Справа № 826/4554/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2014 року 10:15 № 826/4554/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю., при
секретарі судового засіданні
Непомнящій О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кушнір, Яким'як та
Партнери" до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Головного управління
Міністерства доходів і зборів про
скасування податкового
07 квітня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 29
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Айпі-Сервіс».

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 15 жовтня 2013 року
№ 1319/26-59-22-01/36001517.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі направлення № 873/2201
від 02 жовтня 2013 року та наказу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 02
жовтня 2013 року № 888, згідно з підпунктом
78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового
кодексу України проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Айпі-Сервіс»
(код ЄДРПОУ 3824492) за період 01 вересня 2012
року по 30 вересня 2012 року, за
результатом якої складено акт
перевірки від 15 жовтня 2013 року №
1319/26-59-22-01/36001517.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення пунктів 198.1., 198.4.,
198.6. статті 198 Податкового кодексу
України в результаті чого завищено
податковий кредит на загальну суму ПДВ
32891 грн., в тому числі за вересень 2012
року на загальну суму 32891,00 грн., що
призвело до порушення пунктів 200.1., 200.2.,
200.3. статті 200 Податкового кодексу
України в результаті чого занижено
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету на загальну суму 32891,00
грн., у тому числі за вересень 2012 року на
загальну суму 32891,00 грн.

Податковим повідомленням -
рішенням Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 29 жовтня 2013 року №
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 41114,00 грн., в тому числі:
за основним платежем - 32891,00 грн., за
штрафними санкціями - 8223,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Айпі-Сервіс»,
обставини використання придбаних
товарів/послуг у власній господарській
діяльності позивача та встановити
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема,чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» (Замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Айпі-Сервіс» (Виконавець) укладено
Договір про юридичні та консультаційні
послуги № 2/07-12 від 12 липня 2012 року, за
умовами якого Виконавець за винагороду
надає Замовнику юридичні послуги та
консультації за запитами Замовника.

Пунктом 1.2. цього Договору зазначено, що
послуги, вказані в п. 1.1, надаються за
запитами вповноважених осіб Замовника.
Запити можуть адресуватися Виконавцю в
письмовій або в усній формі за вибором
Замовника. Послуги можуть надаватися в
письмовій або в усній формі, в тому
числі шляхом підготовки проектів
юридичних довідок, правових
документів, пошуку відповідної
інформації тощо.

Згідно укладених актів про надані
послуг № б/н від 03 вересня 2012 року та
від 28 вересня 2012 року виконавцем надано
позивачу юридичні послуги.

В свою чергу, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Айпі-Сервіс»
виписано на адресу позивача податкові
накладні від 03 вересня 2012 року № 4 та
від 28 вересня 2012 року № 42 на загальну
суму 242920,00 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась
в порядку безготівкового розрахунку,
що підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за березень
2012 року в складі податкового кредиту
відобразив суми податку на додану
вартість на підставі податкових
накладних, виписаних ТОВ "Айпі-Сервіс",
у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема
виданих постачальником/продавцем
податкових накладних, не є безумовною
підставою формування податкового
кредиту, у разі недоведенння
реальності здійснених господарських
операцій та факту використання
придбаних товарів/послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит
з податку на додану вартість виникає в
результаті придбання товарів і послуг
з метою використання в господарській
діяльності. При цьому операція з
придбання повинна бути реальною, тобто
повинна мати місце об'єктивна зміна
складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної
господарської операції має лежати
економічна мета, тобто бажання
платника податків приростити активи за
допомогою досягнення господарського
ефекту.

У податковому обліку понесені витрати
на придбання послуг мають бути
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, які містять відомості про
господарську операцію, підтверджують
її фактичне здійснення, тобто
первинними документами, що містять
інформацію про фактичні господарські
операції, розкривають їх зміст та
обсяг.

За відсутності достатніх доказів -
первинних документів, які б достовірно
підтверджували факт здійснення
господарської операції, розкривали її
зміст та обсяг з метою та в цілях
господарської діяльності платника
податку, підстави для формування даних
податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання
юридичних послуг у ТОВ «Айпі-Сервіс»
позивач зазначає, що основним видом
діяльності ТОВ «Кушнір, Яким'як та
Партнери» є діяльність у сфері права,
діяльність у сфері бухгалтерського
обліку й аудиту, консультування з
питань оподаткування, консультування з
питань комерційної діяльності й
керування, дослідження кон'юнктури
ринку та виявлення громадської думки,
надання послуг перекладу, надання
комбінованих офісних адміністративних
послуг. Станом на 2012 рік загальна
чисельність працюючих на підприємстві
складала всього 4 особи. . Станом на
12.07.2012 року у провадженні Товариства
перебувала значна кількість справ, в
тому числі судових, в той час як
кадрових та часових ресурсів
Товариства не вистачало для належного
виконання взятих на себе зобов'язань з
надання відповідних юридичних та
консультаційних послуг перед
клієнтами. Це зумовило необхідність
звернення Товариства до сторонньої
організації, з метою належного
виконання своїх зобов'язань перед
клієнтами. За таких обставин
Товариство вимушено було звернутися за
консультаційними та юридичними
послугами до ТОВ «Айпі-Сервіс».

Проте, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження
вищезазначених доводів, а саме
перебування у ТОВ «Айпі-Сервіс»
великої кількості судових справ, які
потребували юридичного супроводження.

Водночас, із вказаних вище документів
суд не вбачає, що придбані у ТОВ
"Айпі-Сервіс" юридичні послуги якимось
чином пов'язані із взаємовідносинами
позивача і Замовників (клієнтів).

Разом з тим, позивачем не надано до
перевірки документів на підтвердження
факту придбання послуг з метою та в
цілях господарської діяльності.

Слід звернути увагу, що згідно актів
про надані послуги, ТОВ «Айпі-Сервіс»
надавались, наступні послуги:
консультування з окремих питань
корпоративного законодавства (порядок
формування ревізійної комісії та
проведення аудиту діяльності
товариства з обмеженою
відповідальністю порядок і строки
підписання і реєстрації статуту
товариства з обмеженою
відповідальністю в новій редакції.,
підтвердження відомостей про юридичну
особу в системі ЄДР, приведення видів
діяльності підприємства відповідно до
Класифікатора видів економічної
діяльності 2010 р.); надання методичної
допомоги та консультування з окремих
питань законодавства і практики його
застосування під час розробки договору
оренди на новий строк і пов'язаних з ним
документів для клієнта Замовника;
надання правової консультації з питань
захисту ділової репутації юридичної
особи; аналіз можливих ризиків у
зв'язку з участю у тендері державного
підприємства та підготовка відповіді
на запит клієнта Замовника щодо
можливості підписання листа щодо
офіційного представництва клієнта на
тендері державного підприємства;
підготовка проектів відповідей на
окремі запити державних контролюючих
органів; дослідження пакету
документів та розробка механізму
припинення господарських відносин та
мінімізації ризиків судових спорів під
час розірвання клієнтом Замовника
дистриб'юторського договору;
підготовка довідки з антимонопольного
законодавства (щодо узгоджених дій з
метою розподілу ринків між суб'єктами
групи компаній); перевірка на
відповідність українському
законодавству та коригування додатків
ФСПА до договорів клієнта Замовника;
аналіз податкового законодавства та
підготовка інформації та документів,
необхідних для підготовки та подачі до
податкового органу декларації про
доходи за 2011 рік фізичної особи
нерезидента (громадянин ФРН) у зв'язку
з працевлаштуванням у юридичній особі,
зареєстрованій в Україні; підготовка
проекту договору про заміну сторони
(підрядника) у договорі підряду;
консультування щодо порядку та
необхідних дій для заміни сторони,
правових наслідків і ризиків для
замовника; розробка, перевірка на
відповідність чинному законодавству
та рекомендації щодо підготовки
окремих внутрішніх документів клієнта
Замовника (накази, протоколи, рішення,
довіреності, звіти тощо);
консультування під час приведення
видів діяльності клієнта Замовника у
відповідність з КВЕД-2010 (перегляд та
правки до проектів необхідних
документів, надання інформації щодо
окремих процедурних питань);
дослідження питання оформлення
дозволу Міністерства екології на
утворення та розміщення небезпечних
відходів, консультування щодо
необхідних документів та порядку
отримання дозволу.

Матеріали справи не містять доказів,
які свідчили би про реальність
вищезазначених юридичних послуг, про
їх надання, адже матеріали справи не
містять кінченого результату наданих
послуг. Також, вищезазначений перелік
послуг є досить широким та не
вичерпним, а тому встановлення яких
саме юридичних послуг замовлялось
позивачем не вбачається можливим.

При цьому, враховуючи навіть
отримання вищезазначених послуг, не
вбачається можливим встановити, яким
чином юридичні послуги
використовувались позивачем у власній
господарській діяльності.

Наявні у матеріалах справи податкові
накладні та акти надання послуг
містять лише загальну назву - юридичні
послуги, без деталізації змісту та
обсягу таких послуг; не містять
інформації про посаду, прізвище та
ініціали особи, яка їх підписала, або
іншої інформації, що дала б змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарських операції та
наявність у неї відповідних
повноважень, а відтак в силу наведених
вище правових норм такі документи не є
належно оформленими первинними
документами для підтвердження факту
правомірності формування податкового
кредиту з ПДВ.

Надані позивачем копії Договорів про
юридичні послуги, укладені між ним та
Замовниками (арк. справи 87-123) не дають
змогу ідентифікувати участь ТОВ
«Айпі-Сервіс» у зазначених
взаємовідносинах.

Окрім того, як вбачається з акта ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 17 червня 2013 року №
101/2240/38204492 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Айпі-Сервіс» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.07.2012р. по 30.04.2013р.» у
контрагента позивача відсутні
фактичні можливості для здійснення
господарських операцій такого роду,
відсутній управлінський та інший
фаховий персонал.

Також, згідно вищевказаного акту
перевірки службовою запискою ГВПМ ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві від 13 червня 2013
року № 22751/ДПІ/07-10/3 надано
висновок щодо наявності ознак
«фіктивності» та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності ТОВ «Айпі-Сервіс» (код за
) та висновок експерта № 467
від 13 червня 2013 року. Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
СТКЗР Білоцерківського МВ при ГУМВС
України в Київській області проведено
експертне дослідження підписів згідно
висновку від 13 червня 2013
року № 467 встановлено, що підписи від
імені гр. ОСОБА_2 ймовірно виконані
іншою особою.

Також, перевіркою встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів (послуг)
у підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям за
період: з 01 липня 2012 року по
30 квітня 2013 року.

Позивачем не спростовано
належними доказами доводи податкового
органу щодо відсутності фактичного
здійснення вказаних господарських
операцій, а відтак, з урахуванням
вказаних обставин такі документи не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального
підтвердження тих обставин та
відносин, які супроводжують фактичне
виконання такого роду операцій та у
сукупності підтверджують їх реальне
виконання, а відтак, і не доведено того,
що обумовлені правочином надані
послуги надані саме цим контрагентом.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 826/17848/13-а.

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків
контролюючого орган про порушення
пунктів 198.1., 198.4., 198.6. статті 198 та
пунктів 200.1., 200.2., 200.3. статті 200
Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Шевченківському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві доведена
правомірність та обґрунтованість
прийняття спірного податкового
повідомлень-рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ «Кушнір, Яким'як та Партнери»
не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору», який набрав
чинності з 23 жовтня 2013 року, внесено
зміни у підпункті 1 пункту 3: а саме: за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» встановлено у 2013 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1147,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
1827,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кушнір, Яким'як та
Партнери» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кушнір,
Яким'як та Партнери» ()
на користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код
банку 820019, р/р 4007, код класифікації
22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник