Справа № К/9991/33666/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/33666/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівКонюшка К.В. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги за касаційною
скаргою фізичної особи-підприємця
(далі - ФОП) ОСОБА_4 на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ФОП ОСОБА_4 в
Окружному адміністративному суді м.
Севастополя пред'явив позов до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 04 листопада 2010 року
заступником начальника Управління
Пенсійного фонду в Ленінському районі
м. Севастополя на його адресу
направлена вимога про сплату боргу від
04 листопада 2010 року № Ф-51У з недоїмки по
фінансових санкціях (штрафам) та пені
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 905,90 грн., у
тому числі 853,34 грн. недоїмка по
фінансових санкцій (штрафів), 52,56 грн. -
недоїмка з нарахованої пені.

Вказана вимога ним оскаржена в
адміністративному порядку, але
рішенням відповідача від 15 листопада
2010 року № 8890/1/09-05 його заяву залишено
без задоволення.

Просив визнати протиправними та
скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду в Ленінському районі
м. Севастополя про сплату боргу від 04
листопада 2010 року № Ф-51У та його ж
рішення від 15 листопада 2010 року
№ 8890/1/09-05.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 13 січня 2011 року позов ФОП ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Севастополя від 04 листопада 2010 року

№ Ф-51У.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2011 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя
задоволено.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 13 січня 2011 року
скасовано. Прийнято нову постанову про
відмову у задоволені позову ФОП ОСОБА_4

У поданій касаційній скарзі ФОП ОСОБА_4
просить постановлене у справі рішення
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 13 січня 2011 року.

Вважає, що рішення судом постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 14 липня 2009 Управлінням
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Севастополя винесені рішення
про застосування до позивача
фінансових санкцій за неподання
(несвоєчасне подання) розрахунку сум
страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
строки, визначені законодавством.
Зокрема, це рішення № 365 на суму 170 грн.,
№ 366 на суму 170 грн., № 367 на суму 170 грн.,
№ 368 на суму 170 грн., № 369 на суму 170 грн.,
№ 370 на суму 138,88 грн. (8,30 грн. штраф, 130,58
грн. пеня).

03 березня 2009 Господарським судом м.
Севастополя винесена постанова по
справі № 5020-9/065 про визнання позивача
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури та встановлений строк на
пред'явлення вимог кредиторів до 03
травня 2009 року.

Відповідач на адресу ліквідатора
позивача направив заяву про визнання
кредиторських вимог в сумі 153,00 грн., які
були включені до п'ятої черги
задоволення вимог кредиторів.

14 липня 2009 року, тобто вже після
визнання позивача банкрутом та початку
ліквідаційної процедури, відповідачем
були прийняти рішення № 365 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в розмірі 170,00 грн., № 366 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в розмірі 170,00 грн., № 367 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в розмірі 170,00 грн., № 369 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в розмірі 170,00 грн., № 370 про
застосування до позивача фінансових
санкцій в розмірі 8,30 грн. штраф та 130,58
грн. пеня. Загальна сума фінансових
санкцій складає 838,88 грн.

11 березня 2010 року між позивачем та
кредиторами, у тому числі і
відповідачем, укладено мирову угоду,
яка затверджена відповідною ухвалою
Господарського суду м. Севастополя.

Пред'явлені відповідачем кредиторські
вимоги до позивача, які заявлені
відповідачем під час ліквідаційної
процедури, тобто ті вимоги, які
пред'явлені в порядку, встановленому
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в розмірі 153,00
грн. визнані позивачем повністю та не
були списані.

Відповідно до частини третьої статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції на час
прийняття рішень про застосування
фінансових санкцій) територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Вимога про сплату
недоїмки є виконавчим документом.
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій. Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті
106 вказаного Закону суми пені та
штрафів можуть бути включені до вимоги
про сплату недоїмки, якщо застосування
цих фінансових санкцій пов'язано з
виникненням та сплатою недоїмки. Сума
недоїмки, яка зазначена у вимозі, яка
оскаржується, визначена відповідачем з
урахуванням вищезазначених рішень про
застосування фінансових санкцій.

Судова колегія апеляційного суду
обґрунтовано не погодилася з висновком
суду першої інстанції стосовно того, що
оскаржувана вимога про сплату боргу

від 04 листопада 2010 року № Ф-51 не містить
у собі посилань на підстави для її
прийняття (не зазначені номери та дати
рішень про застосування фінансових
санкцій), а загальна сума боргу 905,90 грн.
не відповідає зазначеним вище рішенням
відповідача від 14 липня 2009 року № 365-370
(838,88 грн.), оскільки вищевказана вимога
була сформована на підставі картки
особового рахунку платника, яка не
передбачає посилань на номер та дату
рішень про застосування фінансових
санкцій.

Також, є вірним висновок апеляційного
суду, що мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, а
отже, не припиняє і заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Так, відповідно до статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Положення статті 12 Закону, яка
встановлює, зокрема, заборону
нараховувати протягом дії мораторію
неустойку (штраф, пеню), інші фінансові
(економічні) санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів), стосуються вимог,
зобов'язань, які охоплюються поняттям
мораторію. Таким чином, ці положення
слід застосовувати з урахуванням
визначення мораторію, наведеного у
статті 1 Закону.

Виходячи із приписів статті 1, частини
четвертої статті 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
дія мораторію поширюється лише на
задоволення вимог конкурсних
кредиторів. Стосовно зобов'язань
поточних кредиторів, які виникли під
час судових процедур, правила
мораторію не застосовуються і по цих
зобов'язаннях, згідно загальних правил,
застосовуються штрафні (фінансові)
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

За таких обставин підстав для
задоволення позову у суду першої
інстанції не було.

Судове рішення суду апеляційної
інстанції є законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судом неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2011
року в адміністративній справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Севастополя про визнання дій
протиправними та скасування вимоги -
без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Конюшко К.В.

Мороз Л.Л.