Справа № 369/12666/13-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

15.04.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування
постанови.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
він 25.09.2013 року, згідно з повідомленням
про вручення поштового відправлення,
отримав пакет документів: акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності від 14.06.2013 року (надалі - акт
перевірки), припис № С-2307/15 від 23.07.2013
року про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (надалі -
припис), протокол про адміністративне
правопорушення № 1-Л-А-2307/971 від 23.07.2013
року (надалі - протокол), постанову №
А-08.08/18 про адміністративне
правопорушення та накладення на нього
штрафу у розмірі 4 250 грн. за порушення ч.
5 ст. 96 КпАП України.

Позивач не погодився з результатами
проведеної перевірки та вважав дії
начальника відповідача по притягненню
його до адміністративної
відповідальності неправомірними, а
постанову незаконною та такою, що
підлягає скасування, виходячи з
наступного.

Земельна ділянка, яка розташована в
АДРЕСА_1, належить йому на підставі
Державного акта на право власності на
земельну ділянку Серії Р1 № 292339,
виданого відділом земельних ресурсів
Києво-Святошинського району, від 01.03.2003
року.

08.02.2013 року він отримав будівельний
паспорт № 5/2013 року на земельну ділянку
під будівництво індивідуального
житлового будинку та господарських
будівель, виданий відділом
містобудування та архітектури
Києво-Святошинського району.

13.04.2013 року позивачем відповідачу було
направлено повідомлення про початок
виконання будівельних робіт щодо
будівництва індивідуального житлового
будинку та господарських будівель за
адресою: АДРЕСА_1 (надалі -
повідомлення).

Станом на 14.04.2013 року всі необхідні
документи згідно з чинним
законодавством для початку виконання
будівельних робіт позивачем було
належним чином оформлено та розпочато
будівельні роботи.

Також позивач посилався на порушення
відповідачем вимог Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою КМУ
від 23.05.2011 року № 553: контроль було
здійснено без його присутності, проте у
акті перевірки було вказано, що позивач
відмовився від підпису, при цьому
перевіряючими посадовими особами не
було пред'явлено йому службових
посвідчень та направлення на
проведення перевірки, вказаними діями
відповідач позбавив його бути
присутнім при проведенні перевірки та
надати письмові заперечення щодо акту
перевірки. Також ОСОБА_1 вказував, що
його не було повідомлено про час, день
та місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення, а
також що при притягненні його до
адміністративної відповідальності
відповідачем було порушено строки,
визначені ст. 38 КпАП України, та не
дотримано вимог ст.ст. 258 та 285 КпАП
України, не роз'яснено йому його права,
передбачені ст. 268 КпАП України, чим
порушено його право на захист.

Позивач звертав увагу суду на те, що з
огляду на існування сполучення «а
також» ч. 5 ст. 96 КпАП України
передбачено накладення
адміністративного стягнення лише у
разі вчинення обох порушень: виконання
будівельних робіт без повідомлення про
початок виконання будівельних робіт, а
також наведення недостовірних даних у
такому повідомленні.

Крім того, позивач вказував, що він
розпочав будівельні роботи тільки
після направлення повідомлення про
початок будівельних робіт, після
винесення припису відповідачем таких
робіт не здійснював.

Посилаючись на викладене та норми
закону, позивач просив суд: скасувати
постанову № А-08.08/18 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудування від 08.08.2013 року, яка
постановлена начальником відповідача
Шушняком Б.Б. відносно позивача за ч. 5
ст. 96 КпАП України; судові витрати
покласти на відповідача. Окрім
висування позовних вимог, позивач
просив суд поновити йому строк для
звернення до адміністративного суду,
посилаючись на невчасне отримання ним
оскаржуваної постанови та дотримання
позасудової процедури її оскарження.

Позивач у судове засідання з'явився,
позов підтримав та просив його
задовольнити, обґрунтовуючи це
викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, про день, час
та місце розгляду справи був
повідомлений, причини неявки свого
представника та позицію щодо позову
суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, повно
та всебічно дослідивши надані докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з огляду на План
земельної ділянки з будівником, який є
частиною технічного паспорту на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
від 26.11.1997 року, на земельній ділянці
розміщується житловий будинок (об'єкти
«А», «а», «а1») та сарай, погріб,
вбиральня (об'єкти «Б», «В», «Г»).

Згідно з Державним актом на право
приватної власності Серії Р1 № 292339 від
01.03.2003 року позивачу на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,1500
га з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

06.02.2013 року позивач звернувся до
відділу містобудування та архітектури
Києво-Святошинського району Київської
області із заявою про виготовлення
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки в АДРЕСА_1.

08.02.2013 року позивачу відділом
містобудування та архітектури
Києво-Святошинського району Київської
області було видано будівельний
паспорт № 5/2013 на земельну ділянку на
будівництво індивідуального житлового
будинку та господарських будівель в
АДРЕСА_1. Відповідно до даних вказаного
будівельного паспорта назва об'єкта
будівництва - індивідуальний житловий
будинок загальною площею 180,0 кв. м.
Вказаний будівельний паспорт містить
схему забудови вказаної земельної
ділянки від 08.02.2013 року, яка містить
експлікацію розміщення існуючого
житлового будинку, запроектованого
житлового будинку, літньої кухні
(підлягає знесенню), водонепроникного
вигребу, джерела водопостачання.

Як вбачається з поштового
повідомлення, 13.04.2013 року позивачем
було надіслано відповідачу
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт на земельній ділянці
в АДРЕСА_1, яке було отримано
відповідачем 18.04.2013 року.

Листом від 10.06.2013 року за № 7/10-46/1006/02
відповідач роз'яснив позивачу, що
внесення відомостей про повідомлення
до єдиного реєстру не впливає на дату
початку виконання забудовником
будівельних робіт на підставі
направленого повідомлення.

З огляду на зміст акту перевірки,
складеного відповідачем, 14.06.2013 року
головним державним інспектором
відповідача у присутності позивача
була проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
гр. ОСОБА_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1. За результатами перевірки
достовірності даних у повідомленні про
початок виконання будівельних робіт
встановлено, що станом на 14.06.2013 року на
земельній ділянці площею 0,15 га
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності позивачу,
здійснюються будівельні роботи
будівництва другого поверху
індивідуального житлового будинку.
Відповідно до будівельного паспорту
5/2013 від 08.02.2013 року, виданого відділом
містобудування і архітектури
Києво-Святошинської РДА, площа
індивідуального житлового будинку
складає 180,0 кв. м. У повідомленні про
початок виконання будівельних робіт
(вх. № 7/10-Н-1804/2 від 18.04.2013 року гр. ОСОБА_1
зазначив найменування об'єкта
будівництва «індивідуальний житловий
будинок та господарські споруди», а
фактично найменування об'єкта
будівництва відповідно до
будівельного паспорту -
«індивідуальний житловий будинок
загальною площею 180,0 кв.м» та
повідомлення надіслано до Інспекції
після початку виконання будівельних
робіт, що є невідповідними даними, чим
порушено вимоги ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». З огляду на відмітку в
акті 14.06.2013 року позивач відмовився від
отримання примірника акта, примірник
акта надіслано поштою 21.08.2013 року.

23.07.2013 року відповідачем було складено
припис № С-2307/15 про те, що його було
видано за результатами позапланової
перевірки, проведеної на об'єкті
позивача, з вимогами усунути допущені
правопорушення (ті ж що й зазначено у
акті перевірки) до 20.11.2013 року згідно з
вимогами чинного законодавства. З
огляду на відмітку в приписі позивач
відмовився отримати примірника
припису, даний примірник було
надіслано йому 21.08.2013 року.

23.07.2013 року відповідачем було складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 1-Л-А-2307/971 про те, що за
результатами позапланової перевірки,
проведеної на будівництві
індивідуального житлового будинку та
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_1, виявлено, що станом на 14.06.2013
року на земельній ділянці площею 0,15 га
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності позивачу,
здійснюються будівельні роботи
будівництва другого поверху
індивідуального житлового будинку.
Відповідно до будівельного паспорту
5/2013 від 08.02.2013 року, виданого відділом
містобудування і архітектури
Києво-Святошинської РДА, площа
індивідуального житлового будинку
складає 180,0 кв. м. У повідомленні про
початок виконання будівельних робіт
(вх. № 7/10-Н-1804/2 від 18.04.2013 року гр.
ОСОБА_1 зазначив найменування об'єкта
будівництва «індивідуальний житловий
будинок та господарські споруди», а
фактично найменування об'єкта
будівництва відповідно до
будівельного паспорту -
«індивідуальний житловий будинок
загальною площею 180,0 кв.м» та
повідомлення надіслано до Інспекції
після початку виконання будівельних
робіт, що є невідповідними даними, чим
порушено вимоги ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Відповідальність за
встановлені правопорушення
передбачена ч. 5 ст. 96 КпАП України. Як
зазначено у протоколі, позивач від
отримання другого примірника
протоколу відмовився.

08.08.2013 року відповідачем було складено
постанову № А-0808/18 по справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої з огляду на
обставини, встановлені у акті
перевірки та відображені у приписі та
протоколі, позивача було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96
КпАП України, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 4 250 грн. Згідно з
відмітками на даній постанові позивач
її копію не отримував, копію постанови
надіслано йому 21.08.2013 року.

З огляду на повідомлення пошти № 765
позивач отримав вказані акт перевірки,
припис, протокол та постанову 25.09.2013
року.

07.10.2013 року за вх. № 40-4674-Н від позивача
до відповідача надійшла скарга.

Листом від 31.10.2013 року за вих. № 7/10-59/3110/02
відповідачем було повідомлено
позивачу, що в період з 10.06.2013 року по
14.06.2013 року було проведено перевірку
достовірності даних, зазначених у
поданому ним повідомленні про початок
виконання будівельних робіт. За
результатами перевірки було виявлено
факт наведення недостовірних даних у
повідомленні про початок будівельних
робіт. Так, будівельні роботи було
розпочато до направлення до Інспекції
повідомлення про початок будівельних
робіт. Крім того, зазначене позивачем в
повідомленні про початок виконання
будівельних робіт найменування об'єкта
будівництва «Будівництво житлового
будинку та господарських будівель» не
узгоджувалось з назвою об'єкта
будівництва, визначеною в будівельному
паспорті «Індивідуальний житловий
будинок загальною площею 180 кв. м».

Відповідно до довідки Державного
видавництва «Преса України» № 281 від
10.12.2013 року позивач 14.06.2013 року з 07 год. 00
хв. до 15 год. 30 хв. працював повний
робочий день.

Для вирішення даного спору суд вважає
за необхідне проаналізувати наступні
норми законодавства.

З огляду на ч. 1 ст. 38 КпАП України
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно з ч. 5 ст. 96 КпАП України
виконання будівельних робіт без
повідомлення про початок виконання
зазначених робіт, а також наведення
недостовірних даних у такому
повідомленні - тягнуть за собою
накладення штрафу від двохсот
п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Пунктами 1, 7 ст. 247 КпАП України
передбачено, що провадження в справі
про адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю: за відсутність
події і складу адміністративного
правопорушення; закінчення на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків, передбачених
статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України,
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 289 КпАП України встановлено
десятиденний строк оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, який
обчислюється з дня винесення
постанови. У разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

У п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Згідно з Переліком, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 466 від 13.04.2011 року, об'єктами,
будівництво яких здійснюється після
подання повідомлення про початок
виконання будівельних робіт, є:
індивідуальний (садибний) житловий
будинок, садовий, дачний будинок не
вище двох поверхів (без урахування
мансардного поверху) площею до 300 кв.
метрів; господарські будівлі і споруди,
зокрема гаражі, які розташовані на
присадибних, дачних і садових
земельних ділянках.

У відповідності до п. 2 Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року,
будівельні роботи можуть виконуватися
замовником після отримання документа,
що посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договору суперфіцію та подання
замовником за формою згідно з додатком
1 повідомлення про початок виконання
будівельних робіт Держархбудінспекції
або її територіальному органу (далі -
Інспекція) за місцезнаходженням
об'єкта будівництва - щодо об'єктів,
будівництво яких здійснюється на
підставі будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
(далі - декларація) або отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт, відповідно до переліку об'єктів,
будівництво яких здійснюється після
надіслання повідомлення про початок
виконання будівельних робіт

З огляду на абз. 1, 2 п. 6 Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин), повідомлення про
початок виконання будівельних робіт
надсилається замовником до Інспекції
за місцезнаходженням об'єкта
будівництва. Не пізніше ніж за один
календарний день до початку виконання
будівельних робіт щодо об'єктів,
будівництво яких здійснюється на
підставі будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації або
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, внесених до
переліку об'єктів, будівництво яких
здійснюється після подання
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт (про зміну даних у
повідомленні про початок виконання
будівельних робіт), замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення чи через електронну
систему здійснення декларативних
процедур у будівництві до Інспекції
повідомлення (про початок виконання
будівельних робіт про зміну даних у
повідомленні про початок виконання
будівельних робіт) за формою згідно з
додатком 1.

Пунктами 16-22 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від
23.05.2011 року, визначено, що за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Акт перевірки складається у
двох примірниках. Один примірник
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.
Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України. Якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням. Постанова про
накладення штрафу складається у трьох
примірниках. Перший примірник
постанови у триденний строк після її
прийняття вручається під розписку
суб'єкту містобудування (керівнику або
уповноваженому представнику суб'єкта
містобудування) або надсилається
рекомендованим листом з повідомленням,
про що робиться запис у справі. Два
примірники залишаються в інспекції,
яка наклала штраф.

Відповідно до п. 4.8 Методичних
рекомендацій щодо застосування ДСТУ
4163- 2003 "Державна уніфікована система
документації. Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів", схвалених Протоколом
засідання Методичної комісії
Держкомархіву України від 07.11.2003 року №
7, акт засвідчує якийсь факт або подію;
його складають у присутності свідків
або на підставі обстеження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 100 КАС України
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Зважаючи на вище встановлені обставини
та вимоги чинного законодавства, суд
приходить до наступних висновків.

Дійсно, з огляду на дані будівельного
паспорту № 5/2013, виданого позивачеві, як
забудовнику, об'єкт будівництва -
індивідуальний житловий будинок
загальною площею 180,0 кв. м, а не
індивідуальний житловий будинок та
господарські будівлі, як про це, з
огляду на пояснення позивача у
позовній заяві, він зазначив у своєму
повідомленні відповідачу про початок
виконання будівельних робіт за вх. №
7/10-Н-1804/23 від 18.04.2013 року.

Тобто, з боку позивача мало місце
подання відповідачу у повідомленні
недостовірних даних. Вказане не було
спростовано позивачем в ході судового
розгляду відповідними доказами.

Окрім зазначеного, факт надіслання
позивачем відповідачу повідомлення
про початок будівельних робіт вже
після початку виконання будівельних
робіт був зафіксований у акті
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 14.06.2013
року, у приписі про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 23.07.2013 року та у протоколі про
адміністративне порушення від 23.07.2013
року. Саме на основі цих документів
відповідачем було прийнято рішення про
визнання позивача винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
притягнення його до адміністративної
відповідальності. Дії відповідача щодо
викладення в цих документах висновків
та фіксування фактів, які, на думку
позивача, не мали місце, ним не
оскаржуються та не спростовуються
належними та допустимими доказами.

Також не знайшли свого підтвердження в
ході судового розгляду доводи
позивача, що відповідачем при
складанні оскаржуваної постанови було
не враховано закінчення строку
накладення адміністративного
стягнення, так як правопорушення було
виявлено відповідачем 14.06.2013 року, а
постанову було складено 08.08.2013 року,
тобто в межах двомісячного строку,
визначеного законодавцем у ст. 38 КпАП
України.

Посилання позивача на порушення
відповідачем процедури проведення
перевірки, вручення документів,
складених за її результатами, та
оскаржуваної постанови не впливають на
правомірність цієї постанови і не
можуть бути підставами для її
скасування.

А отже, суд приходить до висновку про
необґрунтованість та недоведеність
позовних вимог ОСОБА_1, що є підставою
для відмови у задоволенні позову.

Поруч з тим, з огляду на наявні в
матеріалах справи копії поштових
повідомлень та листів відповідача,
адресованих позивачу, суд зважив на той
факт, що ОСОБА_1 було пропущено строк
для звернення до адміністративного
суду з поважних причин, оскільки це
було спричинено невчасним отриманням
ним оскаржуваної постанови та
першопочатковим його зверненням зі
скаргою до вищестоящої посадової
особи, а тому поновив йому даний строк
та розглянув його позов по суті.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст.ст. 38, 96, 247, 251, 252, 254, 283, 287-289 КпАП
України, ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», постановою Кабінету
Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року
«Деякі питання виконання підготовчих і
будівельних робіт», Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року,
ст.ст. 9-12, 69, 71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування
постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом
10 днів, починаючи з наступного дня
після отримання особою, яка її
оскаржує, шляхом подачі апеляційної
скарги до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
Київській області.

Суддя А.Я.Волчко