Справа № 813/7700/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.
Справа № 876/1354/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового
засідання: Дутки І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Львові апеляційну скаргу
Львівського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 року
у справі за позовом Львівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Публічного акціонерного товариства
«Холдингова компанія «Еко-Дім» про
стягнення боргу,-

встановила:

У жовтні 2013 року Львівське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Холдингова компанія «Еко-Дім» про
стягнення боргу.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що згідно Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 рік,
поданого відповідачем,
середньооблікова кількість штатних
працівників становить 798 осіб, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність, становить 17 осіб, а
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» - 32 особи.

Оскільки відповідачем даний норматив
не виконаний, позивач на виконання ст. 20
даного Закону звернувся до суду для
стягнення з відповідача 381 067 грн боргу
та 762,16 грн пені.

Постановою Львівського оружного
адміністративного суду від 20.12.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу апелянта
слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Спеціальним законом, який визначає
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантує їм рівні
з усіма іншими громадянами можливості
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам вести
повноцінний спосіб життя згідно з
індивідуальними здібностями і
інтересами, є Закон України № 875-XII від
21.03.1991р. «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні».

Згідно вимог Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»:

ст.19 - для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

ст.20 - підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування визначені частиною
третьою статті 18 Закону, а саме:

- виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальних робочі місць;

- створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації;

- забезпечення інших
соціально-економічні гарантії,
передбачених чинним законодавством;

- надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів;

- звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що правові підстави для задоволення
заявленого позову є відсутніми,
оскільки відповідачем проведено всі
заходи для працевлаштування інвалідів,
які передбачені Законом України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме:
відповідачем подано звіт форми №10-ПІ
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, звіт форми
№3-ПН про наявність вакантних місць.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що обов'язок підприємства
щодо створення робочих місць для
інвалідів не супроводжується його
обов'язком підбирати і
працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок
покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в ч. 1
ст. 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні».

Таким чином, оскільки роботодавець
вжив усіх необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, то застосування
адміністративно-господарських санкцій
до нього за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів є незаконним, через що
заявлений адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставним та необґрунтованим та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Львівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.12.2013 року
у справі №813/7700/13-а- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

Н. Савицька

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 23.04.2014 року