється як платник
податку, присвоюється індивідуальний
податковий номер, який
використовується для сплати податку
відповідно до п.183.18. ст.183 Податкового
кодексу України.

Відповідач 14.11.2007 року був
зареєстрований як платник податку на
додану вартість і отримав свідоцтво
№100077262.

За приписом п. 36.1 ст. 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Згідно з п.203.1. ст.203 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Пунктом 203.2. ст.203 цього ж Кодексу
визначено, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Відповідно до п.152.1. ст.152 Податкового
кодексу України податок нараховується
платником самостійно за ставкою,
визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього
Кодексу, від податкової бази,
визначеної згідно зі статтею 149 цього
Кодексу.

Абзацом 4 пункту 57.1. ст.57 Податкового
Кодексу України передбачено, що
платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

За приписами абз.11,12, 13,14 пункту 57.1. ст.57
цього ж Кодексу у складі річної
податкової декларації платником
податку подається розрахунок
щомісячних авансових внесків, які
мають сплачуватися у наступні
дванадцять місяців. Визначена в
розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань. При цьому
дванадцятимісячний період для сплати
авансових внесків визначається
починаючи з березня поточного звітного
(податкового) року по лютий наступного
звітного (податкового) року включно.
Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом. Податкова
декларація та розрахунок щомісячних
авансових внесків за базовий звітний
(податковий) рік подаються протягом 60
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Відповідно до п.46.1. ст.46 Податкового
кодексу України 46.1 податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Приписом пункту 49.3. статті 49
Податкового кодексу України визначено
що, податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Судом встановлено, що ТОВ «Фонд-2» до
ДПІ було подано податкові декларації з
податку на прибуток підприємства від
15.01.2014 року, з податку на додану
вартість від 17.03.2014 року, де
відповідачем самостійно визначено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 27937,00 грн., з
податку на прибуток в розмірі 320855,00
грн., авансовий внесок з податку на
прибуток в сумі 69440,00 грн. (а.с.6-8, 9-12).

В розумінні пп.14.1.39. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

Як вбачається з облікової картки
платника податків, ТОВ «Фонд-2» () самостійно визначена сума
грошового зобов'язання в розмірі 418232,00
грн. відповідачем не сплачена (а.с.27-33).

Відповідно до п.38.1. ст.38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

За приписом п.59.1. ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

20.02.2013 року Шахтарською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області відповідачу було
виставлено першу податкову вимогу
форми "Ю1" №8, яка отримана посадовою
особою - головним бухгалтером ТОВ
"Фонд-2" Ібрагімовою Г.В. 25.02.2013 року
(а.с.13).

Оскільки протягом всього періоду
податковий борг ТОВ «Фонд-2» у повному
обсязі не погашався, тому у
Шахтарської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області не було законних
підстав для відкликання зазначеної
податкової вимоги.

За приписом п.88.1. ст.88 Податкового
кодексу України з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Відповідно до п.89.2. ст.89 Податкового
кодексу України з урахуванням положень
цієї статті право податкової застави
поширюється на будь-яке майно платника
податків, яке перебуває в його
власності (господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Абзацами 2,3 пункту 89.3. статті 89 цього ж
Кодексу передбачено, що майно, на яке
поширюється право податкової застави,
оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

На підставі рішення №1919/10/19-013 про опис
майна у податкову заставу від 19.04.2013
року Шахтарською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було здійснено опис майна, що
підтверджується актом опису майна
№22/19-014-3 від 29.04.2013 року (а.с.17-18).

З витягу про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна №40602041
від 07.05.2013 року вбачається, що податкову
заставу зареєстровано 07.05.2013 року
терміном дії до 07.05.2018 року (а.с.19).

Заходи, вжиті контролюючим органом
доходів і зборів, не призвели до
погашення податкового боргу.

Пунктом 19-1.1.45. ст.19-1 Податкового
кодексу України контролюючі органи
наділені функцією серед інших -
звертатися до суду у випадках,
передбачених законодавством.

Відповідно до п.20.1.34. ст.20 цього ж
Кодексу контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п.14.1.137 Податкового
кодексу України орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими Законами України.

Пунктом 20.1.28 ст.20 Податкового кодексу
України, визначено, що контролюючі
органи мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Шахтарська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області є органом державної влади,
уповноваженим здійснювати функцію
контролю за визначенням та сплатою
платником податків, повноваження якого
на звернення до суду з позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.

За приписом п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до даних про банківські
рахунки, наданих позивачем, Товариство
з обмеженою відповідальністю "Фонд-2"
має відкриті розрахункові рахунки в
установах банку (а.с.16).

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги ті обставини, що податковий борг
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2" існує та не
сплачений у встановлені законом
строки, позов Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2" про стягнення
коштів задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фонд-2", м.Кіровське
(), на користь Державного
бюджету України податковий борг з
податку на додану вартість в розмірі
27937 (двадцять сім тисяч дев'ятсот
тридцять сім) грн. 00 (нуль) коп. та
податок на прибуток в розмірі 390295
(триста дев'яносто тисяч двісті
дев'яносто п'ять) грн. 00 (нуль) коп.,
всього 418232 (чотириста вісімнадцять
тисяч двісті тридцять дві) грн. 00 (нуль)
коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мальцева Н.Г.