Справа № 2а-1043/12/1970
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Справа №
117657/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.05.2012р. в адміністративній справі за
позовом Управління освіти і науки
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську про визнання
протиправними та скасування рішень про
застосування фінансових санкцій за
донарахування пенсійним органом або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків та єдиного внеску, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.04.2012р. позивач Управління освіти і
науки Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську № 49 від
06.04.2012р. про застосування фінансових
санкцій за донарахування органом
Пенсійного фонду України або
страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків та рішення № 752 від 30.03.2012р. про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду та платником
своєчасно не нарахованого єдиного
соціально внеску; стягнути з
пенсійного органу на користь позивача
судовий збір в сумі 32 грн. 19 коп. (а.с.5-8).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.05.2012р. заявлений позов задоволено
частково; визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську № 49 від 06.04.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено; стягнуто з державного
бюджету на користь позивача понесені
ним судові витрати в розмірі 1073 грн.

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську,
який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог та винести нове рішення,
яким відмовити у задоволенні цих вимог
(а.с.113-115).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що спірне рішення № 49 від 06.04.2012р.
про застосування фінансових санкцій
правомірно винесено апелянтом, що
підтверджується даними особової
картки страхувальника.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач Управління освіти і
науки Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради був
протягом 2010 року страхувальником,
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, на якого було покладено
обов'язки щодо нарахування, обчислення
і сплати в установлені строки та в
повному обсязі страхових внесків.

Впродовж 20.03.2012р. - 28.03.2012р. Управлінням
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську проводилась
перевірка позивача щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів, контроль за
нарахуванням та сплатою яких покладено
на Пенсійний фонд України, а також
достовірності відомостей поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з
01.01.2004р. до 01.03.2012р., за результатами якої
складено Акт перевірки № 137 від 28.03.2012р.
(а.с.9-21).

Проведеною перевіркою встановлено, що
протягом лютого-грудня 2010 року
позивачем допущено заниження
нарахованих та утриманих страхових
внесків з премій, допомоги по
тимчасовій непрацездатності, доплат на
1121600 грн. 85 коп., чим порушено вимоги пп.6
п.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Поряд з цим, у наведеному
Акті зазначено про те, що сплата
страхових внесків за вказаний період
проводилась своєчасно і в повному
обсязі.

За вказане порушення Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську своїм рішенням № 49
від 06.04.2012р. на підставі п.4 ч.9 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосувало до позивача
фінансові санкції в розмірі 1008899 грн. 99
коп.(а.с.22).

Приймаючи рішення про протиправність
та скасування вказаного рішення, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що відповідно до п.4 ч.9 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми.

Вказане положення також закріплено в
п.9.3.4 Інструкції про порядок обчислення
і сплати страхувальниками та
застрахованими і особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затв. постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003р., згідно якого за донарахування
органом Пенсійного фонду або
страхувальником сум своєчасно не і
обчислених та не сплачених страхових
внесків накладається штраф у розмірі 5
відсотків і зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми. Якщо за
результатами перевірки виявлено в
окремих місяцях суми донарахованих
(своєчасно не обчислених) та не
сплачених страхових внесків, то за
кожне таке донарахування накладається
штраф у порядку та в розмірах,
визначених цим пунктом. При цьому
складається рішення за формою згідно з
додатком 16 цієї Інструкції.

Між тим, під час судового розгляду
з'ясовано та підтверджено змістом
складеного Акта перевірки ту
обставину, що сплата страхових внесків
позивачем за лютий - грудень 2010 року
проводилось позивачем своєчасно і в
повному об'ємі.

Таким чином, обставини щодо своєчасно
ненарахованих та несплачених
позивачем страхових внесків не
знаходять свого об'єктивного і
достовірного підтвердження, через що
правові підстави для застосування
фінансових санкцій відповідно до
оскаржуваного рішення № 49 від 06.04.2012р.
були відсутніми.

Крім того, той факт, що під час
проведення перевірки не було
встановлено факту порушення правил
ведення бухгалтерського обліку щодо
нарахування та сплати страхових
внесків за вищевказаний період, а саме
порушення виявилось лише у вигляді
допущення помилки при
автоматизованому формуванні звітів,
які направлялись до пенсійного органу,
при цьому фактично страхові внески за
вказаний період були сплачені вчасно
та в повному обсязі, не заперечувалося
представниками відповідача в суді
першої інстанції.

Зазначені вище обставини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи копіями карток особового
рахунку страхувальника - Управління
освіти і науки Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради за
період з 01.02.2010р. по 31.12.2010р. (а.с.96-101) та
копіями звітів поданих позивачем до
пенсійного органу за вказаний період
(а.с.48-94).

Окрім цього, в п.6 Акту перевірки
зазначено про те, що при вибірковій
перевірці 20-ти застрахованих осіб від
загальної чисельності працівників не
встановлено подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

У частині вирішення питання щодо
правомірності рішення № 752 від 30.03.2012р.
про застосування фінансових санкцій
колегія суддів виходить з того, що
згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.1 ст.4 зазначеного
Закону платниками єдиного внеску є
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, та
фізичні особи - підприємці, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною
особою-підприємцем, якщо виконувані
роботи (надавані послуги) відповідають
видам діяльності, зазначеним у
свідоцтві про державну реєстрацію її
як підприємця).

Згідно з пп.1 п.2 ст.6 Закону визначений
обов'язок платника єдиного внеску
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до пп.4.2.1 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затв.
постановою Пенсійного фонду України №
21-5 від 27.09.2010р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), сплата єдиного внеску
здійснюється платниками виключно у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в органах Державного
казначейства України для його
зарахування.

Аналогічні положення також
відображені в ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Суми єдиного внеску сплачуються
платниками на різні рахунки, відкриті
органами Пенсійного фонду для
зарахування та розподілу коштів
єдиного внеску та фінансових санкцій,
залежно від видів платежів (категорій
платників, класів професійного ризику
виробництва) та розмірів єдиного
внеску за якими він нараховується,
оскільки по кожному виду платежу
(розміру) здійснюється його розподіл за
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Під час судового розгляду встановлено,
що в звіті за грудень 2011 року позивачем
занижено фонд оплати праці, на який
нараховується та з якого утримується
єдиний внесок, на 1170 грн., та відповідно
занижено нарахований єдиний внесок на
424 грн. 71 коп. та утриманий єдиний внесок
на 42 грн. 12 коп., чим допущено порушення
вимог пп.1 п.2 ст.6 та п.2 ст.9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Також у звіті за січень 2012 року
позивачем занижено суму допомоги по
тимчасовій непрацездатності, на яку
нараховується та з якої утримується
єдиний внесок, на 194312 грн. 27 коп., через
що занижено єдиний внесок на 64672 грн. 30
коп., чим порушено вимоги пп.1 п.2 ст.6, п.2
ст.9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Згідно акту перевірки позивачем в
звітах за січень та лютий 2012 року
самостійно донараховано вказані суми
єдиного внеску.

Внаслідок виявлених перевіркою
порушень та за наслідками якої
донараховано 71 грн. 41 коп. та самостійно
донараховано платником 65067 грн. 72 коп.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, на
підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» оскаржуваним
рішенням № 752 від 30.03.2012р. до позивача
застосовані штрафні санкції в розмірі
6513 грн. 90 коп.

Окрім цього, відповідно до п.3 ч.11 ст.25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний базовий звітний
період, за який донараховано таку суму,
але не більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи положення вищенаведеної
норми, відповідач під час винесення
оскаржуваного рішення проводив
нарахування штрафних санкцій з
урахуванням двох звітних періодів
(грудень-січень, січень-лютий) (а.с.25).

Таким чином, оскаржуване рішення про
застосування фінансових санкцій № 752
від 30.03.2012р. прийнято з дотриманням
вимог закону, через що заявлений позов
в цій частині не підлягає до
задоволення.

Доводи апелянта в іншій частині
апеляційної скарги на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
обставини справи, виходячи з
вищевказаних положень
нормативно-правових актів, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
частково підставним та обгрунтованим,
а тому підлягає до часткового
задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2012р. в
адміністративній справі № 2а-1043/12/0970
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька