Справа № 2а-0570/16905/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1773/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Тракало В.В.,

Мойсюка М.І.,

Олексієнка М.М.,

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 29 січня 2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про скасування
рішень про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату страхових внесків,

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області звернулося до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України із заявою
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
29 січня 2014 року.

Відповідно до статті 2391 КАС України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 239-2 та 240
цього Кодексу перевіряє відповідність
заяви вимогам статей 239, 2391 КАС
України та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Згідно статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 29
січня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області посилається на те, що судами
касаційної інстанції при розгляді
справ у подібних правовідносинах по
різному застосовані норми
матеріального права, зокрема ч. 9
ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, що діяла до 1
січня 2011 року, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Так, в ухвалі від 29 січня 2014 року, яку
просить переглянути заявник, Вищий
адміністративний суд України,
залишаючи без змін рішення судів
першої і апеляційної інстанції про
задоволення позову, виходив з того, що
п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» втратив чинність з 1 січня
2011 року згідно Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», тому рішення
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про застосування
фінансових санкцій та пені за несплату
страхових внесків є неправомірними.

Разом з тим, у постанові Вищого
адміністративного суду України від 19
березня 2014 року та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 28
лютого 2014 року, на які посилається
заявник як на підставу неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
касаційної інстанції, при розгляді
справ у подібних правовідносинах
касаційний суд виходив з того, що
згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій, тобто в
порядку ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, із змісту вказаних судових
рішень суду касаційної інстанції,
ухвалених за наслідками розгляду
справ у подібних правовідносинах,
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
допуску справи до провадження.

За таких обставин колегія суддів
допускає до провадження справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату страхових
внесків.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату страхових
внесків за заявою управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 29 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.В. Тракало

М.І. Мойсюк

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник

О.П. Стародуб