Справа № 806/6921/13-а
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/6921/13-a

категорія
8.2.8

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі представників позивача та
відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27 серпня 2013 року №. В
обгрунтування позову позивач зазначає,
що Житомирською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області було проведено позапланову
невиїзну перевірку дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року. За
результатами проведеної перевірки
було складено акт від 05.07.2013 року
№227/17-2/НОМЕР_1, на підставі вказаного
акту було винесено податкове
повідомлення-рішення 27 серпня 2013 року
№, яким позивачу збільшено
грошові зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на суму 252242,31 грн.
у т.ч. 201793,85 грн. - за основним платежем
на 50448,46 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями. Позивач не погоджується із
зазначеним податковим
повідомленням-рішенням, оскільки на
його думку воно винесено з порушенням
норм законодавства, а тому просить його
визнати протиправним та скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві та
просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та
заперечував проти його задоволення з
підстав викладених у письмових
запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази наявні у матеріалах
справи, дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Як встановлено судом, Житомирською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області було проведено
позапланову невиїзну перевірку
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2012
року по 31 грудня 2012 року. За
результатами проведеної перевірки
було складено акт від 05 липня 2013 року
№227/17-2/НОМЕР_1, яким встановлено
допущення ОСОБА_1 порушення пп.49.18.4 п.49.18
ст.49 ПК України, яке полягає у неподанні
декларацію про майновий стан та доходи
за 2012 рік, крім того встановлено
порушення п.167.1 ст.167, пп.164.2.7 п.164.2 ст.164,
п.179.7 ст.179 ПК України, яке полягає у
тому, що ОСОБА_1 не було задекларовано
суму доходу отриманого як додаткове
благо від АТ "Укрсиббанк" у сумі 1188285,45
грн.

На підставі вказаного акту було
винесено податкове
повідомлення-рішення 27 серпня 2013 року
№, яким позивачу збільшено
грошові зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на суму 252242,31 грн.
у т.ч. 201793,85 грн. - за основним платежем
на 50448,46 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що рішенням
АТ "Укрсиббанк" було анульовано
кредитну заборгованість ОСОБА_1 станом
на 10 жовтня 2012 року складала 1049217,13 грн.

Відповідно до підпункту "д" пп. 164.2.17
пункту 164.2 статті 164 Податкового
Кодексу України до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включається
дохід, отриманий платником податку як
додаткове благо (крім випадків,
передбачених статтею 165 цього Кодексу),
зокрема, у вигляді суми боргу платника
податку, анульованого кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1
статті 14 Кодексу додаткові блага - це
кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Водночас підпунктом "д" 164.2.17 пункту 164.2
статті 164 Кодексу встановлено, що якщо
кредитор повідомляє платника податку -
боржника про анулювання боргу та
включає суму анульованого боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, за підсумками
звітного періоду, у якому такий борг
було анульовано, такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Платник податку - боржник, у
відповідності до підпункту 49.18.4 пункту
49.18 статті 49 Кодексу, зобов'язаний до 1
травня року, що настає за звітним,
подати річну податкову декларацію про
майновий стан і доходи до органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(податковою адресою), відобразити в ній
вказаний дохід та у відповідності до п.
179.7 ст. 179 ПК України самостійно до 1
серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в декларації .

Відповідно пункту 49.1 статті 49 Кодексу
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків (податковою
адресою).

Якщо додаткові блага надаються у
негрошовій формі, сума податку об'єкта
оподаткування обчислюється за
правилами, визначеними пунктом 164.5
статті 164 Кодексу

Як вбачається з копії повідомлення про
анулювання боргу, воно було отримано
ОСОБА_1 10 жовтня 2012 року, крім того,
вказане повідомлення було направлено
на адресу позивача поштою, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копією квитанції про відправку
та копією поштового повідомлення про
вручення.

Крім того, з даного повідомлення
вбачається, що кредитором було чітко
роз'яснено ОСОБА_1, що анульована сума
заборгованості є її доходом, отриманим
як додаткове благо, та що у неї виник
обов'язок щодо самостійної сплати
податку з такого доходу та його
відображення у річній податковій
декларації.

Тобто, АТ "Укрсиббанк" виконало
обов'язок визначений п.п. "д" 164.2.17 пункту
164.2 статті 164 Кодексу щодо повідомлення
кредитором платника податку - боржника
про анулювання боргу та спростовують
твердження представника позивача, що
позивач не був повідомлений про
анулювання боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем, в порушення зазначеної
вимоги закону, у ході судового розгляду
не було доведено, ті обставини, на які
він посилається у позовній заяві.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
висновки викладені у акті перевірки
від 05 липня 2013 року №227/17-2/НОМЕР_1 на
підставі якого винесено спірне
податкове повідомлення-рішення є
правильними та такими, що знайшли своє
підтвердження у ході розгляду справи у
зв'язку з чим, податкове
повідомлення-рішення від 27 серпня 2013
року № є правомірним та таким, що
не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27 серпня 2013
року № відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 09
квітня 2014 р.