Справа № 804/4705/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
15 квітня 2014 р. Справа № 804/4705/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В. при
секретаріКаштан С.В. за участю:
позивача відповідача третя особа
Желєзняк В.В. Тичинський Д.Є. Москаленко
А.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа -
Дочірнє підприємство
"Дніпропетровський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, третя особа -
Дочірнє підприємство
"Дніпропетровький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» з
визнати дії Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції незаконними;
зобов'язати Бабушкінський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зняти арешт з
що відкритий страхувальником: код
фінансової установи 300142 в ПАТ
«Укрінбанк», код валюти рахунку: 980; №
код фінансової установи: 305653 в ДОДАТ
«Райффайзен банк аваль» м.
Дніпропетровськ, код валюти рахунку 980
для зарахування страхових коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності страхувальнику -
Дочірньому підприємству
«Дніпропетровський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (код
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постанова про арешт коштів боржника в
частині арешту коштів боржника на
рахунках № 1001, № 5100
відкритих для зарахування страхових
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
страхувальнику є незаконною та
винесена з порушенням норм чинного
законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

У Бабушкінському відділі державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
знаходиться зведене виконавче
провадження про стягнення боргу з
Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
ДП «Дніпропетровський облавтодор», ВАТ
«ДАК» «Автомобільні дороги України»,
страхувальник). Постановою державного
виконавця Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 21.10.2013
накладений арешт на грошові кошти ДП
«Дніпропетровський облавтодор», ВАТ
«ДАК» «Автомобільні дороги України»,
(копія постанови - додається), в тому
числі і незаконно на окремі поточні
рахунки по коштах Фонду № 1001, що
відкритий страхувальником: код
фінансової установи 300142 в ПАТ
«Укрінбанк», код валюти рахунку: 980; №
5100, що відкритий страхувальником:
код фінансової установи: 305653 в ДОДАТ
«Райффайзен банк аваль» м.
Дніпропетровськ, код валюти рахунку 980.

Про вказаний факт стало відомо
Бабушкінській районній виконавчій
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності 21.03.2014 р. згідно листа
страхувальника від 21.03.2014 р. № 9-3/39.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV),
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 №2240-III (надалі - Закон №2240-ІІІ).

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» від 18.01.2001р.
N2240-III, страхувальник-роботодавець
відкриває окремий поточний рахунок для
зарахування страхових коштів у банках
у порядку, встановленому Національним
банком України.

Страхувальник-роботодавець, який є
бюджетною установою, відкриває окремий
рахунок для зарахування страхових
коштів у відповідному органі
Державного казначейства України в
порядку, встановленому Державним
казначейством України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений
рахунок, обліковуються на окремому
субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий
поточний рахунок у банку або на окремий
рахунок у відповідному органі
Державного казначейства України (далі -
окремий рахунок), можуть бути
використані страхувальником виключно
на надання матеріального забезпечення
та соціальних послуг застрахованим
особам.

Страхові кошти, зараховані на окремий
рахунок, не можуть бути спрямовані на
задоволення вимог кредиторів, на
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
закону.

У разі порушення провадження у справі
про банкрутство
страхувальника-роботодавця страхові
кошти, зараховані на окремий рахунок,
повертаються до районної, міжрайонної,
міської виконавчої дирекції
відділення Фонду, яка в подальшому
забезпечує надання матеріального
забезпечення застрахованим особам.
Фінансування такого страхувальника
виконавчою дирекцією відділення Фонду
припиняється.

В той же час, умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначає Закон
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України від 21
квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до частин першої та другої
ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження» порядок звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на
рахунках в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів.

Положеннями статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено
порядок накладення арешту та вилучення
майна боржника. Зокрема, арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні в банках або
інших фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Системний аналіз статей 52, 57 цього
Закону дає підстави стверджувати, що
накладення арешту на банківський
рахунок є складовим елементом процесу
виконавчого провадження, який
застосовується органами державної
виконавчої служби України для
збереження та звернення стягнення на
грошові кошти боржника за рішенням
суду.

Разом з тим, накладаючи арешт на кошти
боржника, в тому числі на ті, що
знаходяться на окремих рахунках №
1001, що відкритий страхувальником:
код фінансової установи 300142 в ПАТ
«Укрінбанк», код валюти рахунку: 980; №
5100, що відкритий страхувальником:
код фінансової установи: 305653 в ДОДАТ
«Райффайзен банк аваль» м.
Дніпропетровськ, код валюти рахунку 980,
відповідачем помилково не прийнято до
уваги положень ст.21 Закону України
№2240-ІІІ.

Так, згідно статті 21 Закону України
№2240-III страхові кошти, зараховані на
окремий рахунок, не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника (ч.
2 ст. 60 Закону № 606-XIV).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши
наявні в справі докази, суд приходить
до висновку, що окремі рахунки
№1001, що відкритий
страхувальником: код фінансової
установи 300142 в ПАТ «Укрінбанк», код
валюти рахунку: 980; №5100, що
відкритий страхувальником: код
фінансової установи: 305653 в ДОДАТ
«Райффайзен банк аваль» м.
Дніпропетровськ, код валюти рахунку 980
дійсно є рахунками для зарахування
страхових коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а позивач, з метою
захисту порушеного права, правомірно
звернувся до суду з позовом про зняття
арешту з вказаних рахунків.

Більш того, згідно Листа Національного
Банку України від 14.12.2010 №25-111/2972-22535 НБУ
доводить до відома ТУ НБУ, Банків
України та банківських установ, що
страхові кошти, зараховані на окремий
поточний рахунок, можуть бути
використані страхувальником виключно
на надання матеріального забезпечення
та соціальних послуг застрахованим
особам.

При цьому, Банк відкриває окремий
рахунок юридичній особі, в тому числі
небанківській фінансовій установі за
балансовим рахунком 2604 «цільові кошти
на вимогу суб'єктів господарювання», а
особливості правового режиму
використання рахунку, на чому
наголошує НБУ, встановлюються Законом
(«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001), згідно якого, як вже
зазначалось, страхові кошти,
зараховані на окремий рахунок, не
можуть бути спрямовані на задоволення
вимог кредиторів, на стягнення на
підставі виконавчих та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до закону, чого
відповідачем при прийнятті спірної
постанови помилково до уваги взято не
було.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності задовольнити .

Визнати дії Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції по накладенню
арешту на окремі поточні рахунки
№1001 відкритий страхувальником в
ПАТ «Укрінбанк» МФО 300142 та №5100
відкритий страхувальником в ДОДАТ
«Райфайзен банк аваль» МФО 305653
протиправними.

Зобов'язати Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зняти арешт з
окремих поточних рахунків №1001
(код валюти 980), що відкритий
страхувальником в ПАТ «Укрінбанк» МФО
300142 та №5100 (код валюти 980), що
відкритий страхувальником в ДОДАТ
«Райфайзен банк аваль» МФО 305653 для
зарахування страхових коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, які відкриті
страхувальником - Дочірнім
підприємством «Дніпропетровський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» ().

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
22 квітня 2014 року

Суддя О.В.
Єфанова